№ 207/2338/14-к
№ 1-кп/207/257/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000282 відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська , який мешкає у АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 307 , ч. 2 ст. 307 , ч. 1 ст. 317 , ч. 2 ст. 309 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим , що строк тримання під вартою спливає 27 листопада 2016 року і підстави для відміни або зміни запобіжного заходу відсутні.

Захисник ОСОБА_4 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт .

Суд вважає , що є підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з наступних підстав .

При вирішенні клопотань про продовження та зміну запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України , ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , ст. 12 КПК України , за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках , за встановленою процедурою , а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом . При цьому , ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення , а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів , які можуть підтверджувати існування такого ризику , або свідчити про такий його незначний ступінь , який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення .
ОСОБА_5 затриманий 21 березня 2014 року і з цього часу тримається під вартою , тобто понад 2 роки 8 місяців .
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом , який застосовується виключно у разі , якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбаченим статтею 177 цього Кодексу , крім випадків , передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу .
Згідно ч. 4 ст. 28 КПК України кримінальне провадження щодо особи , яка тримається під вартою , неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово .
При цьому суд враховує , що на строки розгляду справи и строки тримання під вартою ОСОБА_5 впливає невиконання органами поліції постановлених судом 6 ухвал про привід свідків , які не виконані .

ОСОБА_5 має постійне місце проживання , міцні соціальні зв`язки , тому суд вважає , що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам , передбаченим ст. 177 КПК України , і таким запобіжним заходом має бути домашній арешт .

Керуючись ст. 331 КПК України , суд

У Х В А Л И В

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпродзержинська , який мешкає у АДРЕСА_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком до 21 січня 2017 року .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати житло у АДРЕСА_1 цілодобово .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 : прибувати за кожною вимогою до суду ; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю ; не відлучатися із населеного пункту , в якому він проживає , без дозволу суду ; повідомляти суд про зміну свого місця проживання .

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 під розпис .

Копію ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого .

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя ОСОБА_1