Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Первомайськ
Справа :484/3255/16-к

Номер провадження : 1-кп/484/204/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000457, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Красносілка Старокостянтинівського району Хмельницької області; громадянина України; освіта професійно-технічна; неодруженого; призваного за мобілізацією 17.02.2015 р. Старокостянтинівсько-Красилівським ОРВК Хмельницької області, який проходив військову службу на посаді кухаря батареї управління військової частини - польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні молодший сержант; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого; який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

встановив:
17.02.2015 р. обвинувачений ОСОБА_4 Старокостянтинівсько-Красилівським ОРВК Хмельницької області призваний за мобілізацією для проходження військової служби.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) № 11 від 17.03.2015 р. молодший сержант ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кухаря батареї управління зазначеної військової частини.
29.05.2015 р. об 11:30 молодший сержант ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та вибув до місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
21.09.2016 р. о 20:00 молодший сержант ОСОБА_4 добровільно з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) і того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав, що вирішив поїхати додому за сімейними обставинами.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу Про часткову мобілізацію № 303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно з п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби молодшому сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу без поважних причин молодший сержант ОСОБА_4 дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджує сукупність досліджених судом таких доказів.
Витяг з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 17.03.2015 р. № 11 про призначення молодшого сержанта ОСОБА_4 на посаду кухаря батареї управління.
Витяг з наказу т.в.о. командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 06.06.2015 р. № 55 про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення частини, згідно з яким офіцеру відділення по роботі з особовим складом майору ОСОБА_5 наказано провести службове розслідування по факту самовільного залишення військової частини молодшим сержантом ОСОБА_4 .
Акт про результати службового розслідування від 24.08.2015 р., згідно з яким встановлено, що кухар батареї управління військової частини польова пошта НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 навмисно порушив встановлений порядок несення військової служби з мотивів нехтування своїми обов`язками, встановленими чинним законодавством України.
Витяг з наказу т.в.о. командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 22.09.2016 р. № 233, згідно з яким з 21.09.2016 р. молодшого сержанта ОСОБА_4 вважати таким, що повернувся до частини та приступив до виконання своїх службових обов`язків.
Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України.
Під час призначення обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем служби характеризується негативно, відповідно до медичної характеристики є здоровим; на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; раніше не судимий; повністю визнав вину, щиро розкаявся.
Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення обвинуваченого слід обрати покарання, у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України з одночасним встановленням іспитового строку відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 4 ст. 407 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Красносілка Старокостянтинівського району Хмельницької області, визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1