Справа № 461/6266/16-к
Провадження № 1-кс/461/4793/16
про обрання запобіжного заходу
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Річка Косівського р-ну Івано-Франківської обл., громадянину України, українцю, з вищою освітою, працюючому директором ТзОВ «Беркут Лтд», раніше не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , -
слідчий СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_8 за погодженням із старшим прокурором групи прокурорів заступника начальника відділу управління нагляду прокуратури Львівської місцевої ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування внесеного подання покликається на те, що 27 вересня 2016 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України. Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстави для застосування запобіжного заходу, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна, без альтернативи призначення іншого покарання і це може стимулювати підозрюваного до втечі; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , скориставшись своїм законним правом, відмовився надавати свідчення, що свідчить про відмову від співпраці з органом досудового розслідування, а тому перебуваючи на волі зможе координувати дії інших, на даний час невстановлених співучасників вчиненого кримінального правопорушення, будь- якими способами. З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також результатів вивчення особи підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки м`якші запобіжні заходи запобігти проголошеним ризикам не в силі з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та особу підозрюваного.
В судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання з підстав, викладених у ньому та просив таке задоволити.
В судовому засіданні підозрюваний заперечив пороти задоволення клопотання.
Захисники підозрюваного заперечили проти задоволення клопотання, вважають, що відсутні ризики невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників процесу, приходжу до наступного висновку.
27 вересня 2016 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Наявність підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що належить до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалого тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ Калашников проти Росії від 15 липня 2002 року).
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує особу підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що такий працюючий, раніше не судимий, не хворіє тяжкими хворобами, які б перешкоджали його тримання під вартою, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а відтак приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, а ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбаченої ч.4 цієї статті.
Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України проходжу до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
Абзацом 2 ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що в ухвалі судді зазначаються, які обов`язки з передбачених ст.194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
На підставі вказаного, вважаю необхідним визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки підозрюваному у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Річка Косівського р-ну Івано-Франківської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В разі внесення застави, покластина підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 .
Строк дії ухвали шістдесят днів з моменту затримання, тобто до 24 листопада 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1