печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт майна, а саме автомобіля LEXUS Lexus LX 570, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 (ІПП НОМЕР_3 ), накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2016р. у провадженні № 757/54/16-к.
В обґрунтування вимог клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2016р. задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна, а саме транспортного засобу - автомобіля Lexus LX 570, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 (ІПП НОМЕР_3 ), необґрунтовано та підлягає скасуванню, оскільки право власності на зазначений транспортний засіб ОСОБА_4 набуто на законних підставах, на оплатній основі, право власності не скасовано та не припинено.
Заявник у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, підтвердив обставини, викладені в клопотанні.
Прокурор прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , за клопотанням якої накладено арешт на рухоме майно, в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, поважності причин неявки в судове засідання не надала, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 174 КК України її неявка не перешкоджає розгляду кримінального провадження.
Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №757/54/16-к, в рамках якого накладено арешт на рухоме майно, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів кримінального провадження в №757/54/16-к вбачається, що прокуратурою м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002212, внесеному 03.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Органом досудового розслідування встановлено, що на початку вересня 2014р. громадянин ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 та ввівши її в оману, шахрайським шляхом заволодів майном, що належить ОСОБА_7 , зокрема автомобілем Lexus LX 570, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , чим завдав їй матеріальну шкоду.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2016р. (кримінальне провадження №757/54/16-к) задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на транспортні засоби, які належали на праві власності ОСОБА_7 , та в подальшому без її відома були реалізовані іншим приватним особам, серед яких є автомобіль Lexus LX 570, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який на праві власності з 10.09.2014р. належить ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого Центром ДАІ 1801 10 вересня 2014 року, а також реєстраційною карткою ТЗ (а.с. 65 матеріалів кримінального провадження 757/54/16-к).

В ухвалі слідчого судді визначено необхідність накладення арешту на зазначений транспортний засіб з посиленням на вимоги ч. 2 ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 769-VIII від 10.11.2015р. з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації, як на предмет кримінального провадження, здобутого злочинним шляхом.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.
Процесуальна дія щодо накладення арешту на зазначений транспортний засіб відбулась 04.01.2016р., тобто в період дії КПК України в редакції, яка не була змінена Законом України від 18.02.2016р. № 1019-VIII.
З урахуванням вимог ст. 5 КПК України, якою передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, слідчий суддя вважає за необхідне при розгляді клопотання керуватися вимогами КПК України щодо порядку накладення арешту на майно та скасуванню арешту майна в редакції Закону України від 18.02.2016р. № 1019-VIII, який діє на момент прийняття рішення у кримінальному провадженні слідчим суддею.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, прокурором не надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а навпаки, суду представлені заявником докази належності ОСОБА_4 на праві власності зазначеного транспортного засобу, що підтверджено Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого Центром ДАІ 1801 10 вересня 2014 року, реєстраційною карткою ТЗ (а.с. 65 матеріалів кримінального провадження №757/54/16-к), довідкою-рахунком серії ВІА №828155 від 10.09.2016р.
Між тим, при дослідженні в судовому засіданні матеріалів клопотання прокурора про накладення арешту на майно №757/54/16-к, встановлено, що матеріали клопотання взагалі не містять даних про належність ОСОБА_7 на праві власності зазначеного транспортного засобу, крім наданих нею в протоколі допиту її в якості потерпілої від 15.12.2015р. (а.с.31-36) пояснень про належність поряд із іншими транспортними засобами їй на праві власності автомобілю Lexus LX 570, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Представлена в матеріалах кримінального провадження №757/54/16-к реєстраційна картка ТЗ на зазначений автомобіль (а.с.65) також не містить даних про попереднього власника автомобілю Lexus LX 570, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який до перереєстрації 10.09.2014р. на нового власника ім`я ОСОБА_4 мав попередній номерний знак НОМЕР_5 .
Крім того, матеріалами кримінального провадження при накладенні арешту на майно та в судовому засіданні прокурором не представлено даних про те, що ОСОБА_4 ,, іншим особам, в тому числі і ОСОБА_6 , на якого в своїх поясненнях при допиті в якості потерпілої посилається ОСОБА_7 , як на особу, якій нею надано відповідні довіреності на право розпоряджатися транспортними засобами, які належать ОСОБА_7 на праві власності, та які ОСОБА_6 були шахрайським шляхом відчужені без її згоди, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, або за іншими статтями КК України зприводу незаконного заволодіння зазначеним транспортним засобом.
Одночасно представлений в матеріалах кримінального провадження №757/54/16-к висновок експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в м. Києві №512 від 2015р. за наслідками проведення почеркознавчої експертизи правовстановлюючих документів також не містить будь-яких даних відносно автомобілю Lexus LX 570, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.37-51).
Відповідно до представленої в судовому засіданні заявником копії постанови прокурора відділу процесуального керівництва при проведенні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про зняття з розшуку майна від 03.06.2016р. автомобіль Lexus LX 570, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 знятий з розшуку у зв`язку з тим, що відпала в цьому потреба.
Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать, що на даній стадії досудового розслідування відсутні докази того, що ОСОБА_4 отримав чи придбав у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи арештований автомобіль безоплатно, що він знав чи повинний був знати, що метою реалізації цього автомобілю є отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Крім цього, ОСОБА_4 не є підозрюваною особою у зазначеному кримінальному провадженні, з приводу чого на належне йому на праві власності майно може бути накладений арешт, або застосована спеціальна конфіскація.
Виходячи із обставин ймовірно вчиненого кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 , передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, зазначений транспортний засіб є об`єктом кримінально протиправних дій, але накладення арешту на транспортний засіб перешкоджає власнику нерухомого майна вільно володіти, розпоряджатися цим майном.
Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, орган досудового розслідування не має жодних фактичних даних про причетність ОСОБА_4 до вказаного кримінального правопорушення та що в подальшому застосуванні арешту у органу досудового розслідування відпала потреба, виходячи з даних що були здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження, а також даних, які були представлені сторонами в судовому засіданні, а відтак, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає, що на момент розгляду клопотання потреба в арешті майна відпала.
Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт транспортного засобу марки Lexus LX 570, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 (ІПП НОМЕР_3 ), накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2016 року у кримінальному провадженні №757/54/16-к.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1