У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_6.,

суддів: ОСОБА_4. і ОСОБА_5.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 14 червня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 2 червня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2015 року ОСОБА_3 засуджено за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 2 червня 2015 року вирок щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2015 року на підставі пункту 2 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовлено ОСОБА_3 та його захиснику у відкритті касаційного провадження за їхніми касаційними скаргами на вказані судові рішення.

Засуджений ОСОБА_3 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постановлені щодо нього судові рішення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2015 року на підставі пункту 2 частини другої статті 428 КПК відмовлено ОСОБА_3 та його захиснику у відкритті касаційного провадження за їхніми касаційними скаргами на вказані судові рішення.

Засуджений ОСОБА_3 28 січня 2016 року звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постановлених щодо нього судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 12 лютого 2016 року відмовлено засудженому ОСОБА_3 у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд постановлених щодо нього судових рішень за відсутністю підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

ОСОБА_3 26 травня 2016 року повторно звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК. Просить скасувати вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 2 червня 2015 року й перекваліфікувати його дії із частини першої статті 121 КК на статтю 124 КК.

Для порівняння долучив копії постанов Верховного Суду України від 15 травня 2014 року, 27 листопада 2014 року та копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2013 року.

Також засуджений у своїй заяві про перегляд судових рішень Верховним Судом України ставить питання про поновлення строку для подання такої заяви, обгрунтовуючи причини його пропуску незгодою з ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 12 лютого 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву ОСОБА_3 та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_3, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про перегляд судових рішень, посилається на те, що його попередня заява містила недоліки, а тому суд у відповідності до вимог частини другої статті 450 КПК мав надати йому строк на їх усунення, а не ухвалювати рішення про відмову у допуску справи до провадження Верховного Суду України.

За таких обставин вважає, що він пропустив строк, передбачений частиною першою статті 447 КПК, з поважних причин.

У той же час зазначає, що у разі неможливості поновлення строку за наведених ним обставин, його заяву необхідно розглядати як повторну, відповідно до вимог частини п'ятої статті 450 КПК.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подачі заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної частиною першою статті 445 КПК, а саме: день ухвалення оспореного (оскарженого) або порівнюваного судових рішень суду касаційної інстанції (з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 445 КПК); день ухвалення оскаржуваного судового рішення суду касаційної інстанції або день прийняття постанови Верховного Суду України з висновком про застосування норм права (з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК); день, коли особі, на користь якої ухвалено рішення міжнародною судовою установою, стало або мало стати відомо про набуття цим рішенням статусу остаточного (з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 КПК). Строк, пропущений з причин, визнаних поважними, суд може поновити за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України. У разі відмови в клопотанні про поновлення строку заява залишається без розгляду.

Згідно з долученими до заяви засудженого копіями судових рішень, ухвала суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_3 постановлена 30 листопада 2015 року, тобто більше ніж півроку тому. Датою винесення ухвали касаційного суду, наданою для порівняння, є 22 жовтня 2013 року, а постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України - 15 травня 2014 року та 27 листопада 2014 року, що також значно перебільшує строк, встановлений для подання заяви.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Викладені у заяві ОСОБА_3 доводи про незаконність, на його думку, ухвали Верховного Суду України від 12 лютого 2016 року, до таких обставин не відносяться.

Отже, підстав для поновлення ОСОБА_3 строку на подання заяви про перегляд постановлених щодо нього судових рішень Верховним Судом України немає.

Крім того, прохання ОСОБА_3 у разі неможливості поновлення строку вважати дану заяву такою, що подана як повторна, відповідно до вимог частини п'ятої статті 450 КПК, є необґрунтованим, оскільки Верховним Судом України за його попередньою заявою рішення про її повернення, згідно з нормою частини четвертої статті 450 КПК, не приймалось.

Керуючись статтями 444, 445, 447 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України постановлених щодо нього судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_4 ОСОБА_5