УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3 КК України і обрано покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені пунктами 3, 4 цієї статті: - повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирішено питання по речових доказах.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 184,14 грн. судових витрат за проведення експертизи.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у інше сховище, ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ст. 185 ч.3 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить цей вирок суду скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Не заперечуючи фактичних обставин справи та доведеності вини обвинуваченого у скоєному, правильності кваліфікації його дій, автор апеляції вважає, що вирок підлягає скасуванню через м`якість призначеного обвинуваченому покарання.
При цьому зазначає, що судом не враховано суспільну небезпеку скоєних злочинів, те, що вчинений злочин відноситься до категорії тяжких. Обвинуваченим вчинено 16 епізодів крадіжки, які він вчиняв свідомо, умисно та з корисливих спонукань.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що доводи скарги є необґрунтованими, а вирок суду щодо нього ухвалений відповідно до вимог чинного кримінального та кримінально-процесуального законодавства.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення інших учасників апеляційного провадження, перевіривши вирок суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Правильність встановлення фактичних обставин справи та юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, з-поміж загальних засад призначення покарання, передбачених цією нормою закону, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на покарання.
Ці вимоги закону судом у провадженні дотримано.
Суд при призначенні покарання врахував такі дані, які пом`якшують призначення покарання засудженому: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Судом також враховано і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.
Мотивуючи рішення про призначення ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, суд керувався і даними про особу підсудного, а саме: ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину, обтяжуючих покарання обвинуваченому обставин судом не встановлено. Місцевим судом врахована і думка представника потерпілого, який просив не позбавляти засудженого волі.
Призначене судом покарання ОСОБА_7 , зокрема і з застосуванням положень ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, мотивовано і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, з чим колегія суддів погоджується.
З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 4 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: