Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
21 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2016 року про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 підозрюваного за ч.3 ст.305 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2016 року задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 та продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крупець Радивилівського району Рівненської області, де зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, одруженого, працюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.

Заборонено ОСОБА_5 залишати житло в АДРЕСА_2 , у період доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 30 хв. та покладено на підозрюваного обов`язок носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали до 12 травня 2016 року.

_______________________________________________________________________________________________

№ 11сс/787/70/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст.199 КПК Доповідач ОСОБА_1 .
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя вказав, що прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення не зменшився. При цьому зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з конфіскацією майна, існує ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на свідків кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під домашнім арештом на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків з`являтись за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання до відповідного органу документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду.

На обгрунтування цих вимог зазначив, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не навів жодних даних, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики. Також зазначив, що вказані в ухвалі ризики перешкодити кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування і впливати на свідків, відсутні у клопотанні та про наявність таких під час розгляді у суді не йшлось.

Апелянт, покликаючись на практику Європейського суду з прав людини, наголосив на тому, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується підозрюваному, не може бути підставою для продовження строку застосування запобіжного заходу. Окрім того слідчим суддею не були розглянуті доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенняю не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в рамках кримінального провадження №0000012, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.

16 січня 2016 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати своє місце проживання цілодобово та покладенням на нього обов`язку носити електронний засіб контролю. Строк дії ухвали до 16.03.2016 року.

11 лютого 2016 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області змінено підозрюваному запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у період доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 30 хв.

Постановою заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_9 від 10 березня 2016 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000012 до 14 травня 2016 року (а.с.8-9).

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Частиною 3 статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст.184 КПК України, повинне містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Дослідивши матеріали за клопотанням, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, і заявлені ризики не зменшилися. Окрім того, на даний час існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

З ухвали слідчого судді місцевого суду від 16 січня 2016 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту вбачається, що прокурором було доведено наявність ризиків перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків (а.с.5-6.)

Вказана ухвала була чинною до 11 лютого 2016 року, коли за результатами розгляду клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про скасування додаткових обов`язків та зміну способів їх виконання було постановлено рішення, яким це клопотання задоволено частково і цілодобовий домашній арешт стосовно ОСОБА_5 було змінено на домашній арешт із забороною залишати житло в період доби з 21.00 год. до 06.30 год. в АДРЕСА_2 (а.с.7).

Продовживши обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід слідчий суддя врахував наявність зазначених у першій ухвалі ризиків та постановив рішення з дотриманням вимог ст.199 КПК (а.с.28-30).

Під час апеляційного розгляду слідчий ОСОБА_10 пояснив суду, що свідок - особа, щодо якої здійснюються заходи безпеки, під псевдонімом ОСОБА_11 дав показання про висловлення підозрюваним ОСОБА_5 впевненості щодо можливості втечі останнім від відповідальності за вказаний злочин. Світлокопія протоколу допиту ОСОБА_11 з вказаними показаннями, долучена до матеріалів клопотання слідчого.

У ході розгляду апеляційної скарги захисника прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися і на даний час існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування. За таких обставин колегія суддів вважає позбавленими підстав доводи апелянта щодо того, що під час розгляду останнього клопотання в місцевому суді не йшлось про наявність цих ризиків .

Що стосується доводів апелянта про залишення без розгляду слідчим суддею доводів про зміну запобіжного заходу на більш м`який, то вони не грунтуються на законі, оскільки порядок зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого регламентовано ст.201 КПК. Зокрема, як передбачено ч.1 вказаної норми, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Під час апеляційного розгляду судом встановлено, що вказане клопотання до місцевого суду не подавалось.

Відтак підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2016 року про продовження запобіжного заходу до 12 травня 2016 року стосовно ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді від 12 березня 2016 року - без зміни.

Ухвала оскарженяю не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.Суддя-доповідач ОСОБА_1