Справа № 610/1243/16-к
Провадження № 5/610/276/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2016 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації Жовтневської ВК № 17 ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія справу про умовно-дострокове звільнення від покарання за заявою засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, який мешкав: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.04.2006 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України до 120 годин громадських робіт;

25.06.2007 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. 30.10.2009 постановою Богунського районного суду м. Житомира невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі замінено на обмеження волі строком на 2 роки 10 місяців 21 день. 18.10.2010 постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 10 місяців 29 днів;

Засудженого: 09.03.2011 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з заявою про його умовно-дострокове звільнення від призначеного вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.03.2011 покарання. В обґрунтування заяви зазначив, що відбуває покарання у Жовтневській ВК (№ 17), відбув необхідні 3/4 частини строку покарання, за період відбування покарання характеризується позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Під час відбування покарання навчався в ПТУ та здобув спеціальність зварювальник, працював на ділянці по ремонту автомобілів. Має 7 заохочень, на заходи виховного та профілактичного впливу реагує добре. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно достроково.

Засуджений ОСОБА_6 , який приймав участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, та його захисник адвокат ОСОБА_5 заяву підтримали з наведених у ній підстав.

Представник Жовтневської ВК (№ 17) проти задоволення заяви засудженого заперечував, зазначивши, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, має не відшкодований позов та судові вітрати, в колонії не працевлаштований, раніше звільнявся умовно-достроково, але в період невідбутої частини покарання знову вчинив аналогічні злочини.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував вказавши, що засуджений ОСОБА_6 має 3 судимості, дві з яких за тяжкі злочини, раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, але в період невідбутої частини покарання знову вчинив аналогічні тяжкі злочини.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений фактично відбув необхідну частину покарання, передбаченого вироком суду, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дійсно, засуджений ОСОБА_6 фактично відбув необхідні за п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України 3/4 частини строку покарання, має 7 заохочень, непогашених стягнень не має.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Як убачається з наданих суду матеріалів та особової справи засудженого, ОСОБА_6 засуджений в 3-те, на час крайнього засудження мав не знятими і не погашеними у встановленому Законом порядку дві судимості; раніше також засуджувався за вчинення тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Крім того судом встановлено, що до ОСОБА_6 було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарань. При цьому, через місяць після звільнення, протягом невідбутої частини покарання, ОСОБА_6 знову вчинив аналогічні злочини, за які зараз відбуває покарання.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_6 , останній відбував покарання в Райківській виправній колонії (№ 73), де характеризувався позитивно, мав сім заохочень. Разом з цим, в Жовтневській виправній колонії (№ 17), до якої ОСОБА_6 прибув у зв`язку із захворюванням на туберкульоз легенів 17.11.2015, він характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. Із представниками адміністрації не ввічливий, вимоги режиму відбування покарання та розпорядку дня виконує, але потребує постійного контролю. За характером хитрий, скритний, думку колективу не враховує, раціонально мислити не здатен, самооцінка завищена, не здатен протистояти спокусам, інтерес до підвищення загальноосвітнього рівня не проявляє. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Судові витрати та моральна шкода потерпілій не відшкодовані.

Ці факти не дають достатніх підстав дійти твердого переконання та висновку про те, що він, за період відбування даного покарання, довів своє виправлення, як це зазначено в заяві.

На даного засудженого застосовані судом заходи покарання, метою якого також є і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, не мають свого очікуваного та дієвого впливу.

Він знецінив свої обіцянки та завіряння у своєму розкаянні, щирості та не поверненні до злочинної діяльності, про що раніше вже завіряв суд.

Відмова у задоволенні даного клопотання, відповідно до ч. 6 ст. 539 КПК України, не позбавляє права на розгляд повторного клопотання з цього самого питання через 1 рік після набрання ухвалою законної сили.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують його особу.

Дані про особу засудженого, поведінка якого об`єктивно свідчить про вперте не бажання ставати на шлях виправлення та перевиховання, зловживання та зневагу довірою суду до нього, нехтування наданим йому шансом на зміну кримінального способу життя, тяжкість та характер вчинених ним злочинів, відношення та оцінка ним своєї злочинної діяльності, відсутність переконливих даних про бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя, значний строк не відбутого покарання (майже 1 рік і 8 місяців), інші доводи даної ухвали, не дають суду достатніх підстав дійти до твердої переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя: