Справа № 646/4342/16-к
Провадження №1-кс/646/2002/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.16 року

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 10.03.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою в порядку статті 303 КПК України на бездіяльність прокуратора Харківської області щодо невнесення відомостей за його заявою до ЄРДР. В обґрунтування своєї скарги зазначив, що прокуратура Харківської області своїм листом № 15/3-591-15 від 29.03.2016 року повідомила, що його заява від 10.03.2016 року, яка надійшла з Генеральної прокуратури України про внесення відомостей до ЄРДР стосовно судді Шевченківського районного суду Харківської області ОСОБА_4 розглянута і обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення суддею не встановлено, а тому відомості до ЄРДР не внесено. Заявник у скарзі вказує, що вважає, що суддею ОСОБА_4 вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 375 КК України і полягає у тому, що 08.11.2011 року по справі № 2-136/2011 суддею було ухвалено рішення за його позовом і в задоволенні позовних вимог було відмовлено на підставі доказів, які суд не повинен був брати до уваги оскільки останні є недостовірними і раніше під головуванням іншого судді було ухвалено зовсім протилежне рішення за подібних обставин. Також заявник зазначив, що вважає, що суддею ОСОБА_4 14.03.2012 року по справі № 2037/3/2012 було прийнято ще одно неправосудне рішення за яким з Фермерського господарства «Лан - М» директором якого він є, було стягнуто грошові кошти, незаконність та неправосудність цього рішення підтверджується тим, що в подальшому його було скасовано апеляційним судом Харківської області, в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Посилаючись на вказані обставини, на положення статті 214 КПК України, просив суд зобов`язати прокуратуру Харківської області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 10.03.2016 року.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи своєї скарги підтримав та пояснив про обставини викладені вище, а також зазначив, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду Харківської області ухваленого суддею ОСОБА_4 він був позивачем і в задоволенні його позовних вимог судом було відмовлено, дане рішення суду він не оскаржував, оскільки в передбачений Законом строк був зайнятий іншими справами, з клопотаннями про поновлення пропущеного строку до суду не звертався, а тому дане рішення суду на сьогоднішній день набрало законної сили і є чинним. Щодо рішення судді ОСОБА_4 від 14.03.2012 року по справі № 2037/3/2012, то дане рішення скасовано судом апеляційної інстанції і саме це на його думку свідчить про упередженість судді при ухваленні рішення та про його неправосудність.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, прокурор ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення скарги заперечувала.

За таких обставин, враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ визначені статтею 306 КПК України, приймаючи до уваги положення статті 28 Кримінального процесуального Кодексу України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (статті 22,26 КПК України), суд вважає за можливе, з урахуванням думки заявника розглянути справу за відсутності прокурора.

Вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

З огляду на викладене, відомості за заявою до ЄРДР вносяться лише за наявності в цій заяві обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши заяву заявника від 10.03.2016 року, яка є предметом скарги, заслухавши пояснення заявника в судовому засіданні, надавши оцінку доводам заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що остання не містить обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно копії заяви заявника від 10.03.2016 року, яка є предметом скарги заявник вказує, що саме неприйняття суддею його доводів за позовом, в задоволенні якого в подальшому було відмовлено, і призвело до ухвалення суддею ОСОБА_4 , на його думку, завідомо неправосудного рішення від -8.11.2011 року, а скасування в подальшому рішення судді ОСОБА_4 від 14.03.2012 року по справі № 2037/3/2012 судом апеляційної інстанції і є обставинами, що свідчать про вчинення суддею злочину, дане заявник пояснив та підтвердив і в судовому засіданні.

Як вбачається з копії листа прокуратури Харківської області від 29.03.2016 року № 15/3-591-15 заяву заявника від 10.03.2016 року було розглянуто та надано відповідь, що свідчить про не порушення прав заявника щодо розгляду його звернення.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється (стаття 126 Конституції України).
Основними засадами судочинства, серед інших, зокрема є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 129 Конституції України).
Відповідно до діючого законодавства виняткове право перевірки законності і обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження будь-яким способом судових рішень, діяльності судів і суддів відносно розгляду і вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів в питаннях здійснення правосуддя пов`язаних з підготовкою, розглядом справ, в судових інстанціях і тому подібне, можуть оскаржуватися в порядку, передбаченому процесуальними законами.

Дане також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловлену у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга заявника задоволенню не підлягає, доводи ОСОБА_3 викладені у заяві від 10.03.2016 року є обставинами незгоди заявника з судовим рішенням від 08.11.2011 року, яке на даний час, як пояснив сам заявник, набрало законної сили, оскільки ним не оскаржувалося, однак це позбавляє заявника права звернутися до суду з апеляційної скаргою на дане рішення та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Щодо доводів заявника про скасування рішення суду від 14.03.2012 року, то це є правом заявника встановлене процесуальним законодавством України щодо оскарження судових рішень та сам факт скасування судового рішення не є обставиною що свідчить про вчинення суддею кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 303-307, 372 Кримінального процесуального Кодексу України, слідчий суддя,-

У х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 10.03.2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий Суддя ОСОБА_1