Провадження № 1-кп/344/490/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого 12.08.2016 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_6 , будучи засудженим 12.08.2016 вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах.

01 серпня 2016 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_6 приїхав на автомобілі марки «Тоуоtа Ргаdо», д.н.з. НОМЕР_2 , на територію АЗС ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» №ІФ02, що знаходиться по вул. Тисменицька, 249 в м. Івано-Франківську, де припаркував автомобіль біля бензоколонки №6, вставив заправочний пістолет в горловину бензобаку і зайшов у приміщення торгівельного комплексу АЗС.

Під час перебування біля каси АЗС, у ОСОБА_6 виник умисел на безоплатне заволодіння бензином марки «А-95-Євро5-Е5» на суму в розмірі 500 грн., шляхом обману оператора АЗС ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою безоплатного отримання пального, попросив оператора АЗС заправити свій автомобіль бензином марки «А-95-Євро5-Е5» на суму в розмірі 500 грн.

В подальшому ОСОБА_6 , користуючись тим, що оператор АЗС ОСОБА_8 в той момент обслуговував інших клієнтів та не звернув уваги на те, чи ОСОБА_6 була здійснена оплата за пальне, ввів в оману останнього, переконавши в тому, що оплатив вартість заправки автомобіля, після чого повернувся до свого автомобіля, закінчив заправку та на вказаному авто покинув територію АЗС. Таким чином, протиправними діями ОСОБА_6 було заподіяно ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» матеріальної шкоди на суму 500,19 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_6 суду показав, що 01.08.2016 року приїхав на автомобілі марки «Тоуоtа Ргаdо» на територію АЗС ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ», що знаходиться по вул. Тисменицька, 249 в м. Івано-Франківську. Заправивши автомобіль бензином на суму 500 грн, вартість заправки не оплатив, користуючись тим, що оператор відволікся, покинув територію АЗС. У вчиненому щиро розкаявся, матеріальну шкоду відшкодував потерпілому, погодився з покаранням, запропонованим прокурором.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду кримінального провадження. З матеріалів провадження вбачається та підтверджено у судовому засіданні прокурором та обвинуваченим, що матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.190 КК України як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судимий 12.08.2016 Івано-Франківським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн, не працює, на обліках ОНД та ОПНД не перебуває; щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчинення злочину, позицію прокурора, що просив призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позицію обвинуваченого, що погодився з покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 даний злочин вчинив до постановлення попереднього вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.08.2016 року, за яким він був засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому покарання йому слід призначити з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим призначеним покаранням.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у справі не заявлявся, запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Тисменицького районного суду від 12.08.2016 більш суворим призначеним покаранням, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання штраф в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Речові докази: фіскальний чек №3596 від 01.08.2016 та CD-RW диск із відеозаписами (згідно постанов від 30.08.2016, 31.08.2016) - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_11