Справа №: 398/4055/15-к
УХВАЛА

"27" травня 2016 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

встановив :

Потерпілий ОСОБА_3 , посилаючись на ст.ст.151,152 ЦПК України, в межах розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України просить суд накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, в тому числі і на грошові кошти та банківські рахунки, інші активи ОСОБА_5 та приватної виробничо-комерційної фірми «Жемчуг». Заяву мотивує тим, що 28 жовтня 2015 року він звернувся до суду з позовною заявою до вказаних фізичної та юридичної особи про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок ДТП. Судом визнано ОСОБА_3 потерпілим та цивільним позивачем. Вважає, що ОСОБА_5 має безпосереднє відношення до керівництва та управління підприємством, яке володіє засобом підвищеної небезпеки, та який особисто керував цим автомобілем, а тому є загроза, що ним можуть бути вчинені дії по відчуженню майна, що унеможливить виконання рішення суду.

Частиною 1 ст.171 КПК України передбачено, що цивільний позивач має право звернутись до суду з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, тощо. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

При цьому абзацом 2 та 3 ч.2 ст.170 КПК України встановлено умови для накладення арешту на майно третіх осіб.

Також відповідно до ч.4 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати, повинна бути співмірною розміру шкоди, зазначеної у цивільному позові.

Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, а бо інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб (ч.4 ст.173 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу повертає його, про що постановляє ухвалу.

В клопотанні цивільного позивача не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовним вимог; не вказано доказів факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Також у заяві не конкретизовано майно, на яке слід накласти стягнення, не зазначено його вартість, що унеможливлює виконання вимог ч.4 ст. 170 КПК України про співмірність вартості майна розміру шкоди. Крім цього, цивільний позивач посилається на ст.ст.151,152 ЦПК України.

На підставі викладеного, заяву слід повернути ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 170,171,172 КПК України, -

постановив :

Повернути заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 та встановити строк в 72 години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя