Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6134/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотань у кримінальному провадженні № 0000027,-

В С Т А Н О В И В :

29.02.2016 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотань у кримінальному провадженні № 0000027.
22.03.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 направлено до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання про направлення вказаної скарги до іншого суду.
25.04.2016 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва матеріали скарги ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотань про оголошення підозри про кримінальне правопорушення суддями Печерського районного суду м. Києва, направлено за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, які отримані останнім 13.05.2016 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник вказує на те, що в провадженні прокуратури м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000027 по якому він є потерпілим.
Зазначає, що 24.02.2016 року ним на адресу прокуратури м. Києва було подано клопотання № 3/2, № 4/2, № 5 і № 6, які не були розглянуті слідчим у строк визначений ст.220 КПК України.
Вважає такі дії слідчого бездіяльністю, яка носить протизаконний та протиправний характер у зв`язку з чим керуючись ст.ст. 55, 220, 303 ЦПК України звертається з даною скаргою до слідчого судді та просить визнати не розгляд його чотирьох клопотань, як протизаконну та протиправну бездіяльність слідчого і зобов`язати останнього розглянути вказані клопотання.
Скаржник в судовому засіданні підтримує скаргу з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить її задовольнити.
Слідчий прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомив.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності слідчого, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, а слідчим не спростовано, в провадженні прокуратури м. Києва на даний час перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0000027 і ОСОБА_3 по вказаному кримінальному провадженню є потерпілим.
Як вбачається з наданих слідчому судді скаржником матеріалів, якими він обґрунтовує доводи своєї скарги, 24.02.2016 року ним до прокуратури м. Києва дійсно було подано Клопотання № 3/2 про оголошення підозри судді ОСОБА_4 , Клопотання № 4/2 про опитування його в якості потерпілого, Клопотання № 5 про негайне забезпечення виконання ухвали Шевченківського суду м. Києва та Клопотання № 6 про надання подання про зміну підслідності. Зазначені клопотання були зареєстровані в приймальні громадян прокуратури м. Києва 24.02.2016 року про що проставлено відповідні відмітки (а.с. 3, 4).
Стаття 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна
Зі змісту вказаних норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що законодавцем надано право заявнику, потерпілому, його представнику чи законному представнику, підозрюваному, його захиснику чи законному представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцю тимчасово вилученого майна, оскаржити бездіяльність прокурора, слідчого, яка зокрема полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк.
При системному аналізі чинних норм КПК України можна зробити висновок, що розгляд слідчим, прокурором клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження про виконання будь-яких слідчих дій, є саме по собі процесуальною дією, порядок здійснення якої врегульовано ст. 220 КПК України.
Так, зазначена стаття визначає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
З системного аналізу вказаної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що законодавцем на слідчого, прокурора дійсно покладено обов`язок розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання та повідомити про результати його розгляду і не розгляд такого клопотання останніми у зазначений строк та не повідомлення про результати його розгляду, є нічим іншим як їх бездіяльністю. В той же час зі змісту вказаної норми також вбачається, що право на звернення із клопотанням в порядку визначеному її положеннями мають лише сторони кримінального провадження, зокрема сторона захисту, потерпілий, його представник чи законний представник, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження.
За приписами статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим суддею встановлено, а слідчим не спростовано, що ОСОБА_3 є потерпілим по кримінальному провадженню № 0000027, а тому останній має всі права та обов`язки потерпілого, визначені чинним кримінально-процесуальним законодавством України, в тому числі і на заявлення клопотань в порядку визначеному ст. 220 КПК України.
Як вже зазначалося вище, скаржником клопотання № 3/2, № 4/2, № 5 і № 6 були подані до прокуратури м. Києва 24.02.2016 року, а тому виходячи з приписів ст. 220 КПК України вони (клопотання) повинні були розглянуті слідчим не пізніше 29.02.2016 року, оскільки 27-28.02.2016 року є вихідними днями і не здійснення даної процесуальної дії у вказаний строк є його бездіяльністю, яка вважається вчиненою з 01.03.2016 року.
Слідчим суддею встановлено, а слідчим не спростовано, що останнім у вищезазначений строк не розглянуто клопотання ОСОБА_3 чим порушено його права передбачені ст. 56 КПК України, а також порушено вимоги ст. 220 КПК України, яка визначає порядок розгляду клопотань учасників кримінального провадження.
З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність тверджень скаржника про допущену слідчим бездіяльність в межах здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000027, яка повинна бути усунута шляхом зобов`язання слідчого здійснити вказану процесуальну дію.
Що стосується вимоги скаржника про визнання вказаної бездіяльності протизаконною та противною, то в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством, яке визначає порядок та підстави розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, зокрема ст. 304 КПК України не наділено слідчого суддю повноваженнями із захисту прав учасників кримінального провадження у такий спосіб.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги скаржника знайшли своє часткове доведення в судовому засіданні, з підстав та в частині зазначеній вище, а тому його скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 99, 100, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого прокуратури м. Києва щодо не розгляду клопотань у кримінальному провадженні № 0000027 задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого прокуратури м. Києва, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000027 розглянути Клопотання ОСОБА_3 № 3/2, № 4/2, № 5 і № 6 від 24.02.2016 року та повідомити про результати їх розгляду в порядку визначеному ст. 220 КПК України.
В іншій частині вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1