АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Старуня Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до наданих органом слідства матеріалів, 04 червня 2016 року з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 звернувся до раніше йому знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час перебував на службі в військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 аеромобільна бригада), з пропозицією виконати вбивство на замовлення за винагороду у розмірі 30 000 тисяч доларів США, на що ОСОБА_10 , обдумавши пропозицію, відповів згодою. З метою підтвердження дійсності свого наміру приблизно о 12:00 год. 12.06.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 знаходячись в районі с. Олександрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області передав ОСОБА_10 передоплату у розмірі 5 000 (п`ять) доларів США за вчинення останнім вбивства ОСОБА_11
12 липня 2016 року о 08 годин 00 хвилин ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання смерті ОСОБА_11 , зустрівся з ОСОБА_10 в автомобілі марки «Шкода СуперБ», який останній використав для участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій та перевірки дійсних намірів ОСОБА_9 . Під час зустрічі, ОСОБА_9 , вказуючи шлях руху по Петропавлівському району Дніпропетровської області, показав ОСОБА_10 адреси мешкання ОСОБА_11 та його родичів, візуально продемонстрував місце розташування офісу ФГ "Зоря", яке належить потерпілому, адреси відпочинку та автомобілі, на яких пересувається ОСОБА_11 та його родичі. Також, в ході зазначеної зустрічі ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 , що якщо ОСОБА_11 помре, то ОСОБА_9 за допомогою наявних в нього документів та за допомогою суду буде легше отримати право власності на майно ОСОБА_11 від його родичів в судовому порядку, тим самим повернути борг.
Після зазначених зустрічей, стало очевидним, що ОСОБА_9 добровільно не відмовиться від своїх злочинних намірів. З метою запобігання вбивства ОСОБА_11 і припинення злочинної діяльності ОСОБА_9 проведено імітування обстановки злочину у вигляді викрадення особи та її вбивства, з використанням імітаційних засобів, які створять у оточуючих уяву про вчинення реального злочину, а саме: імітування викрадення особи та імітацією вбивства з виготовленням фотознімків зі слідами насильства та смерті для подальшої демонстрації їх ОСОБА_9 .
Таким чином ОСОБА_9 , впевнившись у вбивстві ОСОБА_11 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покладено на підозрюваного обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання буд. АДРЕСА_2 цілодобово, із застосуванням електронних засобів контролю, не спілкуватися зі свідками та підозрюваними по кримінальному провадженню; здати слідчому свій закордонний паспорт. Дата закінчення дії ухвали - 26 грудня 2016 року.

Суд першої інстанції своє рішення вмотивував тим, щопрокурор довів причетність підозрюваного ОСОБА_9 до вказаною кримінального правопорушення, враховуючи положення, викладені в Рішенні ЄСПЛ по справ Мюррей проти Сполученого Королівства у п. 55, а саме: факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть до пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Прокурор довів сукупність обставин та підстав вважати існування вказаних у клопотанні ризиків, але не довів підстав про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на доводи сторони захисту, в тому числі на стан здоров`я підозрюваного, його тісні сімейні та соціальні зв`язки, а також той факт, що органи досудового слідства вже виконали майже всі необхідні заходи щодо отримання доказів, що є підставою у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України для застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На його думку, слідчим суддею правильно встановлено, що у судовому засіданні прокурором доведено існування обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення та його причетність до злочину, а також те, що прокурор довів сукупність обставин та підстав вважати наявними ризики, що указані у клопотанні про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою, зокрема ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Не оскаржуючи ухвалу слідчого судді у цій частині, вважає вказане рішення суду необгрунтованим, таким, що не відповідає обставинам кримінального провадження, особі підозрюваного в частині висновку суду про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, судом не було враховано, що злочин проти ОСОБА_11 , у вчинення якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , викликав значний негативний суспільний резонанс на території Юр?ївського району Дніпропетровської області. Потерпілий ОСОБА_11 є місцевим мешканцем та проживає поруч із підозрюваним. Крім того, між потерпілим та підозрюваним досі тривають цивільні спори щодо багатомільйонного боргу, а також прав на нерухоме майно, сільськогосподарську техніку тощо. Не бажаючи вирішувати питання у цивілізованому руслі, ОСОБА_9 опустився до вчинення цинічного злочину: замовив третій особі вбивство конкурента та боржника, бажаючи відшкодувати борг за рахунок родичів потерпілого та його майна. Проте злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі. Зазначив, що ОСОБА_9 не є особою похилого віку, оскільки навіть не досяг пенсійного віку. За станом здоров`я може утримуватись в умовах слідчого ізолятору. З часу затримання жодних скарг або повідомлень слідчому чи прокурору про погіршення стану здоров`я чи неможливість утримуватись у СІЗО, не надходило. Документи, надані стороною захисту лише свідчать про наявність у ОСОБА_9 хронічного захворювання, проте не підтверджують перебування його у будь-якому гострому хворобливому стані, що перешкоджаю утриманню під вартою. Разом з цим, відповідно до статистики ВООЗ кожен третій житель планети хворіє на гіпертонічну хворобу. В Україні за даними МОЗ таких людей близько 15 мільйонів. ОСОБА_9 не має стійких соціальних та сімейних зв`язків, оскільки у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, є забезпеченою людиною, про що свідчить наявність в його власності високовартісних об`єктів нерухомого майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, керуючись п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

На підставі ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, вплив підозрюваного ОСОБА_9 в ході досудового розслідування на свідків в судовому засіданні не доведено. Крім того, на даний час можливість незаконного впливу підозрюваним на інших учасників кримінального провадження, в силу виконання слідчих дій, мінімізований домашнім арештом.
На підставі ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти відповідним ризикам.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, родину, перебуває у шлюбі, що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання, має захворювання серця та судин, обґрунтування того, що вищезазначені ризики можуть бути усунуті лише шляхом взяття його під варту, слідчим та прокурором не доведені.

Доводи прокурора про тяжкість скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення мають місце, однак самі собі не можуть бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуються у сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Оцінюючи вищезазначені обставини у сукупності, колегія суддів доходить висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_9 ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час мінімізовані, а слідчий суддя постановив законне, обґрунтоване та мотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.177,183,194, 405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_9 , відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: