Справа № 1-127/10
Номер провадження 1-127/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.10 року Рахівський районний суд Закарпатської

області в складі: головуючого судді - Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю прокурора - Цинайко Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, з середньою світою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_6, неодружейого, не працюючого, не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ст. 296 ч. З КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 - вчинив хуліганство тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, у відношенні громадянина, який припиняв хуліганські дії.

ОСОБА_3»юк ОСОБА_4 - вчинив хуліганство тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, особою раніше судимою за хуліганство, та у відношенні громадянина, який припиняв хуліганські дії.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_1 24 лютого 2010 року близько 18 години 30 хвилин, разом з ОСОБА_2, зустрівши на вулиці Л.Українки в с. Відричка Рахівського району, Закарпатської області ОСОБА_5,

грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувався особливою зухвалістю, безпричинно почали займати останнього, ображаючи його нецензурною лайкою та нанесли йому удари рукою в обличчя.

Під час вчинення, у відношенні ОСОБА_6 хуліганських дій, та у відповідь на дії ОСОБА_7, що закликав їх до припинення хуліганських дій, ОСОБА_2 поштовхом звалив ОСОБА_7 на землю, після чого, разом з ОСОБА_1 завдали ОСОБА_7 ударів ногами по різним частинам тіла, чим спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоровя, у вигляді: підшкірної гематоми передньої поверхні грудної клітки, та продовжували свої хуліганські дії до тих пір поки мешканці прилеглих будинків не стали сходитись на шум бійки, у звязку з чим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинили свої хуліганські дії, та облишили місце пригоди.

ОСОБА_3»юк Ф.В., будучи засудженим 11.12.2008 року Рахівським районним судом по ст.296 ч.2 КК України, до одного року позбавлення волі, і на підставі ст.104 КК України, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком один рік, та згідно постанови Рахівського районного суду від 01.04.2009 року звільнений від відбування покарання на підставі Закону України „Про амністію, і згідно ст.89 ч.1 п.п. 1,6; та ст. 90 п.3 КК України, тобто станом а 24 лютого 2010 року, будучи особою раніше судимою за хуліганство, 24 лютого 2010 року близько 18 години 30 хвилин, разом з ОСОБА_1, зустрівши на вулиці Л.Українки в с. Відричка Рахівського району, Закарпатської області ОСОБА_5, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань та мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувався особливою зухвалістю, безпричинно почали займати останнього, ображаючи його нецензурною лайкою та нанесли йому удари рукою з обличчя.

Під час вчинення, у відношенні ОСОБА_6 хуліганських дій, та у відповідь на дії ОСОБА_7, що закликав їх до припинення хуліганських дій, ОСОБА_2 поштовхом звалив ОСОБА_7 на землю, після чого, разом з ОСОБА_1 завдали ОСОБА_7 ударів ногами по різним частинам тіла, чим спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоровя, у вигляді: підшкірної гематоми передньої поверхні грудної клітки, та продовжували свої хуліганські дії до тих пір поки мешканці прилеглих будинків не стали сходитись на шум бійки, у звязку з чим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинили свої хуліганські дії, та облишили місце пригоди.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у скоєні злочинів визнав повністю згідно викладеного в обвинуваченню і показав, що 24 лютого 2010 року біля 18 години він повертався дому, з с. Видричка, Рахівського району, Закарпатської області. По дорозі зустрів товариша ОСОБА_2, який в той час йшов в напрямку с. Богдан. Йдучи по вулиці, біля якогось будинку, вони зустріли ОСОБА_5, який в той час знаходився на вулиці. Коли вони проходили повз нього то ОСОБА_5 у ОСОБА_2 попросив закурити. ОСОБА_2 сигарету не дав, після чого нецензурно висловився в сторону ОСОБА_5, тоді ОСОБА_5 теж висловився в його сторону нецензурними словами, і ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_5 і мав намір його вдарити, але на те з двору вийшов якийсь хлопець, як потів виявилось то був ОСОБА_7, і сказав їм щоб вони не приставали до ОСОБА_5, так як він хворий і є інвалідом. Після того ОСОБА_8 руками штовхнув ОСОБА_7 до огорожі, дальше повалив його на землю і почав бити руками по грудях, але ОСОБА_7 від нього вивернувся і сам дальше виліз на нього, тоді він стягнув ОСОБА_7 з ОСОБА_8. Вони обоє з ОСОБА_8, почали наносити удари ногами ОСОБА_7, який в той час знаходився на землі. Перестали вони його бити, лише тоді коли з сусіднього двору на них почали кричати якісь жінки. Переставши бити ОСОБА_7, вони розійшлися по домам.

Причин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 пояснити не може. Просить його суворо не карати. Дати можливість виправитися.

ОСОБА_3»юк Ф.В. винним себе у скоєні злочинів визнав повністю і показав, що 24 лютого 2010 року біля 18 години вийшов від себе з дому і йшов вулицею Л.Українки в с. Видричка. Йдучи по дорозі зустрів свого товариша ОСОБА_1. Вони йшли в напрямку с. Богдан. Йдучи по вулиці, біля будинку ОСОБА_7, вони зустріли ОСОБА_5, який в той час знаходився на вулиці. Коли вони проходили повз нього то ОСОБА_5 у нього запитав сигарету. Він сигарету не дав, після чого нецензурно висловився в сторону ОСОБА_5, тоді ОСОБА_5 теж висловився в його сторону нецензурними словами, і він підійшов до ОСОБА_5 і мав намір його вдарити, але на те з двору вийшов ОСОБА_7, і сказав йому щоб він не приставали до ОСОБА_5, так як він хворий і є інвалідом. Далі він руками штовхнув ОСОБА_7 до огорожі, повалив його на землю і почав бити руками по грудях, але ОСОБА_7 від нього вирвався і сам дальше виліз на нього, тоді ОСОБА_1 стягнув ОСОБА_7 з нього. Після чого вони вдвох з ОСОБА_1, почали наносити удари ногами ОСОБА_7, який в той час знаходився на землі. Перестали вони його копати, лише тоді коли з сусіднього двору на них почали кричати якісь жінки. Переставши бити ОСОБА_7, він пішов дому переодягнутися, а ОСОБА_1 пішов до себе додому.

Причин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 пояснити не може. Просить суворо не карати, надати можливість виправитися.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 24 лютого 2010 року, близько 18 години, знаходився вдома, за адресою с. Видричка, вул. Л.Українки №197, Рахівського району, закарпатської області на подвірї прибирав сміття. Під час роботи побачив на вулиці ОСОБА_5, та двох на той час незнайомих хлопців, як потім зясувалося то були ОСОБА_1 та ОСОБА_8, які питали в ОСОБА_5 закурити. 1 коли він побачив, що ОСОБА_1 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_5, який є інвалідом, то він підійшов до них і попросив, щоб вони залишили ОСОБА_5 , так як він хворий. Тоді ОСОБА_8 підійшов до нього і штовхнув його на огорожу, після чого повалив на землю і став бити кулаками по тулубу, а він обороняючись привстав і теж завалив ОСОБА_2 на землю, і опинився зверху, тоді ОСОБА_1, стягнув його з ОСОБА_2 на землю, після чого вони обоє почали його копати ногами по грудям га ребрам, і коли сусіди почали кричати то тоді вони перестали його бити, і пішли геть. Коли він піднявся, до нього підійшла сусідка ОСОБА_9 і спитала його чи може він сам дійти додому, він відповів що може, і пішов додому. Так як його не переставали боліти груди, від отриманих тілесних ушкоджень, то він через два дні звернувся в лікарню, а потім звернувся в міліцію.

Цивільний позов не заявляє поскільки помирився з хлопцями, просить їх суворо не карати.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_10, в судовому засіданні пояснила, що претензій жодних до підсудних не має просить їх суворо не карати, надати можливість виправитися.

Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і відповідають ст. 299 КПК України, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 296 ч.3 КК України - як хуліганство тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, у відношенні громадянина, який припиняв хуліганські дії; що вина ОСОБА_3»юк ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 296 ч.З КК України - хуліганство тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, особою раніше судимою за хуліганство, та у відношенні громадянина, який припиняв хуліганські дії.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати та речові докази по справі відступі.

Обираючи вид і міру покарання підсудним ОСОБА_3»юк Ф В., ОСОБА_1 суд враховує як помякшуючі так і обтяжуючі вину обставини.

Помякшуючими вину обставинами суд враховує те, що ОСОБА_1 молодий за віком, раніше не судимий, вину свою у скоєнні злочину повністю визнав, розкаявся у скоєному, позитивно характеризується, має визначене місце проживання, зобовязався не скоювати правопорушень у майбутньому.

Обтяжуючих вину обставин, у відношенні ОСОБА_1 на досудовому слідстві та в суді не встановлено.

Помякшуючими вину обставинами суд враховує те, що ОСОБА_3»юк Ф.В. молодий за віком, не судимий, вину свою у скоєнні злочину повністю визнав, розкаявся у скоєному, має визначене місце проживання, зобовязався не скоювати правопорушень у майбутньому.

Обтяжуючих вину обставин, у відношенні ОСОБА_3»юк Ф.В. на досудовому слідстві та в суді не встановлено.

Приймаючи до уваги конкретні обставини даної справи, особу винних, їх щире каяття, те що, активно сприяли розкриттю злочину, молодий вік, суд вважає за можливе призначити їм покарання у вигляді позбавленки волі, що передбачено в санкції ст. 296 ч. З КК України, з застосування ст. 75 КК України поскільки послідуючи виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за ст. 296 ч.3 КК України 3 три роки позбавлення волі.

На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання призначеного за тим вироком, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов'язки: повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання або навчання, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3»юк ОСОБА_11 визнати винним і призначити покарання за ст. 296 ч.3 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3»юк Ф.В. від відбування покарання призначеного за цим вироком, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов'язки: повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання або навчання, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1М,, ОСОБА_3»юк Ф.В. до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Тулик І.І.