Справа № 350/326/16-к
Провадження № 11-кп/779/275/2016
Категорія ч.1 ст. 213 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Рожнятівського районного суду від 31 березня 2016 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 213 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, раніше несудимий, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.213 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_7 засуджений за те, що він, в супереч вимог ЗУ № 755 - IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року, ЗУ № 619 - XIV "Про металобрухт" від 05.05.1999 року, ЗУ № 1775 - III "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" від 1.06.2000 року, та без державної реєстрації і без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, вирішив незаконно здійснювати операції з брухтом чорних металів, а саме приймати металобрухт в населення.

З цією метою, ОСОБА_7 03 березня 2016 року незаконно здійснював прийом металобрухту чорних металів в кількості 420 кг, за ціною 2.40-2.50 грн. за 1 кг. в мешканців с. Спас, Рожнятівського району, Івано-Франківської області.

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) обвинувачений ОСОБА_7 покликається на незаконність вироку, з мотивів невідповідності призначеного покарання його особі та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення внаслідок суворості, мотивуючи тим, що суд не врахував всіх обставини, які пом`якшують йому покарання та безпідставно не застосував до нього положення ст.69 КК.

Просить вирок суду змінити та застосувати до покарання. положення ст.69 КК, і пом`якшити його.

До початку апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям на підставі положень ст. 45 КК.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним АС, просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям; пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила як проти поданої АС, так і проти заявленого клопотання, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, а тому просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС та заявленого клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що АС підлягає до часткового задоволення, а клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності слід відхилити, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався. Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.1 ст. 213 КК відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється. Як вбачається із вироку Рожнятівського районного суду від 31 березня 2016 року, ОСОБА_7 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили. Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися. Покликання обвинуваченого ОСОБА_7 в АС на невідповідність призначеного йому покарання, ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його даних про особу внаслідок суворості, є обґрунтованими, зважаючи на наступне. У відповідності до ст.65 КК, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому вид покарання і його строк, суд у відповідності до вимог ст.65 КК, правильно встановив тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про його особу, а також обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, однак не в повній мірі їх врахував. За таких обставин, вирок суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання слід змінити в сторону його пом`якшення, зважаючи на наступне. Дійсно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.213 КК, яке у відповідності до ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Разом з тим, колегія суддів враховує дані про особу ОСОБА_7 , а саме: виключно позитивну характеристику за місцем проживання і що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, також те, що даний злочин є одиночним, невелика кількість прийнятого ним металобрухту чорних металів, а саме в кількості 420 кілограм. Колегія суддів також враховує обставини, які пом`якшують ОСОБА_7 покарання, зокрема повне визнання ним своєї вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують ОСОБА_7 покарання, судом першої інстанції та апеляційною інстанцією не встановлено. Враховуючи вищеперелічені обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_7 злочину, колегія суддів приходить до висновку, що йому слід пом`якшити покарання, та із застосуванням ст.69 КК, тобто призначити покарання, нижче від найнижчої межі встановленого за ч.1 ст. 213 цього Кодексу, а саме у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_7 , слід задовольнити частково. Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 403 404, 407, 408 419 КПК колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК відхилити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Пом`якшити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.213 КК із застосуванням ст.69 цього ж Кодексу, до 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

В решті вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4