АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1437/16-к Номер провадження 11-кп/786/445/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
представника виправної колонії ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 березня 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.
Суд прийшов до висновку, що засуджений в повній мірі не довів своє виправлення. Так ОСОБА_7 характеризується задовільно, вимогу порядку відбування покарання виконує під контролем, по відношенню до представників адміністрації не щирий, законні вимоги виконує під наглядом, до ради колективу ставиться байдуже, не приймає участь у суспільному житті колективу засуджених та у програмі диференційованого виховного впливу. Врахувавши наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений вважає судове рішення неправильним, просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. Просить врахувати, те, що він хворіє на туберкульоз, а тому не працює, цим же пояснює і відсутність заохочень.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого на підтримання апеляційної скарги, представника виправної установи, який заперечив проти задоволення скарги з підстав наведених у характеристиці, думку прокурора про обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали справи та вивчивши особову справу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення на підставі наступного.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-дострокове звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи, засуджений ОСОБА_7 під час утримання в слідчому ізоляторі м. Кіровограда з 23.06.2011 по 16.04.2012, та у Херсонській виправній колонії № 61 з 16.04.2012 по 20.08.2014 характеризувався задовільно, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

Під час утримання в Петрівській виправній колонії № 49 Кіровоградської області з 20.08.2014 по 24.05.2015 характеризувався також задовільно , порушень режиму відбування покарання не допускав, мав одне заохочення оголошене правами начальника установи.

З 24.05.2015 відбуває покарання та проходить лікування в Кременчуцькій виправній колонії УДПтСУ України в Полтавській області № 69 характеризується також задовільно, оскільки дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку дня тільки під контролем. Порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не має. По відношенню до представників адміністрації стриманий, не щирий, виконує їх законні вимоги під наглядом. Хворий на туберкульоз, стан здоров`я задовільний, до лікування ставиться задовільно. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться байдуже. За характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Підтримує соціальні зв`язки шляхом листування з рідними. Не приймає участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно. Участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає. В адміністрації колонії немає впевненості в соціально правовій поведінці засудженого в умовах відсутності ізоляції.

Проаналізувавши поведінку засудженого за весь період відбування покарання в місцях позбавлення волі, колегія суддів знаходить, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Не наведено доводів, які б спростовували висновки суду про недоведеність виправлення засудженого ОСОБА_7 і в апеляційній скарзі.

Згідно медичної довідки, засуджений ОСОБА_7 працездатний з обмеженнями. ( а.о.с. 116) , а тому посилання засудженого на неможливість працювати і як наслідок відсутність заохочень, не ґрунтується на матеріалах провадження.

Оскільки умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване при наявності двох обов`язкових елементів, тому відсутність одного з них, а саме недоведення засудженим свого виправлення, унеможливлює застосування у даному випадку щодо ОСОБА_7 ст.81 КК України.

Доводи апеляційної скарги засудженого за таких обставин є неспроможними.

Таким чином, підстави для скасування судового рішення відсутні, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4