Справа № 157/184/16-к
Провадження №1-кп/157/26/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Камені-Каширському кримінальне провадження, яке 20 лютого 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Резекне Латвійської Республіки, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, остання із яких 31 липня 2014 року досягла 14-річного віку, не працевлаштованої, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.158-1 КК України,

встановив:

25 жовтня 2015 року близько 13 год. ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні звичайної виборчої дільниці №070227 с.Малі Голоби Камінь-Каширського району Волинської області, використавши своє право участі та голосу у виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, маючи умисел на незаконне отримання виборчих бюлетенів, не маючи права їх отримувати та голосування більше одного разу, в порушення ч.2 ст.4, ст.5, ст.8 Закону України «Про місцеві вибори» в редакції від 04 вересня 2015 року, незаконно отримала від члена виборчої комісії ОСОБА_6 замість свого повнолітнього сина ОСОБА_7 , який включений до списку виборців вищевказаної дільниці під №82, виборчі бюлетені з виборів депутатів Волинської обласної ради для голосування у багатомандатному виборчому окрузі, з виборів депутатів Гуто-Боровенської сільської ради, з виборів Гуто-Боровенського сільського голови для голосування в єдиному одномандатному виборчому окрузі та проголосувала замість його.

Такі її дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.158-1 КК України як отримання виборчих бюлетенів особою, яка не має права їх отримувати та голосування виборцем більше ніж один раз.

22 лютого 2016 року між процесуальним прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участі її захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої сторонами узгоджена міра покарання для підозрюваної за ч.1 ст.158-1 КК України у виді обмеження волі на строк один рік із звільненням від відбування покарання з випробуванням на один рік і покладенням на неї таких обов`язків як: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну свого місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до цієї інспекції.

В угоді передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст.473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу така угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.158-1 КК України, який згідно ст.12 цього Кодексу є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи зазначені обставини суд доходить висновку про можливість затвердження такої угоди, укладеної між прокурором та підозрюваною, за участі захисника останньої, і призначення винній узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості укладену 22 лютого 2016 року між процесуальним прокурором у кримінальному провадженні №0000087 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.158-1 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засуджену звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи, періодично з`являтись до неї для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1