УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні 19 квітня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 3 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 липня 2015 року,
в с т а н о в и в:

Цим вироком
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
та мешканця м. Білгород-Дністровського
Одеської області, такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 3 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Ухвалою апеляційного суду вирок залишено без зміни.
ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 15 липня 2012 року близько 03.35 год., перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Opel Kadet», здійснюючи рух через перехрестя автодороги «Шабо-Біленьке» і вул. Висока в с. Біленьке Білгород-Дністровського району Одеської області, збоку смт Затока в напрямку с. Сергіївка, порушив вимоги пунктів 2.3.б, 2.9.а, 12.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України, був неуважним та не вживши своєчасних заходів до зменшення швидкості допустив виїзд керованого транспортного засобу за межі проїжджої частини, де скоїв наїзд на придорожнє дерево, в результаті чого пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від отриманих тяжких тілесних ушкоджень померли, а пасажир ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду. Зазначає, що доказів його винуватості матеріали кримінального провадження не містять, судові рішення ґрунтується на припущеннях та суперечливих висновках експертиз. Стверджує, що ДТП сталася у зв`язку з поганим станом дороги, що він не міг передбачити. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду, проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. Крім того, згідно з вимогами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається з копій судових рішень, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.
ОСОБА_4 у суді вину свою не визнав, пояснивши при цьому, що обставини ДТП не пам`ятає через отриману травму голови.
Однак винуватість ОСОБА_4 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який вказав, що коли вони повертались з смт. Затоки, де відпочивали, за кермом автомобіля був ОСОБА_4 , який перед тим вживав алкогольні напої. Автомобіль рухався зі швидкістю 80-90 км/год.

Зазначені показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інших, а також з даними протоколів огляду місця ДТП, огляду та перевірки технічного стану транспортного засобу, актом обстеження дорожніх умов, висновками експерта, актами судово-медичного дослідження, висновками транспортно-трасологічної і автотехнічної експертиз та іншими доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 повідомили, що ОСОБА_4 раніше неодноразово їздив по дорозі, де сталася ДТП, тобто стан дороги був йому відомий.
Згідно з даними висновку судової автотехнічної експертизи за умови виконання водієм вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України він мав технічну можливість не втратити контроль по керуванню автомобілем і уникнути наїзду на перешкоду.
Висновки експерта, транспортно-трасологічної, судової автотехнічної експертиз узгоджуються з іншими доказами, є повними, чіткими, логічними, тому у суду не було підстав для призначення повторних експертиз.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ст. 124 КУпАП.
За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК кваліфіковано правильно.
Доводи, наведені засудженим в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, їх належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Зі змісту скарги убачається, що в ній не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК.
Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК,
п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 3 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 липня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3