Справа № 404/5966/16-к
Номер провадження 1-кс/404/1076/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в місті Кропивницькому матеріали скарги ОСОБА_3 щодо скасування постанови слідчого СВ Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області від 03.11.2015 року про закриття кримінального провадження 0000136, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України, визнання бездіяльності слідчого протиправною, направити провадження для організації досудового розслідування, поновити строк на оскарження постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , як потерпіла, звернулася до Кіровського районного суду міста Кіровограда, зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області від 03.11.2015 року, щодо закриття кримінального провадження 0000136, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України, визнання бездіяльності слідчого протиправною, направити зазначене провадження для організації досудового розслідування, поновити строк на оскарження постанови.

При вирішенні заявлених вимог, наполягає на задоволенні скарги, через передчасність висновків слідчого, відсутність правового аналізу, не забезпечення повноти, всебічності, об`єктивності.

Заявлені скаржником вимоги прокурор заперечив, через законність та обґрунтованість постанови.

Слідчий викликався, не зявився, його неявка не заважає у вирішенні заявлених вимог скаржника.

Розглянувши скаргу в межах питань заявлених до розгляду, перевіривши надані в обгрунтування доводи і докази, переконаний в обгрунтованості вимог скаржника, з наступних міркувань:

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Оскаржувану ж постанову слідчий виніс передчасно, оскільки при її вирішенні не додержано вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, за умовами якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підствами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ньому має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та інтересів. Відповіді на всі поставлені нею питання мають бути одержані вичерпні, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому необхідно звернути увагу, що скаржник став ініціатором порушення цього кримінального провадження, але на його доводи слідчий уваги не звернув. Таким чином повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка вмотивованих сумнівів заявника про можливу наявність умисних дій, ймовірних винних осіб, чого зроблено не було.

Фактичні обставини і достовірність доводів перевірити можна насамперед після проведення слідчих дій спрямованих на збір доказів.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. (ч. ч. 1-2 ст. 223 КПК України. )

Досліджений зміст оскаржуваної постанови не містить відповідей на поставлені потерпілою стороною запитання. Тільки після ґрунтовного зясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності в діях особи ознак злочину, або їх відсутності, тобто наявності чи відсутності складових ознак кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування по кримінальному провадженню, ретельно не перевірив усіх доводів учасників кримінального провадження.

Після проведеного досудового розслідування залишаються без відповіді такі визначальні обставини:

- відсутні докази, що в порядку ст. 40 КПК України, надано/виконано оперативним підрозділом Кіровоградського ВП ГУНП України в Кіровоградській області, доручення по встановленню можливої винної особи та ймовірних очевидців зазначеної події;

- слідчий не звернулися з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, для вилучення посадових обов`язків можливих фігурантів, які діяли в режимі реального часу. У зв`язку із цим неможливо переконливо стверджувати про відповідності дій службової особи по відношенню до чинних на той час норм, інструкцій, правил, законів, та своєчасності дотримання покладених посадових обов`язків, тощо;

- відсутній правовий аналіз про наявність суміжних складів ймовірних кримінальних правопорушень;

- зміст оскаржуваної постанови слідчого не містить чітких посилань на редакції тексту ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу». Невідомо, яку з редакцій приведеної норми Закону слідчий зазначав та аналізував. Саме в частину п`яту статті 16 Цього закону були внесені зміни згідно із Законом України від 23.12.2015 р. N 901-VIII, (огляд осіб, госпіталізованих до психіатричного закладу в примусовому порядку) особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів). Керівник психіатричного закладу зобов`язаний негайно повідомити про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку членів її сім`ї, інших родичів або її законного представника. У разі відсутності відомостей про наявність членів сім`ї, інших родичів або законного представника в особи, яку госпіталізовано, а також про їх місце проживання повідомляються органи Національної поліції за місцем проживання цієї особи. З тексту оскаржуваної постанови убачається, що заявлений суб`єкт оскарження надає кримінально-правову характеристику діям службових осіб, при цьому користується нормою матеріального права, яка зазнала змін в цій частині, відтак останній помилився в об`єкті доказування. За наявності цього недоліку, оскаржувана постанова не може залишатись в силі.

- необхідно чітко зясувати можливих суб`єктів службових осіб, а насамперед дати порівняльну характеристику їх діям у співвідношенні до чинних на той час інструкцій, правил, норм та законів, що є недоліком існуючої постанови слідчого від 03.11.2015 року.

На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За резульатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобо`вязання вчинити певну дію. (ч. 2 ст. 307 КПК України). Потерпілий має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Слідчий, при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, цих положень Закону, не дотримався. Висновки слідчого про відсутність в діях складу кримінального правопорушуення є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження необгрунтованим. З цих підстав оскаржувана постанова слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, підлягає скасуванню з направленням матеріалів для подальшої організації досудового розслідування.

Скаржник не пропустив строк звернення до суду, так як оскаржувану постанову слідчий з прокурором в адресу скаржника направили несвоєчасно.

У слідчого відсутня бездіяльність, так як останній вправі приймати процесуальні рішення, зокрема й про закриття провадження.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області від 03 листопада 2016 року про 03.11.2015 року про закриття кримінального провадження 0000136, з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, скасувати.

Ухвалу, разом з матеріалами досудового розслідування, направити прокурору Кіровоградської місцевої прокуратури, для організації подальшого досудового розслідування.

Відмовити у задоволенні вимоги про визнання бездіяльності слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання. (ч. 3 ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1