АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1804/16 Справа № 192/2386/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції дійшов висновку про те, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить її розглянути об`єктивно та всебічно.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, рішення суду 1 інстанції є незаконним з огляду на порушення порядку ведення його особової справи.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти доводів засудженого, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2009 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі.

З матеріалів провадження вбачається, що засудженому ОСОБА_8 10.06.2016 року адміністративною комісією Солонянської ВК-21 відмовлено у поданні про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання як особі, що не довела свого виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, оскільки наявні у засудженого заохочення мають разовий, а не систематичний характер, і, з урахуванням його характеристики (а.с. 7), є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого як належне.

Виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_8 про застосування щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2009 року, оскільки засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2016 року відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: