Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
14 квітня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання по кримінальному провадженню №0001181 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань 31 грудня 2015 року за №0001181, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з неповною середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 10 лютого 2016 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Визначено розмір застави у межах 20 мінімальних заробітних плат.

З ухвали слідчого судді вбачається, що 30 грудня 2015 року близько 12-ої години, ОСОБА_5 , перебуваючи на території колишнього овочесушильного заводу, що знаходиться по вул. Мирогощанська в м. Дубно Рівненської області, отримавши можливість розпоряджатися особистими речами ОСОБА_8 , в яких знаходились ключі від житлового приміщення останнього, керуючись корисливим умислом, вирішив повторно вчинити крадіжку матеріальних цінностей із приміщення квартири ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 30 грудня 2015 року близько 12-ої години, прибувши до приміщення квартири АДРЕСА_3 , користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями зі сторони власника та інших сторонніх осіб, шляхом відчинення ключами вхідних дверей, проник до приміщення квартири ОСОБА_8 , звідки повторно, таємно викрав шуруповерт марки «RYOBI BD-336» вартістю 251 гривня 20 копійок, супницю вартістю 2000 гривень, два підсвічники вартістю 250 гривень за 1 шт. на суму 500 гривень, футляр для зберігання камінних сірників, вартість якого згідно листа КЗ «Рівненський обласний краєзнавчий музей» №75 від 11 березня 2016 року оцінити не можливо у зв`язку з його відсутністю, зі слів потерпілого ОСОБА_8 вартістю 3000 гривень.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 спричинено майнової шкоди на загальну суму 5 751 гривня 20 копійок.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Враховуючи наведене слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його задоволення.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає, що висновок слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що слідчий суддя не врахував стан здоров`я ОСОБА_5 , який хворіє хронічними інфекційними хворобами ВІЛ і Гепатит С, що підтверджується довідкою. Крім того, підозрюваний має постійне місце проживання, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло та копією паспорта ОСОБА_5 . Просить ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та залишення її без змін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України, перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, перевірив вагомість доказів, що підтверджують підозру.

Слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування.

В сукупності з вищевказаними обставинами при прийнятті рішення згідно вимог закону слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, встановленого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2015 року, неодноразово засуджений, не працює, не має засобів існування, сім`ї, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, про що йдеться і в доводах прокурора при апеляційному розгляді справи.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст.183 КПК України, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Крім того, колегія суддів враховує, що оскаржуваною ухвалою передбачена можливість внесення застави у мінімальному розмірі щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме 20-ти розмірів мінімальної заробітної плати.

Доводи захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає необгрунтованими, в тому числі і у зв`язку з тим, що застава є менш суворим запобіжним заходом ніж домашній арешт.

Істотних порушень вимог КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із встановленням застави щодо ОСОБА_5 законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 квітня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: _______________________ ОСОБА_1

Судді:________________В.М.Піскунов__________________А.С.Квятковський