Справа №718/640/16-к
Провадження №1-кп/718/36/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2016 Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000080 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , в період часу з 25.11.1985 року по 07.03.1986 року пройшов навчання з підготовки водіїв транспортних засобів категорії «С» у Заставнівській автошколі ДТСААФ за направленням Кіцманського РВК.

Після чого, невстановлена в ході досудового розслідування особа, з відома та за бажанням ОСОБА_3 , в березні 1986 року внесла завідомо неправдиві відомості до посвідчення водія, виданого на ім`я останнього, серії НОМЕР_1 від 12.03.1986 року, про те, що вказане посвідчення видане останньому на керування транспортними засобами як категорії «С», так і на керування транспортними засобами категорії «В», навчання за яким ОСОБА_3 не проходив.

Даний документ було підроблено шляхом внесення відбитку штампу «Разрешено» у графі для категорії «В», бланку посвідчення, яке є офіційним документом, який дає власнику право на керування транспортними засобами відповідної категорії та видається установою, яка має право їх видавати, в результаті чого 12.03.1986 року ОСОБА_3 отримав вказане посвідчення водія із внесеними до нього неправдивими даними.

17.02.2016 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що в його посвідчення водія внесено завідомо неправдиві відомості, використав даний підроблений документ, звернувшись для його заміни до установи, яка уповноважена видавати посвідчення водія, тобто до територіального сервісного центру 7342 регіонального центру МВС України в Чернівецькій області, що розташований за адресою: вул. Сторожинецька, 7, м. Кіцмань Кіцманського району Чернівецької області, пред`явивши та надавши його безпосередньо виконувачу обов`язків начальника територіального сервісного центру ОСОБА_6 , який під час проведення звірки із базою даних сервісного центру, виявив відсутність інформації щодо проходження ОСОБА_3 навчання з підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» та отримання посвідчення водія із дозволом на право керування транспортними засобами даної категорії.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.
Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто та підписано угоду від 29 березня 2016 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України понесе покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

Захисник у судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості ОСОБА_3 .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 204 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбачених ч. 4 ст. 358 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 29 березня 2016 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджену міру покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень в дохід держави.

Речові докази по справі, а саме, екзаменаційну картку водія на ім`я ОСОБА_3 та медичну довідку щодо придатності керування транспортним засобом, які приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000080 - повернути ОСОБА_3 ..

Речові докази по справі, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 12.03.1986 року, талон до посвідчення водія НОМЕР_2 , які приєднані до матеріалів кримінального провадження №0000080 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1