АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/325/16 Справа № 711/5322/16-к Категорія: ст. 176 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2016 року про застосування щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України,

запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 11.08.2016 року з забороною залишати місце проживання в період з 22.00 до 07.00 години ранку наступної доби.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 носити електронний засіб контролю, -

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, а саме в тому, що він умисно, з корисливих мотивів, діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , при невстановлених досудовим слідством обставинах, незаконно придбав наркотичний засіб каннабіс, який зберігав з метою подальшого збуту.

Він же, в невстановлений в ході досудового слідства час разом з зазначеними особами, висадили на присадибній ділянці, розташованої в АДРЕСА_2 , яка знаходиться у користуванні ОСОБА_10 , рослини коноплі та вирощували її, а саме здійснювали догляд сходів з метою доведення їх до стадії дозрівання.

09.06.2016 року в ході санкціонованого обшуку на території домоволодіння за вказаною адресою, виявлено та вилучено насадження коноплі в кількості 390 штук.

За даними фактами СУ ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000083 від 03.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

09.06.2016 року ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

10.06.2016 року ОСОБА_7 повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

В цей же день старший слідчий відділу СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_13 звернулась до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , мотивуючи його наявністю в провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

11.06.2016 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відмолено в задоволенні вказаного клопотання органу досудового розслідування та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 11.08.2016 року з забороною залишати місце проживання в період з 22.00 до 07.00 години ранку наступної доби. Крім того, на підозрюваного покладено процесуальний обов`язок, передбачений п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що органом досудового розслідування не доведено наявність в провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, які, на даному етапі, можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт зазначає, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не забезпечать його належної процесуальної поведінки. Зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду розуміючи тяжкість злочинів у вчиненні яких він підозрюється, при відсутності власного житла. На думку прокурора застосування найсуворішого запобіжного заходу унеможливить незаконний вплив підозрюваного ОСОБА_7 на свідків в провадженні та продовження останнім злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів, враховуючи значні об`єми вилученого органами досудового розслідування наркотичного засобу та обставини вчинення правопорушень.

Звертає увагу, що на даний час в провадженні не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, а тому підозрюваний, перебуваючи на волі матиме можливість спілкуватися з такими особами, чим перешкоджати встановленню обставин провадження у тому числі щодо з`ясування походження наркотичного засобу, зв`язків для його збута, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування рішення слідчого судді через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та порушення вимог процесуального закону, просить постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу. Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_7 вину в інкримінованих правопорушеннях не визнає, а в провадженні відсутні об`єктивні дані та докази його причетності до їх скоєння та стверджує, що ніяких дій направлених на ухилення від слідства та суду останній не вчиняв і наміру вчиняти не має, має постійне місце проживання, що свідчить про відсутність в провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а звідси і підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, пояснення слідчого ОСОБА_13 про необхідність застосування щодо підозрюваного саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000083, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити, окрім іншого, характеризуючи дані на підозрюваного, обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання ним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення вона підозрюється, обвинувачується, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.177, 178,181 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний проміжок доби слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, врахувавши, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на даному етапі, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

На думку колегії суддів, у клопотанні слідчий та в апеляційній скарзі прокурор не навели обґрунтування того, що лише тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який би забезпечив його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий та прокурор довели лише обставини, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довели обставини, передбачені п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути самостійною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Висновок слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, як такий що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , відповідає вимогам КПК України та колегія суддів з ним погоджується, не вбачаючи підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.

Доводи захисника ОСОБА_9 про невмотивованість ухвали слідчого судді, відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування до останнього будь-якого запобіжного заходу, є непереконливими, такими, що не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження і колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, вбачаються всі підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, визначеного слідчим суддею.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 181,193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 11.08.2016 року з забороною залишати місце проживання в період з 22.00 до 07.00 години ранку наступної доби, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :