Дата документу 04.05.2016

Справа № 334/5323/15-к
Провадження № 1-кп/334/34/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2016р. Ленінського райсуду м.Запоріжжя у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ;

за участі адвоката - ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжі, українця, не одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

25.09.2012р. Заводським райсудом м.Запоріжжя за ст.309 ч.1 КК України із застосуванням ст.75,76 КК України на 1 рік;

15.04.2013р. Заводським райсудом м.Запоріжжя за ст.185 ч.1 КК України до 1 міс. арешту, із застосуванням ст.71 КК України, остаточно призначене покарання - 1р. 1міс. позбавлення волі;

03.06.2013р. Заводським райсудом м.Запоріжжя за ст.203-2 ч.1 КК України до штрафу 170000гр., із застосуванням ст.70 ч.4 КК України, остаточно призначене покарання 1р. 1 міс. позбавлення волі із сплатою штрафу в сумі 170000гр. /щодо сплати штрафу - вирок виконувати самостійно/;

30.09.2013р. Ленінським райсудом м.Запоріжжя за ст.203-2 ч.1 КК України до штрафу в сумі 170000гр. Відповідно ст.72 ч.3 КК України - вирок Заводського райсуду м.Запоріжжя від 03.06.2013р. виконувати самостійно;

17.12.2013р. Заводським райсудом м.Запоріжжя за ст.309 ч.2 КК України до 2р. позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України остаточно призначене покарання за вироком суду від 03.06.2013р. 2 роки 1 міс. позбавлення волі /щодо сплати штрафу вирок, відповідно ст.72 ч.3КК України, виконувати самостійно/. Звільнився 08.12.2014р. умовно-достроково на 8 міс. 5 днів;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2013р. обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений Ленінським райсудом м.Запоріжжя за ст.203-2 ч.1 КК України до штрафу в сумі 170000гр. Відповідно ст.72 ч.3 КК України - вирок Заводського райсуду м.Запоріжжя від 03.06.2013р. слід було виконувати самостійно.

Після звільнення 08.12.2014р. з місця позбавлення волі обвинувачений ОСОБА_5 , відповідно вимог ст.26 п.1 КВК України, зобов`язаний був сплатити штраф у місячний строк після звільнення та надати суду документ в підтвердження сплати штрафу.

Однак, обвинувачений до теперішнього часу суму штрафу не сплатив, тобто, він навмисно ухиляється від сплати штрафу в дохід держави, оскільки не вчинив жодних дій щодо намагання виконати вирок суду в частині сплати штрафу, а саме: він досі не працевлаштувався та не став на облік до центру зайнятості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому звинуваченні визнав частково, пояснивши суду, що не сплатив суму штрафу через відсутність такої суми коштів, розраховуючи на те, що йому нададуть розстрочку для виплати суми штрафу. Тому, він розкаюється у скоєному та просить суд строго його не карати.

Однак, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю підтверджується представленими по справі доказами:

власноруч написаними обвинуваченим розписками про отримання копії вироку Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 30.09.2013р., яким йому призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 170000гр., та роз`яснення обвинуваченому про наслідки ухилення від сплати штрафу, передбачені ст.389 ч.1 КК України /а.с.9-10 кримінального провадження №0002069 від 08.05.2015р./;

довідкою з місця позбавлення волі, відповідно до якої, обвинувачений ОСОБА_5 був звільнений з ВТК 08.12.2014р. умовно-достроково на 8 міс. 5 днів /а.с.29 кримінального провадження №0002069 від 08.05.2015р./;

довідкою з Правобережного та Лівобережного центрів зайнятості м.Запоріжжя про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не перебував і не перебуває на обліку в центрі зайнятості /а.с.21 кримінального провадження №0002069 від 08.05.2015р./;

довідкою секретаря по кримінальним справам Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 15.05.2015р. про несплату засудженим ОСОБА_5 суми штрафу за вироком Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 30.09.2013р. /а.с.24 кримінального провадження №0002069 від 08.05.2015р./.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.389 ч.1 КК України, як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання. А визнання своєї провини тільки частково, суд пояснює намаганням обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин, при тому, що жодної поважної причини несплати суми штрафу в дохід держави, обвинуваченим суду не представлено та судовим слідством не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує його особу, часткове визнання скоєного злочину та каяття, сприяння розслідуванню злочину, а також те, що обвинувачений раніше був судимий і його судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, він ніде не працює, у зв`язку із чим, суд вважає що його виправлення та перевиховання можливе в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 звинувачений у злочині в період умовно-дострокового звільнення, тобто, він не відбувши строк покарання за вироком Заводського райсуду м.Запоріжжя від 17.12.2013р., знов скоїв злочин, тому, відповідно до вимог ст.71 КК України, до покарання за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, а саме, за вироком Заводського райсуду м.Запоріжжя від 17.12.2013р. 1 міс. позбавлення волі, що відповідно до вимог ст.72 ч.1 КК України, дорівнює 2 міс. обмеження волі.

Що стосується строку перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою за період часу з 23.07.2015р. по 29.10.2015р. за ухвалою Заводського райсуду м.Запоріжжя від 23.07.2015р. про заміну покарання у вигляді штрафу, призначеного вироком Заводського райсуду м.Запоріжжя від 03.06.2013р., на 3 роки 5 міс. та 5 днів позбавлення волі, скасованої ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29.10.2015р., то відповідно до вимог ст.537 КПК України, цей строк перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою слід зараховувати при вирішенні питання щодо виконання виплати штрафу в сумі 170000гр. за вироком Заводського райсуду м.Запоріжжя від 03.06.2013р., який повинен виконуватися самостійно, тоді як зараз, вирішується питання щодо виконання вироку Заводського райсуду м.Запоріжжя від 17.12.2013р.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.368-371, 373-374,376,537 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.1 ст.389 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.71,72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Заводського райсуду м.Запоріжжя від 17.12.2013р. 1 міс. позбавлення волі, що дорівнює 2 міс. обмеження волі та остаточно призначити засудженому ОСОБА_5 1 рік 2 місяці обмеження волі.

Вирок Заводського райсуду м.Запоріжжя від 03.06.2013р. в частині сплати суми штрафу, відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України, слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 , після набрання вироку законної сили, рахувати з моменту його фактичного затримання та направлення до місця відбуття покарання.

На вирок суду протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: