Справа № 738/947/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/782/2016
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тула, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2011 року за ст. 115 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 квітня 2016 року засуджений ОСОБА_8 звернувся із клопотанням до Менського районного суду Чернігівської області щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2016 року засудженому було відмовлено у задоволенні клопотання. Таке рішення суду мотивоване тим, що відповідно до п.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці доведе своє виправлення. Проте на даний час судом не встановлено в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про його виправлення та перевиховання, а тому застосування судом пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення підстав немає.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали, прийнятої місцевим судом, просить задовольнити його клопотання та застосувати положення ст.81 КК України, звільнити його умовно-достроково від подальшого відбуття покарання. Вважає, що суд безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання, оскільки стягнень на даний час не має, працевлаштований та, на його думку, своєю поведінкою фактично доводить виправлення, а отже заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав позицію засудженого викладену в апеляційній скарзі, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесу відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК, суд всебічно з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення. З цього приводу він в ухвалі зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого від покарання.

Розглядаючи клопотання, суд, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України є правом, а не обов`язком суду, зваживши при цьому на те, що засуджений за час відбування покарання мав три дисциплінарні стягнення, одне з яких на час звернення з клопотанням було діючим, був працевлаштований, але до виконання своїх обов`язків ставився посередньо, поставлені завдання виконував не завжди вчасно та якісно, в поліпшенні житлово-побутових умов відділення участь не приймає і бажання не виявляє.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, а тому доводи засудженого про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення необґрунтовані.

У зв`язку з чим, ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

У відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню окремім випадків, передбачених КПК. Згідно п. 10 ч. 3 КПК України, кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. В даному випадку справа, заведена за клопотанням ОСОБА_9 про умовно-дострокове її звільнення від покарання відноситься до справ в порядку виконання вироку і не являється кримінальним провадженням. Тому дана ухвала апеляційного суду не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Цей висновок колегія суддів обґрунтовує, окрім іншого, п. 32 Правових позицій судової палати Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2015 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4