ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-4660 км16 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 20 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої і апеляційної інстанції, на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2014 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вахрушево Луганської області та мешканця м. Черкаси, українця, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Компанія «Мелагрейн», не судимого,
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Лейпциг Німеччина та мешканку м. Черкаси, українку, громадянку України, працюючу бухгалтером Черкаського міського плавального клубу «Акватік», не судиму,

визнано невинуватими та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (1960 року) за відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212 та ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
В задоволенні цивільного позову Державної податкової інспекції у м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 16 227 115, 60 грн відмовлено.
Судові витрати в сумі 6 094, 40 грн віднесено за рахунок держави.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Згідно обвинувального висновку, органами досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачувались у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у тому, що ОСОБА_7 , будучи директором ТОВ «Мелагрейн», яке зареєстроване на вул. Леніна, 31/1 у м. Черкаси, та службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, наділеною організаційно-розпорядчими функціями та адміністративно-господарськими обов`язками по керівництву підприємством, відповідальною за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та платежів до бюджету, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , яка у відповідності до наказу № 01-к від 02.01.2003 року працювала головним бухгалтером даного підприємства, в порушення ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», використовуючи підроблені невстановленою слідством особою документи, матеріали відносно якої виділені для додаткової перевірки, в період з 1 березня по грудень 2009 року умисно відобразили в бухгалтерському обліку та податковій звітності ТОВ «Мелагрейн» безтоварні фінансово-господарські операції з приводу придбання робіт, послуг у ТОВ «Стімтрейд», що має ознаки «фіктивності», засновник, директор і головний бухгалтер якого - ОСОБА_9 показав, що будь-якої фінансово-господарської діяльності не здійснював, в результаті чого, умисно ухилився від сплати до бюджету податку на додану вартість в сумі 7 284 135 грн та податку на прибуток в сумі 8 942 980 грн, а всього в загальній сумі 16 227 115 грн, що в 53 643 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.
Так, ОСОБА_7 у березні 2009 року, достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені, невстановленою слідством особою первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №31705 від 17.03.09 на загальну суму 10 272 00,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 171200,00 грн, податкову накладну №32005 від 20.03,09 на загальну суму 1 199 988,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 199 988,00 грн., податкову накладну №32404 від 24.03.09 на загальну суму 1 208 796,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 201 466,00 грн, та податкову накладну №33110 від 31.03.09 на загальну суму 1 354 584,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 225 764,00 грн., яка, отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри останнього ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2009 року (вхідний № 64403 від 17.04.09) суму 6 589 231,00 грн, при встановленій фактичній сумі 5 790 803,00 грн, та в додаток до вказаної декларації , індивідуальний податковий номер 97, що належить ТОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 798 428 грн., які підписала, та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 17.04.09 подали до ДПІ у м. Черкаси.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою в березні 2009 року умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 798 428 грн.
В квітні 2009 року ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №40603 від 06.04.09 на загальну суму 456 960,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 76160,00 грн, податкову накладну № 42101 від 21.04.09 на загальну суму 1 280 385,60 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 213 397,60 грн та податкову накладну №43023 від 30.04.09 на загальну суму 1 282 798,80 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 213 799,80 грн, яка, отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 , ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2009 року суму 5 735 326 грн, при встановленій фактичній сумі 5 231 969,00 грн та в додаток до вказаної декларації, індивідуальний податковий номер 97, що належить ТОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 503 357 грн, які підписала та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 19.05.09 подали до ДПІ у м. Черкаси.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою в квітні 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 503 357 грн.
В травні 2009 року, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №50803 від 08.05.09 на загальну суму 300 000,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 50 000,00 грн., податкову накладну від 12.05.09 на загальну суму 550 380,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 91 730,00 грн, податкову накладну від 18.05.09 на загальну суму 1 062 810,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 1 771 35,00 грн, податкову накладну від 25.05.09 на загальну суму 1 159 296,00 грн в тому числі податок на додану вартість у сумі 193 216,00 грн, податкову накладну 29.05.09 на загальну суму 1 183 884,00 грн , в тому числі податок на додану вартість у сумі 1183884,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 197 314,00 грн, яка, отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2009 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків, суму 6 586 252 грн., при встановленій фактичній сумі 5 876 857,00 грн та в додаток до вказаної декларації, індивідуальний податковий номер 97, що належить ТОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 709 395 грн, які підписала та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 , 19.06.09 подали до ДПІ у м. Черкаси.
Таким чином, ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, у травні 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 709 395 грн.
В червні 2009 року, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №60906 від 09.06.09 на загальну і суму 691 809,60 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 115 301,60 грн. податкову накладну №61603 від 16.06.09 на загальну суму 1 239 630,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 206 605,00 грн., податкову накладну на загальну суму 1 306 690,80 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 217 781,80 грн. та податкову накладну №63018 від 30.06.09 на загальну суму 1 217 004,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 202 834,00 грн., яка, отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2009 року з урахуванням і уточнюючих розрахунків, суму 3 307863 грн., при встановленій фактичній сумі 2565341,00 грн. та в додаток № 5 до вказаної декларації , індивідуальний податковий номер 97, що належить і ТОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 742 522 грн, які підписала, та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 20.07.09 подали до ДПІ у м. Черкаси.
Таким чином, ОСОБА_7 та і ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою, в червні 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 742 522 грн.
В липні 2009 року ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №70701 від 07,07,09 на загальну суму 798672,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 133112,00 грн, і податкову накладну №71506 від 15.07.09 на загальну суму 1173456,00 грн., в тому числі і податок на додану вартість у сумі 195576,00 грн., податкову накладну № 72004 від 20.07.09 на загальну суму 1187856,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 197976,00 грн, та податкову накладну №73109 від 31.07.09 на загальну суму 1540279,20 і грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 256713,20 грн., яка, отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2009 року з урахуванням уточнюючих розрахунків, суму 3 523 869 грн., при встановленій фактичній сумі 2 740 492,00 1 грн., та в додаток до вказаної декларації, індивідуальний податковий номер 97, що належить ГОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 783 377 грн., які підписала, та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 , 19.08.09 подали до ДПІ у м. Черкаси.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, в липні 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 783 377 грн.
У серпні 2009 року ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №81104 від 11.08.09 на загальну на загальну суму 539 820,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 89970,00 грн., податкову накладну №81707 від 17.08.09 на загальну суму 827472,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 137 912,00 грн., податкову накладну №82505 від 25.08.09 на загальну суму 711 180,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 1 185 30,00 грн, податкову накладну від 28.08.09 на загальну суму 1 599 990,00 грн. в тому числі податок на додану вартість у сумі 266 665,00 грн, та податкову накладну №83108 від 31.08.09 на загальну суму 1 187 757,60 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 197 959,60 грн., яка отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2009 року з урахуванням уточнюючих розрахунків, суму 4 183 634 грн., при встановленій фактичній сумі 3372597 грн., та в додаток № 5 до вказаної декларації , індивідуальний податковий номер 97, що належить ТОВ «Стімтрейд», а також вказала і недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 81 1037 грн, які підписала, та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 , 17.09.09 подали до ДПІ у м. Черкаси.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, в серпні 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 811 037 грн.
У вересні 2009 року, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №91007 від 10.09.09 на загальну суму 707400,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 117900,00 грн., податкову накладну №91704 від 17.09.09 на загальну суму 999180,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 166530,00 грн., податкову накладну від 24,09.09 на загальну суму 1143024,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 190504,00 грн. та податкову накладну № 93014 від 30.09.09 на загальну суму 1175598,00 грн., яка, отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про
злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2009 року (вхідний № 210839 від 19.10.09), з урахуванням уточнюючих розрахунків, суму 3306607 грн., при встановленій фактичній сумі 2635740 грн., та в додаток № 5 до вказаної декларації, індивідуальний податковий номер 97, що належить ТОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 670 867 грн, які підписала, та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 , 19.10.09 подали до ДПІ у м. Черкаси.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, у вересні 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість у сумі 670867 грн.
У жовтні 2009 року, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність
фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну на загальну суму 987 999,60 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 164666,60 грн, податкову накладну №101904 від 19.10.09 на загальну суму 1 074 770,40 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 1 791 28,40 грн, податкову накладну №102608 від 26.10.09 на загальну суму 995472,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 165912,00 грн та податкову накладну № 103009 від 30.10.09 на загальну суму 1175854,80 грн,в тому числі податок на додану вартість у сумі 195 975,80 грн, яка отримавши дані первинні документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року , з урахуванням уточнюючих розрахунків, суму 4246955 грн., при встановленій фактичній сумі 3541272 грн., та в додаток № 5 до вказаної декларації, індивідуальний податковий номер 97, що належить ТОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 705683 грн., які підписала, та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 , 19.11.09 подали до ДПІ у м. Черкаси.
Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, в жовтні 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 705 683 грн.
В листопаді 2009 року, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 Щ завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ЩІ ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №110907 від 09.11.09 на загальну суму 551157,60 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 91859,60 грн., податковунакладну №111608 від 16.11.09 на загальну суму 758946,00 грн., в тому числі податок на суму 1143865,20 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 190644,20 грн., податкову накладну № 112404 від 24.11.09 на загальну суму 1226706,00 грн. в тому числі податок на додану вартість у сумі 204451,00 грн. та податкову накладну № 113008 від 30.11.09 на загальну суму 1242799,20 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 207133,20 грн., яка, отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2009 року (вхідний № 253806 від 21.12.09), з урахуванням уточнюючих розрахунків, суму 5765428 грн., при встановленій фактичній сумі 4944849 грн., та в додаток № 5 до вказаної декларації (вхідний № 253808 від 21.12.09), індивідуальний податковий номер - 97, що належить ТОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 820579 грн., які підписала, та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 , 21.12.09 подали до ДПІ у м. Черкаси. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, в листопаді 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 820579 грн.
У грудні 2009 року, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», надав головному бухгалтеру ОСОБА_8 завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, первинні бухгалтерські документи ТОВ «Стімтрейд», а саме: податкову накладну №121409 від 14.12,09 на загальну суму 550752,00 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 91792,00 грн, податкову накладну №121807 від 18.12.09 на загальну суму 1195476,00 грн, в тому числі податок на додану вартість у сумі 199246,00 грн., податкову накладну №122502 від 25.12.09 на загальну суму 1186342,20 грн., в тому числі податок на додану вартість у сумі 197724,20 грн. та податкову накладну № 123003 від 30.12.09 на загальну суму 1500768,00 грн., в тому числі числі податок на додану вартість у сумі 250128,00 грн., яка, отримавши дані первинні і бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, безпідставно включила до основної податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків, суму 5278826 грн., при встановленій фактичній сумі 4539936 грн.., та в додаток № 5 до вказаної декларації (вхідний № 279723 від 19.01.10), індивідуальний податковий номер 97, що належить ТОВ «Стімтрейд», а також вказала недостовірні обсяги придбання та суми ПДВ у вказаного підприємства в сумі 738890 грн., які підписала, та після завірення їх печаткою ОСОБА_7 , 19.01.10 подали до ДПІ у м. Черкаси. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою між собою, в грудні 2009 року, умисно ухилилися від сплати до бюджету держави податку на додану вартість в сумі 738890 грн.
ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність фінансово-господарських операцій з ТОВ «Стімтрейд», підписав завідомо підроблені, невстановленою слідством особою, наведені у вироку акти здачі прийняття робіт від вказаного підприємства, які, в подальшому, надав ОСОБА_8 , яка, отримавши дані первинні бухгалтерські документи, та будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 ухилятись від сплати податків і продовжуючи їх, в порушення п.п. 5.1, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334/94ВР від 28.12.94, включила до складу валових витрат товариства, вартість робіт, нібито наданих ТОВ «Стімтрейд».

Дані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 органи досудового слідства кваліфікували за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, незалежно від форм власності, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону та істотні порушення кримінально - процесуального закону просить вирок та ухвалу скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора, сам ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 просять залишити судові рішення без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення, як необґрунтовану.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу прокурора та просив скасувати лише ухвалу апеляційного суду з направленням справи на новий апеляційний розгляд, пояснення захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які просили касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а судові рішення без зміни, посилаючись при цьому на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року та ухвалу Вищого Адміністративного суду України від 03 грудня 2013 року про скасування податкових повідомлень-рішень, перевіривши матеріали кримінальної справи і обговоривши наведені у скарзі та запереченнях доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.
Згідно зі ст. 398 КПК України 1960 року доводи прокурора, викладені в касаційній скарзі щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та однобічності й неповноти судового слідства перегляду в касаційному порядку не підлягають. Ці обставини були предметом дослідження апеляційного суду, який належним чином перевірив доводи в апеляційній скарзі прокурора, за змістом аналогічні доводам у касаційній скарзі.
Відповідно до вимог ст. 323 КПК України 1960 року в основу вироку може бути покладено достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам із точки зору їх допустимості, достовірності й достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 324 КПК. При цьому всі сумніви про доведеність обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, слід тлумачити на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпано, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Згідно з вимогам ст. 374 КПК України, у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Також, згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» із наступними змінами, суду належить оцінити всі зібрані у справі докази, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних та інших джерелах, з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.
Пункти 21, 22 цієї ж постанови містять застереження про те, що виправдувальний вирок за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, постановляється тоді, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо); діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність. У мотивувальній частині такого вироку належить викласти результати дослідження, аналізу й оцінки доказів зібраних на досудовому слідстві, так і поданих у судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність участі підсудного у вчиненні злочину.
Проте у даній кримінальній справі наведених положень закону суд не дотримався.
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при виправданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначив, що, пред`явлене обвинувачення у вчинені злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України не знайшло свого підтвердження під час судового слідства, побудовано на доказах та припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, оскільки в судовому засіданні не доведено, що в діянні підсудних є склад інкримінованого їм злочину.
Однак, суд в порушення ст. 334 КПК України 1960 року врахував фактично показання виправданих як доказ невинуватості у вчиненні інкримінованих їм злочинів, необґрунтовано визнавши такими, що заслуговують на увагу, їх свідчення про реальність фінансово-господарських операцій проведених між ТОВ «Мелагрейн» та ТОВ «Стімтрейд».
Розглядаючи справу по суті, суд поверхово підійшов до оцінки доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, свій висновок про недоведеність вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, побудував без ґрунтовного аналізу доказів.
Натомість, суд зазначив, що під час досудового слідства всі свідки по справі, а це 303 свідка, були допитані з обвинувальним уклоном, а тому покази свідків даних під час досудового слідства і оголошених в судовому засіданні необхідно оцінити критично.
Крім того, своє рішення суд мотивував тим, що він критично оцінює й акт ДПІ у м. Черкаси № 1234723-2/32339516 від 31 травня 2010 року «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Мелагрейн» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня по 31 грудня 2009 року, оскільки повідомлення-рішення на підставі цього акту скасовані постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року та залишені без зміни ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 03 грудня 2013 року.
Разом з тим, відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 8 жовтня 2004 р. № 15 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів» судам необхідно звернути увагу на те, що в разі оскарження до суду платником податків рішення податкового органу обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішенні до остаточного вирішення справи судом, за винятком випадків, коли обвинувачення не тільки базується на оскаржуваному рішенні, а й доведено на підставі додатково зібраних доказів відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства України.
Колегія суддів зазначає, що рішення адміністративного суду про скасування податкового повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобов`язання, заздалегідь не встановлює відсутність факту ухилення факту ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів.
Крім того, суд у вирок зазначає, що він не бере до уваги і критично оцінює висновок № 712-Б судово-економічної експертизи від 27 вересня 2011 року, оскільки він складений на підставі акту ДПІ у м. Черкаси № 1234/23-2/32339516 від 31 травня 2010 року «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Мелагрейн» (код 32339516), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня по 31 грудня 2009 року» та первинних показів директора ТОВ «Стімтрейд» ОСОБА_10 які судом вже критично оцінені.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вказана експертиза проведена з урахуванням вимог закону та всіх отриманих в ході розслідування матеріалів кримінальної справи, відповідно до положень ст.ст. 196-202 КПК України, експертом, який має належну кваліфікацію. При цьому експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Жодних підстав, які могли б поставити під сумнів об`єктивність висновку експертного дослідження судом в ході розгляду не здобуто, та у рішенні суду не наведено. Дані про повноту дослідження чи кваліфікації експерта будь-яких зауважень ні у суду, ні у інших учасників судового розгляду не викликали. Питання про необхідність призначення та проведення повторної або додаткової експертизи стороною захисту не ставилося.
Погоджуючись з прокурором, колегія суддів вважає, що суд, такий висновок суду є передчасним, оскільки у порушення вимог кримінального процесуального закону, суд не дав оцінки доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності і достатності.
Процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення не повинна бути передумовою висновків щодо наявності чи відсутності в діях службових осіб підприємства об`єктивної сторони злочину. Безапеляційне зважання суду на процедуру оскарження рішень контролюючого органу ДПІ в суді, як на факт відсутності складу злочину, зокрема: об`єктивної сторони, призводить до неможливості притягнення винних до кримінальної відповідальності та відшкодування завданих державі збитків.
Вирок суду в повній мірі не відповідає вимогам ст. 374 КПК України, судом не враховано та не надано належної оцінки доказам, зокрема, показанням свідків, висновкам експертиз та інш., які з урахуванням ст. 84 КПК є джерелом доказу, та які були покладені в основу обвинувального висновку. У вироку суду формально вказано чому суд не бере до уваги зазначені докази, але не наведено мотивів визнання цих доказів недопустимими чи неналежними.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.
Як вбачається з вимог ст. 377 КПК України ухвала апеляційного суду це рішення вищестоящого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, І ухвали, постанови, що перевіряються в апеляційному порядку та повинна Ш І законною та обґрунтованою, а тому постановленою за умови правильного застосування в ньому матеріального закону і дотримання при провадженні справи кримінально-процесуального закону, при цьому висновки і рішення суду повинні ґрунтуватися на всебічному і повному досліджені і правильній оцінці судом всіх матеріалів справи.
Як вбачається з п. 5 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 1 „ Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» та ч. З ст. 358 і ч. 5 ст. 362 КПК під час судового слідства апеляційний суд досліджує всі докази, що є у справі, або лише ті, правильність оцінки чи повноти дослідження яких судом першої інстанції оспорено в апеляції (апеляціях), або ж які він зовсім не досліджував.
При розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом апеляційної інстанції відмовлено стороні обвинувачення у дослідженні доказів, правильність оцінки та повнота дослідження яких оспорювалася. Викриття факту ухилення від сплати податків та спростування факту проведення певних операцій, що відображені у документах, можливе лише шляхом вивчення фактичних даних, які містяться, зокрема, у показах свідків та спростують реальність наданих послуг. А саме у вказаній частині клопотання сторони обвинувачення судом залишено без задоволення, що також засвідчує про порушення вимог кримінально-процесуального закону про всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності.
При розгляді апеляційної скарги прокурора апеляційний суд, всупереч вимогам ст. 377 КПК України 1960 року, належним чином не проаналізував доводів прокурора, не повною мірою мотивував прийняте рішення, яким доводи прокурора у справі залишено без задоволення, чим істотно порушено кримінально процесуальний закон.
У зв`язку з викладеним, вирок місцевого суду та рішення суду підлягає скасуванню з підстав істотного застосування кримінального закону та неправильного застосування кримінального закону, а справу стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно направити на новий розгляд в суд першої інстанції.
З урахуванням наведеного, колегія суддів керуючись ст. ст. 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,
ухвалила:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої і апеляційної інстанції, задовольнити.
Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скасувати, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2