Справа № 396/2687/15-к
Провадження № 1-кп/396/32/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,
захисників обвинуваченої ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаного із проникненням у житло, вчиненого повторно, а саме в тому, що вона 15 серпня 2015 року близько 14 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля житлового будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілій ОСОБА_7 , вирішила вчинити викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись у таємності своїх дій, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу проникла до житлового будинку через відчинені вхідні двері, де в подальшому із тумби, яка розташована в приміщенні кухні, вчинила крадіжку соняшникової олії у пластиковій пляшці об`ємом 0,5 літрів торгової марки «Господиня», в якій знаходилось близько 300 г соняшникової олії та упаковку прального порошку торгової марки «Гала 3 в 1» об`ємом 400 г, які не представляють матеріальної цінності для ОСОБА_7 .
Доводячи свій єдиний умисел на викрадення чужого майна ОСОБА_6 зайшла до спальної кімнати житлового будинку, де з-під подушки, яка знаходилась на ліжку, вчинила крадіжку жіночого гаманця, виробника якого слідством не встановлено, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 500 грн. купюрами номіналом по 200 грн., 100 грн., 50 грн., по 20 і 10 грн.
Не бажаючи припиняти свою злочинну діяльність, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами та предметами, ОСОБА_6 покинула територію домоволодіння та зникла в невідомому напрямку, викраденими грошовими коштами та предметами розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 збитки на суму 500 грн.
Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину не визнала, пояснила, що вона не вчиняла крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 , дійсно в серпні 2015 року удень вона ходила в районі по АДРЕСА_3 , продавала спідниці, які були у неї в клітчастій сумці, вона була вдягнута у темно бежеву спідницю, вона перед цим випила трохи вина, заходила до ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . У ОСОБА_10 вона просила продукти, й та винесла їй хліб і помідори, але до будинку ОСОБА_7 вона не підходила. Потім вона пішла у магазин, у неї було 100 грн., які їй дав чоловік, щоб скупитися, вона купила хліб, ковбасу, мило та порошок. Повідомила, що слідчий ОСОБА_12 казав, що їй адвоката не потрібно, що її скоро відпустять, бив її кодексом по голові, проте скарг на нього вона не писала.
Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що у серпні 2015 року у післяобідній час вона отримала пенсію, у поштарки купила порошок «Гала 3 в 1», яка поклала на полицю у кухні, поруч була напівпорожня пляшка олії, близько 200 грам, 500 грн. вона поклала під подушку в гаманці на дивані, за який мала намір заправити газом балон, решту коштів заховала в іншому місці, пішла на ділянку за помідорами. Через деякий час вона почула скрип хвіртки й побачила жінку у довгій спідниці, зрозуміла, що це була особа ромської національності, вона не бачила її в обличчя, бо остання була до нею спиною, сумки у неї в руках не помітила. Вона зайшла в будинок і помітила відсутність олії, прального порошку, виявила зникнення грошових коштів під подушкою, після чого пішли до сестри ОСОБА_10 і розповіла їй про крадіжку. Остання ходила до ОСОБА_6 і просила її повернути кошти, проте вона відмовилась. Вона написала заяву в міліцію про крадіжку її майна, впевнена, що крадіжку вчинила ОСОБА_6 , бо саме вона того дня ходила по вулиці, раніше обвинувачена до неї на подвір`я не приходила. Працівники міліції наступного дня привозили від ОСОБА_6 гаманець, але це не був її гаманець, також у неї знайшли олію та пральний порошок.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_6 була раніше його співмешканкою, вони проживали разом, в серпні 2015 року прийшли працівники міліції, забрали цілу пачку прального порошку і гаманець, якій їй подарував її дядько, повну пляшку олії не забирали. Напередодні він давав їй 100-120 грн., у неї в гаманці були власні кошти, інших коштів у неї не було, ОСОБА_6 казала, що купувала продукти і порошок «Гала», говорила, що вони спідниці не продала і купила все за його кошти, вони деколи підзаробляли тим, що збирали і здавали металолом, грошей номіналом 200, 500 грн. ні у нього, ні у ОСОБА_6 на той час не було. В місті живуть також інші жінки ромської національності, того дня, в який їй інкримінують вчинення крадіжки, вона випила трохи вина, але не приносила додому будь-яких чужий речей чи великих грошових коштів, принесла лише продукти, які придбала у магазині, йому невідомо, скільки у неї залишилось грошових коштів після повернення, в той день її не було вдома короткий проміжок часу, коли вона ходила продавати спідниці, й не могла вчинити крадіжку. Йому здається, що працівники міліції мають до ОСОБА_6 упередження, бо вважають, що вона схильна до крадіжок, вона йому повідомляла, що слідчий під час допиту бив її книжкою по голові.
Свідок ОСОБА_14 пояснив, що живе із матір`ю ОСОБА_7 в будинку за адресою АДРЕСА_3 , восени минулого року він прийшов додому ввечері, точного дня та місяця не пригадує, було тепло, побачив засмучену матір, яка сказала йому, що у неї зник гаманець, в якому було 500 грн., гаманець мати ховала у спальній кімнаті під подушкою на дивані, до них до будинку гості не приходять, лише деколи навідується ОСОБА_10 сестра матері, він не бачив хто вкрав гроші, на слідуючий день приходив дільничний працівник міліції, допитував його і складав протокол, що саме було записано в протоколі йому невідомо, бо він його не читав, хоча підписав його.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 , їй відомо, що ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_4 , вона часто її бачила, того дня було тепло, мабуть було літо, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_6 ходила по вулиці та просила у неї олію, вона їй відмовила, й ОСОБА_6 спустилась вниз по вулиці, через 5-10 хв. вона повернулась назад і знову просила олію, вона бачила в руках обвинуваченої клітчасту сумку, яка, на вигляд, була пустою обидва рази, як вона в перший і в другий раз просила олію. Вона перебувала на відстані від ОСОБА_6 1-2 кроків, й бачила, що остання була напідпитку, бо від неї було чути запах спиртного. Наступного дня ОСОБА_10 запитувала у неї, чи до неї не приходила ОСОБА_6 і чи не просила щось у неї. Потім її допитував слідчий, якому вона також повідомляла про усі події, відстань від її будинку до будинку потерпілої ОСОБА_7 складає близько 350 метрів, проте вона не бачила, щоб ОСОБА_6 йшла до її будинку, стверджує, що із родичів ОСОБА_6 їй ніхто не погрожував.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що у неї є магазин «Продукти» у м. Новоукраїнці по вул. Дзержинського (І.Богуна), обвинувачена ОСОБА_6 періодично приходила скуповуватись у магазині, їй відомо, що ОСОБА_6 жодного разу не купувала в магазині товари побутової хімії, деколи купувала хліб, у неї в магазині є пральний порошок «Гала», проте порошок «3 в 1» в асортименті відсутній. Вона чула, що ОСОБА_6 , нібито, когось обікрала.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 неподалік від будинку ОСОБА_7 , яка доводиться їй сестрою. В серпні 2015 року до її будинку підходила обвинувачена, яка була одягнута у довгу спідницю темного кольору, до будинку вона не заходила, покликала її з вулиці, просила у неї олію, але вона відмовилась їй дати олію, погодилась дати їй трохи хлібу і помідорів, ОСОБА_6 взяла продукти і поклала їх у свою сумку, пропонувала купити у неї довгу спідницю, але вона відмовилась, бо остання була випившою. Після цього ОСОБА_6 пішла по вулиці Каховській, але вона не бачила, щоб та заходила до будинку ОСОБА_7 , вона швидко повернулась назад. Через дві години прийшла ОСОБА_7 і жалілась, що у неї вкрали гаманець із грошима 500 грн., олію та порошок. Вона, ОСОБА_10 , запитувала у ОСОБА_11 , чи не приходила до неї ОСОБА_6 , наступного дня вона підходила до ОСОБА_6 і просила її повернути ОСОБА_7 хоча б частину грошей, але остання відмовилась.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що у серпні 2015 року його покликала ОСОБА_15 і просила його забрати ОСОБА_6 із вулиці Дзержинського (І.Богуна) додому, бо остання була в нетверезому стані, він довів її додому, бачив у неї в руках сумку, але що було у ній всередині не знає, у неї були при собі якісь гроші, які вона йому показувала, він бачив у неї 50 грн., розповідала йому, що заробила їх. Він знайомий із ОСОБА_6 протягом 15 років, впевнений, що остання не могла когось обікрасти, вона займається підробітками у людей. Згодом його викликали працівники міліції, просили підписати протокол допиту, який він підписав, не читаючи, тому що поспішав.
Під час судового розгляду прокурор відмовилась від допиту свідка ОСОБА_17 . Інші учасники судового провадження не заперечували проти відмови прокурора від допиту вказаного свідка, а тому відмова прокурора від допиту вищезазначеного свідка була прийнята судом.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
В судовому засіданні оглянуті та дослідженні письмові докази, надані стороною обвинувачення:
- заява потерпілої ОСОБА_7 від 17.08.2015 р. про факт вчинення ОСОБА_6 15.08.2015 р. близько 14 год. з її будинку крадіжки грошей в сумі 500 грн., упаковки прального порошку «Гала 3 в 1» (а.п.125 т.1);
- заява ОСОБА_7 без дати її складення, якою вона надала добровільну згоду працівникам міліції на огляд її домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 (а.п.126 т.1);
- протокол огляду місця події від 17.08.2015 року, складений в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, в присутності двох понятих за участю власниці ОСОБА_7 , відповідно до якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , із застосуванням технічних засобів фотоапарату «Canon»; під час якого нічого не було виявлено та вилучено (т.1 а.п.129-133);
- протокол огляду місця події від 17.08.2015 року в період часу з 12 по 12.45 год., складений в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, в присутності двох понятих за участю підозрюваної ОСОБА_6 , відповідно до якого було оглянуто прилеглу територію домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням технічних засобів фотоапарату «Canon»; під час якого ОСОБА_6 на пропозицію працівників міліції видала упаковку прального порошку «Гала 3 в 1», який було вилучено та визнано речовим доказом (т.1 а.п.134-137);
- протокол огляду місця події від 17.08.2015 року в період часу з 13.45 по 14 год., складений в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, в присутності двох понятих за участю ОСОБА_13 , відповідно до якого було оглянуто прилеглу територію домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням технічних засобів фотоапарату «Canon»; під час якого ОСОБА_13 на пропозицію працівників міліції видав жіночий гаманець коричневого кольору (т.1 а.п.138-140).
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Також, в рішенні ЄСПЛ у справі «Коробов проти України» (п.65) зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Встановлення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину можливе за умови доведення стороною обвинувачення наступних обов`язкових обставин: факту незаконного проникнення до домоволодіння потерпілої із метою крадіжки та виявлення у подальшому в обвинуваченої предметів злочину викрадених речей.
Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Судом надана оцінка показанням потерпілої ОСОБА_7 та допитаних свідків, жоден з яких прямо не вказав на обвинувачену ОСОБА_6 як на особу, яка незаконно проникла до будинку потерпілої, звідки вчинила крадіжку. Натомість свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 пояснили, що бачили її в день вчинення злочину неподалік від вулиці, на який проживає ОСОБА_7 , проте жоден із них не давав стверджувальних показів, що саме обвинувачена наближалась чи заходила до домоволодіння потерпілої. Інші свідки надавали показання, з яких також жодним чином не вбачається причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину.
Потерпіла ОСОБА_7 в своїх поясненнях повідомила, що бачила жінку ромської національності ззаду, тобто зі спини, яка виходила із подвір`я будинку, в обличчя вона її не бачила, згодом дізналась, що того дня неподалік ходила просити продукти ОСОБА_6 , а тому вирішила, що саме вона здійснила крадіжку.
Проте такі показання є сумнівними, оскільки висловлені у формі припущення, жоден із свідків не застав ОСОБА_6 безпосередньо на місці злочину й також не ствердив, що саме вона заходила до будинку потерпілої, остання категорично заперечує свою причетність до вчинення злочину, а тому такий сумнів тлумачиться судом на користь обвинуваченої.
Органом досудового слідства не надано будь-яких доказів виявлення в будинковолодінні потерпілої викрадених речей чи наявності на викрадених речах слідів пальців рук обвинуваченої, й дана обставина також свідчить на користь обвинуваченої.
Суд не бере до уваги зізнавальні показання обвинуваченої, надані під час досудового розслідування, оскільки сприймає такі покази безпосередньо в судовому засіданні.
Крім цього, під час огляду місця події 17.08.2015 року ОСОБА_6 і ОСОБА_13 видали працівникам міліції упаковку прального порошку «Гала 3 в 1» і жіночий гаманець, які сторона обвинувачення вважає предметами злочину та, відповідно, доказом вчинення нею крадіжки, з чим суд не погоджується у зв`язку із наступним.
Викрадені у потерпілої ОСОБА_7 речі не наділені індивідуальними ознаками, які б давали можливість їх ідентифікувати та відрізнити від інших подібних речей. Зокрема, пральний порошок «Гала 3 в 1» і пляшка соняшникової олії «Господиня» мають родові ознаки, ці речі виготовляються промисловим способом у великих масштабах, розфасовані у стандартних упаковках, що унеможливлює їхнє відрізнення одна від одної. А тому, навіть, факт виявлення в обвинуваченої ОСОБА_6 подібних речей сам по собі не може бути єдиним і переконливим доказом їх викрадення в потерпілої ОСОБА_7 . Крім цього, виявлений у ОСОБА_6 жіночий гаманець, зі слів ОСОБА_7 , їй не належить, що також спростовує вчинення обвинуваченою крадіжки. Під час досудового розслідування не виявлено у ОСОБА_6 й викрадених у потерпілої грошових коштів, так як не було забезпечено можливість з`ясувати тотожність викрадених у потерпілої ОСОБА_7 грошових коштів із коштами, наявними в обвинуваченої, що свідчить про недоведеність її вини у вчиненні крадіжки.
Крім цього, під час огляду місця події, видані особами речі вилучались без належного пакування та опечатування, про що свідчить відсутність відповідних записів у протоколах ОМП, в порушення встановлених вимог, а саме ст.237 КПК України (Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування), що також ставить під сумнів проведені слідчі дії.
Також, зі слів потерпілої ОСОБА_7 , їй надавався для опізнання вилучений у ОСОБА_6 жіночий гаманець, проте відсутні процесуальні документи, які б свідчили про проведення у встановленому порядку впізнання речей.
Згідно зі ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до рішення Конституційного суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Будь-яких переконливих доказів на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, стороною обвинувачення не надано, у зв`язку з чим у суду існують розумні сумніви, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , вчинено саме нею.
Частиною четвертою статті 17 КПК України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину не була доведена під час судового розгляду даного кримінального провадження.
Частина 2 статті 17 КПК України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Оскільки під час судового розгляду обвинувачена вину у скоєнні злочину, в якому обвинувачується, не визнавала та зазначала, що під час досудового розслідування працівники Новоукраїнського ВП ГУНП у Кіровоградській області чинили на неї психологічний тиск з метою надання зізнавальних показів у вчиненні злочину, судом було винесено ухвалу доручення прокуратурі Кіровоградської області перевірити заяву ОСОБА_6 щодо застосування відносно неї недозволених методів під час досудового розслідування кримінального провадження.
Суд не вважає принциповим з`ясування у даному кримінальному провадженні питання про застосування недозволених методів досудового розслідування до ОСОБА_6 , оскільки розглядає дане кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення та безпосередньо сприймає показання обвинуваченої, наданої в судовому засіданні, перевірка триває значний час - понад два місяці, вказана обставина не має доказового значення для встановлення винуватості обвинуваченої, й достатньою підставою виправдання обвинуваченої є відсутність переконливих доказів її вини, а у разі встановлення в подальшому будь-яких фактів застосування до обвинуваченої недозволених методів досудового розслідування, це стане підставою для притягнення винних осіб до відповідальності в окремому кримінальному провадженні.
Крім цього, суд зважає на тривалість судового розгляду кримінального провадження та перебування ОСОБА_6 під вартою, та необхідність забезпечення гарантованого їй ст.6 Конвенції основоположних прав і свобод людини права на встановлення обґрунтованості висунутого проти неї кримінального обвинувачення протягом розумного строку.
За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні, долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
У зв`язку і зазначеним, враховуючи вимоги ч.1 ст.377 КПК України, відносно ОСОБА_6 слід скасувати обраний щодо неї запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши її з-під варти в залі суду.
Керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 369-374 КПК України,
ОСОБА_6 визнати невинуватою в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та виправдати за недоведеністю її вини.
Скасувати ОСОБА_6 обраний щодо неї запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити її з-під варти в залі судового засідання.
Речові докази по кримінальному провадженню, вилучені в обвинуваченої, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів при Новоукраїнському ВП ГУНП у Кіровоградській області, а саме: напівпорожня пляшка прального порошку «Гала 3 в 1» та жіночий гаманець коричневого кольору із набранням вироком законної сили повернути обвинуваченій ОСОБА_6 .
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1