Справа № 545/2229/16-к
Провадження № 1-в/545/1163/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2016 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації НВК № 65 ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава в режимі відеоконференції клопотання засудженої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки: м. Харкова, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1) 13.08. 1996 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 229-1 ч.2, 44 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна. 13.08.1996 року звільнена на підставі Закону України «Про амністію» від 27.06.1996 року;

2) 09.12.1998 року Московським районним судом м. Харкова за ст.229-1 ч.2, 229-4 ч.1, 42 КК України до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. Звільнена 18.12.2004 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 3 дні,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:
До Полтавського районного суду Полтавської області звернулась засуджена ОСОБА_5 з клопотанням про застосування щодо неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник НВК № 65 заперечила проти клопотання, вважала що до засудженої передчасно застосовувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував, так як засуджена ОСОБА_5 не досягла необхідного рівня виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення її клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши пояснення засудженої, думку представника адміністрації НВК №65, прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/3 строку покарання.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що вироком від 21.12.2012 року Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року засудженій ОСОБА_5 , зараховано у строк основного покарання період з 31.08.2012 року по 28.03.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 31.08.2012 року;

Кінець строку відбування покарання: 03.08.2017 року.

Також встановлено, що засуджена ОСОБА_5 з 07.09.2012 року утримувалася в слідчому ізоляторі міста Харків. Під час тримання в слідчому ізоляторі не допускала порушень вимог режиму утримання та розпорядку дня, характеризувалася позитивно. Стягнень не мала. Має одне заохочення накладене правами начальника слідчого ізолятора. Залучалася до праці.

З 19.06.2015 року ОСОБА_5 , відбуває покарання в Надержинщинській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№65).

Згідно рішення комісії установи по розподілу засуджених з дільниці карантину, діагностики та розподілу 04.07.2015 року розподілена у відділення СПС №3, де працевлаштована на промисловій зоні установи в швейній бригаді № 51, швачкою.

До виконання своїх трудових обов`язків ОСОБА_5 відноситься пасивно, норми виробітку виконує не стабільно та не завжди в повному обсязі. Пристосувалася до умов відбування покарання,активної участі у суспільному житті колективу засуджених відділення та в роботі виробничої самодіяльної секції не приймає. Залучена до програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія». Заняття, що проводяться в установі відвідує, але правильних висновків для себе не робить.

Згідно протоколу № 23 від 19.08.2015 року ОСОБА_5 розглядалася на комісії установи щодо застосування пільги передбаченою статтею 101 КВК України, однак комісія установи прийняла рішення не застосовувати вказану статтю, так як засуджена не стала на шлях виправлення.

Відповідно до протоколу № 22 від 05.08.2015 року ОСОБА_5 розглядалася на комісії установи щодо застосування пільги передбаченою статтею 82 КК, однак комісія установи прийняла рішення не застосовувати вказану статтю, так як засуджена не стала на шлях виправлення.

Згідно протоколу № 8 від 01.04.2016 року ОСОБА_5 розглядалася на комісії установи щодо застосування пільги передбаченою статтею 81 КК України, однак комісія установи прийняла рішення не застосовувати вказану статтю, так як засуджена не довела свого виправлення та були відсутні підтверджуючі матеріали про подальше працевлаштування та проживання після звільнення з місць позбавлення волі.

В характеристиці, виданої НВК № 65 від 07.06.2016 року, адміністрація колонії вважає, що до ОСОБА_5 передчасно застосовувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 КК України, так як засуджена раніше неодноразово судима, звільнялася від відбування покарання умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 3 дні та згідно Указу Президента України «Про амністію», але належних висновків для себе не зробила та знову скоїла тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини. Роботи по благоустрою місць позбавлення волі та роботи із самообслуговування виконує під наглядом з боку представників адміністрації. Пристосувалася до умов відбування покарання. На даний час не досягла необхідного ступеня виправлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджена ОСОБА_5 поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення і у суду відсутні підстави для її умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1