Справа № 495/2249/16-к
УХВАЛА

про повернення обвинувального акту

29.03.2016 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

колегіально головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ва інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст.190 ч.2, ст. 115 ч.2 п.2 КК України, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 000078 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст.190 ч.2, ст. 115 ч.2 п.2 України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_9 мотивуючи тим, що він підозрюються у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст.190 ч.2, ст. 115 ч.2 п.2 України, що відноситься до особливо тяжких злочинів. Вважає, що встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто, обвинувачений ОСОБА_9 має реальну можливість переховуватись від суду; своєю поведінкою може незаконно впливати на будь-кого з потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки не завершено судовий розгляд кримінально провадження; а також має схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки у період 2012-2013 роках засуджувався за вчинення ряду тяжких злочинів.

Також прокурор ОСОБА_5 просила призначити обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст.190 ч.2, ст. 115 ч.2 п.2 України до судового розгляду. Пояснила суду, що вона особисто не відбирала у обвинуваченого письмове роз`яснення про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних. Додатково це право роз`яснила слідчий яка і відібрала у обвинуваченого розписку на її ім`я, вона клопоче приєднати її в підготовчому судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 повністю погодився з клопотанням прокурора ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що прокурор особисто йому не роз`яснювала право про можливість розгляду кримінального провадженні відносно нього судом присяжних. Дійсно, цю норму йому роз`яснила слідчий ОСОБА_10 та попросила його написати розписку на ім`я прокурора ОСОБА_5 , що він і зробив. З приводу продовження йому міри запобіжного у виді тримання під вартою, не погодився з прокурором та пояснив, що він просить змінити йому міру запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт, оскільки на теперішній час його провина не доведена прокурором, не має прямих та непрямих доказів вчинення ним кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 повністю підтримала позицію її підзахисного.

Вивчивши клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 колегія суддів вважає, що необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою виходячи із наступного.

Колегія суддів встановила, що прокурор в судовому засіданні довела наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 днів обвинуваченому ОСОБА_9 .

Вивчивши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 та реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів дійшла до висновку, що обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_9 за ст.190 ч.2, ст. 115 ч.2 п.2 України підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

У відповідності зі ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Виходячи із змісту п.3 ч. 4 ст. 291 КПК України (розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта), прокурору необхідно вручити підозрюваному роз`яснення про право на суд присяжних одночасно з обвинувальним актом. На роз`ясненні, яке передається до суду, має бути відмітка про вчинення таких дій.

Із обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_9 інкримінується обвинувачення за ст.190 ч.2, ст. 115 ч.2 п.2 КК України за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі або довічне позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що письмове роз`яснення про право на суд присяжних додається до обвинувального акта і передається суду, такий обов`язок прокурор повинен здійснити ще до передання обвинувального акта до суду. Тобто, в супереч вимог ст. 384 КПК України прокурор на досудовому слідстві не роз`яснила право на розгляд кримінального провадження судом присяжних обвинуваченому ОСОБА_9 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор надала розписку від імені ОСОБА_9 , але було встановлено, що вона отримана слідчим на ім`я прокурора.

Крім того, із обвинувального акта вбачається, що слідчий, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що він скоїв кримінальні правопорушення, що є безпідставним та недопустимим, оскільки з урахуванням положень ст. 17 КПК України можливо вказувати тільки на те, що особи обвинувачуються у вчинені певного кримінального правопорушення. При цьому вказівка в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_9 скоїв кримінальні правопорушення є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст.17 КПК України, за змістом якої кожна особа вважається невинуватою у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Також у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 складений старшим слідчим Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області та затверджений прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області 27.03.2016 року у вихідний день (неділя).

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Враховуючи вищевикладене та встановивши такі порушення, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, а отже, на теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням до судового розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_9 .

Керуючись ст. ст. 31, 291, 183,184, 199, 314, 315, 395 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області про застосування міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 строком на 60 днів - задовольнити частково.

Продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 обвинуваченому ОСОБА_9 , строком на 30 днів, яка діє включно по 27.04.2016 року.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000078 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст.190 ч.2, ст. 115 ч.2 п.2 КК України повернути прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України для усунення виявлених недоліків в розумні строки, що вказані мотивувальній частині ухвали.

Ухвала суду в частині повернення обвинувального акта прокурору може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому окремо оскарженню не підлягає.

СУДДІ