Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3071/15-к
Провадження № 1-кп/644/48/16
Справа № 644/3071/15-к
УХВАЛА
Іменем України

22 квітня 2016 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000686 від 21 березня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно обвинувального акту 13 березня 2014 року об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в супермаркеті «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, вул. В. Кільцева, 3-Б, підійшов до раніше знайомої ОСОБА_6 та, діючи на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на навмисне нанесення їй тілесних ушкоджень та реалізуючи його, завдав рукою один удар по спині ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді забою грудного відділу хребта, синця на тулубі, котрі, згідно висновку судово - медичної експертизи № 596-с від 27.03.2014 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлено клопотання про надання доручення органу досудового розслідування провести слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_5 і потерпілої ОСОБА_6 та судово-медичного експерта ХОБСМЕ з метою подальшого вирішення питання про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи. Клопотання мотивовано тим, що 03 грудня 2014 року у кримінальному провадженні був ухвалений обвинувальний вирок складом суду під головуванням судді ОСОБА_7 , який був скасований ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 березня 2015 року. Під час нового судово розгляду судом була призначена судово-медична експертиза. При складанні висновку експерт посилався на слідчий експеримент, проведений за участі обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_8 , з яким вона не згодна, оскільки вважає, що слідчий експеримент повинен був проводитися і з її участю і з урахуванням її показів про обставини, що мали місце 13 березня 2014 року.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не прибула, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Відповідно до положень частин 3 і 4 статті 330 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановлені обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для ї/х встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

Як вбачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження, під час проведення його досудового розслідування, а саме: 18 червня 2014 року, було проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 68). Відомості про проведення в кримінальному провадженні ще будь-якого слідчого експерименту відсутні.

З матеріалами кримінального провадження, зібраними під час проведення його досудового розслідування, потерпіла ОСОБА_6 була ознайомлена у повному обсязі, жодних заяв та клопотань не мала (т. 1, а.с. 7), отже без будь-яких поважних причин своїм правом на проведення слідчого експерименту за її участю, не скористалася, і клопотання про його проведення не заявила.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 240 КПК України метою проведення слідчого експерименту є перевірка та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В своєму клопотанні потерпіла ОСОБА_6 не вказала, які саме відомості повинні бути перевірені та уточнені під час проведення слідчого експерименту за участю її та обвинуваченого ОСОБА_5 ..

При цьому суд зазначає, що зі змісту обвинувального акту, показань потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні, відеозапису з камери відеоспостереження магазину «АТБ» вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 «завдав рукою один удар по спині ОСОБА_6 » Ця обставина свідчить про те, що потерпіла не могла бачити, як саме обвинувачений наніс їй удар, а тому не зможе об`єктивно відтворити його під час проведення слідчого експерименту. Характер зазначеного удару, те, як і куди його було нанесено, може бути встановлено судом іншим шляхом, ніж проведенням слідчого експерименту за участю потерпілої та обвинуваченого, а саме: з показань потерпілої в судовому засіданні, відеозапису з камери відеоспостереження з місця події та інших об`єктивних доказів, що містяться в матеріалах судового провадження.

Згідно вимог ч. 4 ст. 240 КПК України проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, тому проведення слідчого експерименту, під час якого обвинувачений ОСОБА_5 повинен буде нанести по спині потерпілої ОСОБА_6 удар рукою є взагалі недопустимим.

Стосовно клопотання про призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи у відношенні потерпілої ОСОБА_6 , суд зазначає, що додаткова експертиза може бути призначена судом у разі, якщо при проведенні експертизи експертом не надано, або надано не повно висновок на поставлені йому питання. Як вбачається з висновку комісійної судово-медичної експертизи № 295-КЕ/15 від 05 жовтня 2015 року в ньому експертами надані повні, аргументовані і змістовні відповіді на усі питання, що відносилися до їх компетенції, і були поставлені на їх розгляд судом в ухвалі про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 20 серпня 2015 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання доручення органу досудового розслідування і недоцільність проведення у кримінальному провадженні слідчого експерименту за участю обвинуваченого, потерпілої та судово-медичного експерта, а також призначення у кримінальному провадженні додаткової судово-медичної експертизи у відношенні потерпілої/ ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 240, 333 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотань потерпілої ОСОБА_6 про надання доручення органу досудового розслідування провести слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та судово-медичного експерта та призначення додаткової комісійної судово-медичної експертизи у відношенні потерпілої ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1