В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.05.2016 Справа №607/2762/16-к

Тернопільський міськрайонний суд
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 05 лютого 2016 року, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 (зареєстрований там же), громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працює, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
встановив:

05 лютого 2016 року приблизно о 20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти», що на зупинці громадського транспорту «Дендропарк» по вул. Бережанській у м. Тернополі, вирішив відкрито викрасти чуже майно.
Для цього, обвинувачений у вказаний час та в зазначеному місці, усвідомлюючи очевидний характер своїх дій, відкрито, з корисливих мотивів, намагався викрасти ковбасний виріб «Домашня куряча» вагою 730 гр. закупівельною ціною 40 грн. та пляшку коньяку «Шабо» закупівельною ціною 59,94 грн., які схопив з прилавку, направився з ними до виходу та, ігноруючи вимоги продавця повернутись та заплатити за товар, залишив приміщення магазину. Однак, ОСОБА_3 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки після виходу з магазину з викраденим був затриманий перехожим.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав, зазначивши, що в лютому 2016 року, точної дати не пам`ятає, ввечері він йшов в гості, тому мав зайти у магазин і купити коньяк. Дорогою, оскільки було холодно, витягнув з кишені рукавиці, і напевно, разом з ними з кишені випали гроші. В магазині біля парку «Дендропарк» він в продавця замовив коньяк та ковбасу. Піддавшись імпульсу, схопив з прилавку пакет з замовленим товаром та вибіг з магазину, незважаючи на крики продавця, однак був затриманий перехожим. Після цього він повернувся в магазин, де віддав товар. В останньому слові розкаявся, зазначив, що про вчинене дуже шкодує, просить суд суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 суду дала показання про те, що є фізичною особою підприємцем, орендує приміщення магазину, що на зупинці громадського транспорту «Дендропарк», що по вул. Бережанській в м. Тернополі, у якому реалізовує продукти. У лютому 2016 року, точної дати не пригадує, під вечір у магазин, де вона працювала як продавець, зайшов обвинувачений та попросив її вибрати йому коньяк і зважити ковбасу, які вона склала в пакет. Коли вона відвернулась від обвинуваченого для того, щоб вибрати на його прохання цукерки, останній схопив з прилавку вказаний пакет з ковбасою та коньяком і, не розплатившись за товар, кинувся з магазину. Вона вслід кричала йому: «Злодій». На вулиці обвинуваченого затримав перехожий та привів у магазин, після чого вона викликала працівників поліції. Товар їй повернуто. Претензій до обвинуваченого та міркувань з приводу покарання не має.
Будучи допитаним судом, свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що кілька місяців тому, точної дати не пригадує, спрацювала «тривожна» кнопка у магазині, що на зупинці громадського транспорту «Дендропарк» по вул. Бережанській в м. Тернополі. Він, як працівник служби охорони, приїхав на місце події та продавець вказала на обвинуваченого як особу, що намагалася викрасти з магазину товар.
Обвинувачений ОСОБА_3 в ході судового розгляду відмовився від подальшого дослідження доказів, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, в повному обсязі, погодившись зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують.
Суд, за клопотанням обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним подальше дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини провадження, особу винного: на обліках у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, відсутність скарг на його поведінку за місцем проживання, обставину, що пом`якшує покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що обвинуваченому із альтернативних покарань, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, доцільно призначити покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддя ОСОБА_1