Справа № 314/1169/16-к
Провадження № 1-кп/314/88/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000005 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Запоріжжя, громадянина України, освіта не повна середня, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21 листопада 2002 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 11 жовтня 2010 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 3 місяці 21 день,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 січня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в оглядовому кабінеті приймального відділення Вільнянської центральної районної комунальної лікарні, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Гнаровської, 6, діючи умисно, скориставшись тимчасовою відсутністю медичного персоналу, таємно викрав з підвіконня пластиковий контейнер темного кольору, в якому знаходився алко-тестер «Драгер», вартістю 9750,00 грн., тим самим спричинивши Вільнянський центральній районній комунальній лікарні матеріальні збитки на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що 01 січня 2016 року він супроводжував свою цивільну дружину в лікарню, очікуючи поки їй нададуть медичну допомогу, перебував у кабінеті, на підвіконні якого побачив пластиковий контейнер, в якому знаходився алко-тестер. Вказаний контейнер він сховав під куртку та, вийшовши з приміщення лікарні, відніс до себе додому. У вчиненому щиро покаявся.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що на цей час матеріальна шкода Вільнянській центральній районній комунальній лікарні відшкодована у повному обсязі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , наявності в цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні злочину, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, представника потерпілого і вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, однак має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

Речовий доказ: пластиковий контейнер темного кольору, у якому знаходиться алко-тестер «Драгер», переданий на зберігання потерпілому Вільнянській центральній районній комунальній лікарні залишити останньому, як власникові.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

17.03.2016

17.03.2016