Справа № 598/1130/16-к
провадження № 1-кп/598/91/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" вересня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інваліда 3-ї групи, працюючого касиром торговельного залу магазину «Колібріс-1» ТзОВ «Торговий дім», раніше не судимого

за ч.1 ст.125 КК України,
встановив:
07 червня 2016р. приблизно о 11 год. ОСОБА_5 в приміщенні житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, умисно наніс своїй матері ОСОБА_4 декілька ударів ногою в область лівої гомілки, внаслідок чого спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді синця та садна на лівій гомілці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і показав, що в період між 10-11 год. 07 червня 2016р. по місцю їх проживання, що в АДРЕСА_1 між ним та матір`ю ОСОБА_4 виник конфлікт під час якого він наніс потерпілій декілька ударів ногою в її ногу.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.
Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України за ознаками спричинення легкого тілесного ушкодження.
Обираючи ОСОБА_5 покарання суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого вважає необхідним призначити його у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, врахувавши при цьому такі пом`якшуючі його вину обставини, як те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, позитивно характеризується та є інвалідом 3-ї групи з дитинства.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

засудив :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1