Провадження № 11-кп/792/519/16
Справа № 678/8/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 від 28.12.2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Летичівського районного суду від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ялинівка Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Цивільний позов задоволено повністю та стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 5000 гривень матеріальної та 10000 гривень моральної шкоди, а разом 15000 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, ухвалено не обирати.
За вироком суду, 27.12.2015 року приблизно о 23 год. у дворі домогосподарства ОСОБА_7 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, заподіяв ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення вчинено при слідуючих обставинах.
27.12.2015 року приблизно о 23 год. ОСОБА_7 був у веранді свого будинку з ОСОБА_10 . В цей час до них зайшов ОСОБА_11 , з яким ОСОБА_7 перебуває у неприязних відносинах і почав нецензурно лаятися та висловлювати незадоволення ОСОБА_7 з приводу його полювання. Припиняючи такі дії ОСОБА_11 , ОСОБА_7 запропонував йому залишити помешкання, а коли той не послухав, почав виштовхувати його за двері. У дворі будинку стояв ОСОБА_8 , якому ОСОБА_11 щось сказав і той, відразу, завдав ОСОБА_7 удар кулаком правої руки у ліву брову, від чого останній впав на землю, а ОСОБА_8 , використовуючи його безпорадний стан, завдав ще три удари ногами в область голови, заподіявши тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду, в частині задоволення цивільного позову, змінити: зменшити розмір відшкодування моральної шкоди до 1000 гривень. Вказує, що судом у вироку не врахована взаємна бійка обвинуваченого та потерпілого, що підтверджується матеріалами розслідування за його заявою, а також не зазначено, чому, при наявності суперечливих показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , суд взяв до уваги лише показання свідка ОСОБА_10 та відкинув показання свідка ОСОБА_11 .
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_7 просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що визначений судом розмір морального відшкодування у виді 10000 гривень є обгрунтованим та визначеним із врахуванням нанесених йому тілесних ушкоджень та перенесеної моральної психологічної травми. Доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, з огляду на залишення поза увагою показань свідка ОСОБА_11 , є необгрунтованими, так як
ОСОБА_11 показань у судовому засіданні не давав.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_9 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора та потерпілого, в її заперечення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, обгрунтовано наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України також є правильними.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, колегія суддів перевіряє вирок суду щодо ОСОБА_8 в межах апеляційної скарги обвинуваченого, тобто в частині вирішення судом першої інстанції цивільного позову потерпілого та розміру моральної шкоди.

Положеннями ст.ст.23, 1168 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Урахувавши ці вимоги Закону, ступінь вини обвинуваченого, характер та обсяг спричинених потерпілому страждань, їх тяжкість та тривалість, а також тривалу відсутність потерпілого за місцем роботи у зв`язку із ушкодженням здоров`я, необхідність потерпілого лікуватися, і на даний час, суд першої інстанції стягнув з обвинуваченого на його користь 10000 грн. моральної шкоди, зазначивши у вироку підстави прийняття такого рішення.
Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи цих висновків суду не спростовують, оскільки судом в достатній мірі враховано, що діями обвинуваченого було допущено порушення нормального способу життя потерпілого, пов`язане з порушенням одного із основних конституційних прав права на здоров`я, перенесеного потерпілим стресу, часу, необхідного для відновлення попереднього стану здоров`я (зокрема, протезування зубів), характеру та виду тілесних ушкоджень.

Надані апеляційній інстанції докази, на підтвердження майнового стану обвинуваченого, не дають колегії суддів підстав для зменшення розміру заподіяної ОСОБА_7 моральної шкоди, з огляду на вказані вище обставини та те, що ОСОБА_8 , з його слів, неофіційно працює та має дохід. Його дружина, хоч і перебуває в стані вагітності, але працює і отримує заробітну плату, що свідчить про наявність у нього можливості сплатити, визначений судом розмір моральної шкоди.

Посилання апелянта на неповноту судового розгляду, оскільки у вироку не відображено взаємної бійки між ним та потерпілим, а стверджується лише, що він побив ОСОБА_7 , колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що відповідно до приписів ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як убачається із обвинувального акту, лише ОСОБА_8 ставилося у вину заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

За змістом ч.4 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Ураховуючи це, колегія суддів приходить до висновку, що судовий розгляд в суді першої інстанції проводився відносно ОСОБА_8 згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до обвинувального акту і лише в межах висунутого обвинувачення.

З вказаної норми закону слідує, що розгляд справи і в суді апеляційної інстанції проводиться відносно обвинуваченого і тільки в межах пред`явленого йому обвинувачення, яке сформульоване в обвинувальному акті і за межі якого суд вийти не може.

Крім того, є надуманими твердження ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В силу положень ч.ч.1, 2 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, посилання апелянта на безпідставне залишення, поза увагою, показань свідка ОСОБА_11 є необгрунтованим, оскільки ОСОБА_11 не був заявлений як свідок по справі, показань, під час розгляду кримінального провадження у суді, не давав, а тому суд, не дослідивши безпосередньо ці показання, був позбавлений можливості покласти їх в основу обгрунтування судового рішення.
З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Летичівського районного суду від 11 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2