Номер справи137/1678/15-к
1-кп/137/12/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченої: ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Досудовим слідством обвинувачується ОСОБА_5 в тому, що вона 05.08.2014 звернулася до Літинського районного центру зайнятості, який розташований за адресою: вул. Леніна, 7 смт. Літин, Вінницької області, із заявою про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
На підставі вищевказаної заяви Літинським районним центром зайнятості згідно наказу директора від 06.08.2014, ОСОБА_5 зареєстрована як шукаюча роботу та їй надано статус безробітного з призначенням виплат допомоги по безробіттю у вигляді грошових коштів у встановленому законодавстві розмірі.
У подальшому, 05.09.2014 ОСОБА_5 звернулася до Літинського районного центру зайнятості з заявою про призначення їй допомоги по безробіттю у розрахунку на рік виплати одноразово для організації підприємницької діяльності.
Однак, не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю, діючи умисно, з метою заволодіння бюджетними коштами - одноразовою допомогою по безробіттю для організації підприємницької діяльності, ОСОБА_5 склала бізнес-план на тему «Роздрібна торгівля на ринку і з лотків», в якому визначила першочергові витрати на організацію підприємницької діяльності, а саме на оренду приміщення, придбання обладнання, закупівлю необхідних товарів, рекламу, транспортні витрати, усього на загальну суму 45 993 гривень.
Зазначений бізнес-план ОСОБА_5 05.09.2014 надала на розгляд комісії Літинського районного центру зайнятості з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, якою було прийнято рішення рекомендувати директору Літинського районного центру зайнятості видати безробітній ОСОБА_5 одноразову допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності. Наказом директора Літинського районного центру зайнятості № 43 від 09 вересня 2014 року призначено здійснення виплати допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності ОСОБА_5 .
Згідно з цим наказом ОСОБА_5 отримала від Літинського районного центру зайнятості одноразову
допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності у розмірі 42 165,29 гривень. У подальшому, 10.09.2014 р. ОСОБА_5 зареєструвалась у реєстраційній службі Літинського районного управління юстиції як фізична особа-підприємець з основним видом економічної діяльності 47.82 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям. Після отримання коштів, ОСОБА_5 , не маючи наміру займатись підприємницькою діяльністю, 11.11.2014 за власним рішенням припинила реєстрацію фізичної особи-підприємця, про що внесенні відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, ОСОБА_5 до реалізації свого бізнес-плану не приступила і не прийняла жодних заходів для здійснення своєї підприємницької діяльності, не вживала жодних маркетингових та рекламних програм, належним чином про свою діяльність населенню не сповіщала, торгівлю не здійснювала, оголошення у засобах масової інформації не розміщала, не оформлювала в оренду торгові точки та не вживала інших заходів для належної організації своєї підприємницької діяльності, витративши отримані кошти на власні потреби, не пов`язані зі створення та розвитком підприємницької діяльності.
ОСОБА_5 спричинила Літинському районному центру зайнятості матеріальну шкоду у розмірі 42 165,29 гривень.
Досудовим слідством дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 свою вину не визнала та пояснила, що в липні 2014 р. вона звільнилася з роботи, а саме з посади заступника голови Літинської РДА Вінницької області. 05.08.15 р. через втрату роботи вона звернулася до Літинського районного центру зайнятості для того щоб стати на облік як безробітна та з метою пошуку роботи. 12.08.15 р. її поставили на облік як безробітну та призначили допомогу по безробіттю. Пройшов певний час та їй за фахом роботи не пропонували. Раніше працюючи в органах влади, вона була обізнана про те, що має право на одноразову виплату по безробіттю для заняття підприємницькою діяльністю. Вона зареєструвалася приватним підприємцем та нею було розроблено бізнес- план щодо підприємницької
діяльності, якою мала бути торгівля одягом та взуттям. ОСОБА_5 пояснила, що на засіданні комісії районного центу зайнятості вона захистила бізнес- план та на підставі поданих документів їй було призначено одноразову виплату, тобто вона скористалася своїм правом на таку виплату по безробіттю. В цей час в країні розпочалася економічна криза, різко зріс курс долара. Вона почала купувати обладнання для торгівлі, а саме: манекени, полиці для взуття, штендери, дзеркало та шукати приміщення для магазину. Не дивлячись на те, що в бізнес-плані зазначено, що торгівлю вона мала здійснювати на території Літинського ринку, вона вирішила, що те місце не зручне для торгівлі, так як скупчення людей на ринку відбувається лише в базарні дні, а це три рази на тиждень, а тому вирішила шукати приміщення в центрі смт. Літина, яке знайшла через знайому ОСОБА_9 по АДРЕСА_4 . Приміщення було зручне і готове для улаштування у ньому магазину. Продовжуючи діяльність щодо організації підприємницької діяльності, вона стала моніторити попит та ціни на взуття на ринку в м. Хмельницькому. Однак через падіння курсу гривні і зростання курсу долара на ринку м. Хмельницького та інших ринках не можливо було нічого купити, так як торгівельні точки були закриті. Вона зрозуміла, що її бізнес-план через економічну та фінансову кризи не працює і підприємницька діяльність буде збитковою. Ціна на одяг та взуття в смт. Літині були вищі ніж на закупці. Зрозумівши таке, вона прийняла рішення відмовитися від приміщення магазину, про яке попередньо домовилася та знятися із обліку як приватний підприємець. 11 листопада 2014 р. вона знялася із реєстрації та почала шукати роботу за фахом. ОСОБА_5 пояснила, що кошти, які їй надані на організацію та зайняття підприємницькою діяльністю вона частково потратила на придбання торгівельного обладнання, а частково на забезпечення своєї життєдіяльності, не порушуючи жодного закону, так як це були її кошти, які вона отримала як допомогу по безробіттю. Бізнес-план був розрахований на 6 місяців, однак законом не встановлюється термін для реалізації бізнес-плану. Знявшись із реєстрації як приватний підприємець, вона стала шукати роботу та 11.06.15 р. влаштувалася на роботу, де працює по цей день. Що стосується ОСОБА_8 , то це її сваха, яка проживає у Піщанському районі. Раніше вона займалася підприємницькою діяльністю у Літинському районі, а саме торгувала одягом. Чи було в неї торгівельне обладнання вона не цікавилася.
Не визнаючи своє винуватості, ОСОБА_5 пояснила, що законом не передбачено повернення коштів при припиненні підприємницької діяльності, якщо отримані кошти у якості одноразової виплати як безробітна на підприємницьку діяльність. Крім цього, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 р. від 22.05.08 р. скасовано Наказ Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 11.03.08 р. № 124/115 « Про затвердження Порядку повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності» нормативно-правовий акт, який передбачав повернення допомоги по безробіттю виплаченої одноразово для зайняття підприємницькою діяльністю.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 вона знає. З приводу оренди приміщення для зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_5 до неї не зверталася. Належне їй приміщення по АДРЕСА_5 знаходилося в оренді ОСОБА_8 , яка в суборенду приміщення не здавала. В тому приміщенні манекенів не було.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що на той час працював спеціалістом Літинського РЦЗ. В серпні 2014 р. ОСОБА_5 звернулася до центру зайнятості як шукач роботи. В подальшому вона виявила бажання займатися підприємницькою діяльністю та подала відповідні документи для отримання одноразової виплати для організації підприємницької діяльності, що передбачено законодавством. За 2014 р. таку виплату отримали біля 20 осіб. Ці кошти виплачуються з Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, тобто це є страховий внесок працюючих. Свідок пояснив, що повернення коштів у разі припинення підприємницької діяльності законом не передбачено, так як норму, яка таке регулювала Конституційним Судом України у 2008 році визнано неконституційною.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що працює продавцем в магазині « Взуття» в смт. Літині. ОСОБА_5 вона не знає та ніколи не бачила. З жодних питань вона до неї не зверталася.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що 12.08.14 р. ОСОБА_5 звернулася до Літинського РЦЗ із питанням про працевлаштування. Роботи не було, то вона виявила бажання на отримання матеріальної допомоги на організацію підприємницької діяльності, що відповідає ст. 22 ЗУ Про загальнообов`язикове соціальне страхування на виплату по безробіттю» Згідно процедури було підготовлено бізнес-план та питання винесено на комісію, де було прийнято рішення видати їй кошти. Все було зроблено на законних підставах. Повернення коштів у разі припинення підприємницької діяльності законом не передбачено.
Свідок ОСОБА_9 пояснила, що близько одного року назад до неї звернулася ОСОБА_5 з питанням про приміщення для магазину. Вона знала, що є приміщення по АДРЕСА_4 , так як воно належить її знайомій. ОСОБА_5 оглянула те приміщення та сказала, що воно їй підходить. Крім цього приміщення, вона їй показувала приміщення у торговому центрі в смт. Літині ( в підвалі). Пізніше ОСОБА_5 їй повідомила, що відмовляється від приміщення, так як все подорожчало і у неї нічого не складеться із торгівлею.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що працює директором ринку в смт. Літині. ОСОБА_5 він не знає. До нього вона не зверталася з питанням про оренду приміщення для магазину.
Допитана у режимі відеоконференцзв`язку свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_5 це її сваха. Вона сама займається підприємницькою діяльністю в смт. Піщанці, а саме, торгує одежею та взуттям. ЇЇ магазин називається « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На території Літинського району у неї був магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на якому була така вивіска, але вона його закрила. Все обладнання та вивіску з того магазину вона забрала в Піщанку.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_5 він знає. До нього, як до директора ринку в смт. Літині, вона про оренду приміщення не зверталася.
Свідок ОСОБА_15 пояснив, що працює в кафе « Літин». ОСОБА_5 він не знає та вона до нього з питанням підприємницької діяльності не зверталася.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що працює продавцем магазину « Взуття» в смт. Літині. Стосовно оренди приміщення під магазин ОСОБА_5 до неї не зверталася. Оголошень про оренду приміщень вона не давала.
З`ясувавши позиції сторін кримінального провадження, дослідивши надані у судовому засіданні докази, суд рахує, що ОСОБА_5 слід виправдати з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно- небезпечне винне діяння ( дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Відповідно до ст. 13 КК України закінченим злочином є діяння, яке містить усі ознаки злочину, а саме об`єкт , об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону складу злочину.
З об`єктивної сторони шахрайство характеризується заволодінням чужим майном шляхом обману або зловживання довірою.
Обманом є повідомлення неправдивих відомостей або замовчування відомостей, які можуть бути повідомлені ( бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно.
Зловживання довірою це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах.
Із суб`єктивної сторни шахрайство характеризується прямим умислом, що відповідно до ч.2 ст. 24 КК України особа усвідомлює суспільно- небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності) , передбачала його суспільно- небезпечні наслідки та бажала їх настання
Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, доказами чого досудове слідство вважає те, що вона, не маючи наміру займатися підприємницькою діяльністю, так як не вчинила жодних дій, спрямованих на зайняття підприємницькою діяльністю, однак зареєструвалася як приватний підприємець та подала до Літинського РЦЗ відповідний пакет документів задля отримання коштів на організацію підприємницької діяльності.
Зазначені обставини не відповідають фактичним обставинам справи, через те, що у судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , маючи намір займатися підприємницькою діяльністю, зареєструвалася належним чином як приватний підприємець, підготувала відповідний бізнес- план та після отримання коштів від Літинського РЦЗ придбавала відповідний торговий інвентар та обладнання, підшукувала та знайшла приміщення для оренди під магазин, що підтверджується її поясненням, яке логічно ув`язується із доказами, наданими стороною обвинувачення та поясненням свідка ОСОБА_9 .
Суд вважає, надані обвинуваченою ОСОБА_5 пояснення та наявні докази спростовують обвинувачення в частині щодо обґрунтування поняття обману як обов`язкової ознаки шахрайства, оскільки обманом є повідомлення неправдивих відомостей або замовчування відомостей, які можуть бути повідомлені , з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно, так як ОСОБА_5 надала до Літинського РЦЗ правдиві відомості, а доказів щодо відсутності наміру займатися підприємницькою діяльністю ОСОБА_5 кримінальне провадження не містить, а такі висновки досудового слідства суд вважає припущеннями, на яких обвинувачення є неприпустимим, оскільки відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, ч.4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.3 ст. 36 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» якщо застрахована особа не здійснювала підприємницьку діяльність протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності (за винятком обставин, що унеможливлюють провадження підприємницької діяльності), виплачена сума коштів вважається використаною нею не за призначенням та підлягає поверненню в порядку, установленому центральними органами виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державної податкової політики за погодженням з правлінням Фонду, однак згідно Рішення Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22.05.2008 цю норму визнано неконституційною, а відтак, вказана норма втратила чинність. Відповідно втратив чинність в цій частині Наказ Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 11.03.2008 року №124/115 «Про затвердження порядку повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності».
Отже, повернення коштів, отриманих як одноразова виплата відповідно до ч.1 ст.1, ч.7 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» діючим законодавством не передбачено, а ч.3 ст. 36 вказаного Закону, яка регулювала повернення цих коштів, яка діяла до 22.05.2008 року визнана неконституційною, а тому у діях ОСОБА_5 відсутні обов`язкові ознаки складу кримінального правопорушення - шахрайства, а саме, заволодіння чужим майном, тобто відсутні об`єктивна сторона та об`єкт цього складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст. 373 КК України виправдовувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбаченого п.2 ч.1 ст. 284 КК України, відповідно до якої кримінальне провадження закривається у разі якщо встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.
У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що дії ОСОБА_5 не містять об`єкту, об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, що є безумовною підставою для її виправдання.
Суд критично оцінює висновки сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_5 не мала наміру на заняття підприємницькою діяльністю через те, що такі висновки спростовуються тими ж доказами, які надані стороною обвинувачення, а саме протоколами огляду місця події від 22.07.2015 року, у яких зазначено, що у її домоволодінні та приміщенні на яке вона вказала
виявлено торгове обладнання для торгівлі одягом та взуттям, що доводить її наміри виконувати
складений та наданий до Літинського РЦЗ бізнес-план підприємницької діяльності.
Судом також критично оцінено доводи сторони обвинувачення в частині витрат коштів, отриманих ОСОБА_5 від Літинського РЦЗ на підприємницьку діяльність не за цільовим призначенням, а для своєї життєдіяльності, що підтверджується наданою стороною обвинувачення випискою по особовому рахунку ОСОБА_5 у період від 01.10.2014 року по 22.07.2015 року, так як отримані кошти як одноразова виплата по безробіттю були власністю ОСОБА_5 та вона мала право розпоряджатися ними на власний розсуд. Таке право обумовлено тим, що повернення коштів, отриманих відповідно до ч.1 ст.1, ч.7 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визнано вищезазначеним рішенням Конституційного Суду України неконституційним, а відтак, кошти, що отримані ОСОБА_5 у разі припинення підприємництва поверненню не підлягали, так як їх природа, відповідно до ч.1 ст.1, ч.7 ст. 22 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», є допомогою (виплатою) по безробіттю, тобто власністю ОСОБА_5 .
Доводи сторони обвинувачення про те, що у діях ОСОБА_5 є ознаки шахрайства, оскільки вона отримала кошти у Літинському РЦЗ на заняття підприємницькою діяльністю, однак знялася із реєстрації як приватний підприємець та 11.06.15 р. влаштувалася на роботу суд також оцінює критично з тих підстав, що право на працю гарантовано ст. 43 Конституції України та влаштування на роботу за умови отримання коштів від Літинського РЦЗ для заняття підприємницькою діяльністю та припинення підприємницької діяльності, повернення коштів закон не передбачає, що стверджує відсутність протиправних дій зі сторони ОСОБА_5 .
Керуючись ст.373, п.2 ст. 284, 374 КПК України;
П Р И С У Д И В:
ОСОБА_5 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України виправдати.
Речові докази: документи, які слугували підставою для нарахування та виплати ОСОБА_5 одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку може бути отримана учасниками судового провадження після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1