Справа № 138/3122/13-к
Провадження №11-кп/772/358/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000336 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 та апеляційною скаргою зі змінами обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 травня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання з цивільним позовом, речовими доказами та судовими витратами.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

ОСОБА_7 , фактично працюючи з 26.04.2011 року на посаді керуючого виробництвом в фермерському господарстві «Золоте руно», що розташоване в с. Пилипи Могилів-Подільського району, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном ФГ «Золоте руно» та звернення його на свою користь, шляхом обману, під виглядом проведення повсякденного робочого процесу, не маючи наміру для подальшого його повернення, в період часу з 17.07.2011 року по ІІІ декаду вересня 2011 року в денну пору доби організував та вивіз за допомогою вантажного автомобіля з території ФГ «Золоте руно» належне господарству майно, а саме: сільськогосподарську зерноочисну машину марки «ОВС-25», 1997 року виробництва, вартістю 3 155,88 грн., згідно висновку товарознавчої експертизи №200 від 01.04.2014 року, та 16 405 кг неочищеного насіння люцерни, вартість якого згідно довідки Вінницької обласної станції насінництва кормових культур № 59 від 29.05.2012 року, станом на 26.09.2011 року, складала 10,20 грн. за 1 кг, а всього на суму 167 331 грн., тим самим завдавши ФГ «Золоте руно» збитку на загальну суму 170 486,88 грн.

В апеляційній скарзі зі змінами обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суд і закрити провадження по справі, посилаючись, що він не скоював ніякого правопорушення, працюючи керуючим фермерського господарства «Золоте Руно». Вважає, що судове слідство проведено не повно, висновки викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, а досудове слідство проведено із істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону.

Прокурор ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі. Вважає, що суд безпідставно призначив ОСОБА_7 занадто м`яке покарання та звільнив обвинуваченого від його відбування.

Заслухавши доповідь головуючого, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги зі змінами та заперечення проти апеляційної скарги сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку через невідповідність висновків суду фактичним обставинам події, неправильну оцінку доказів, недоведеність його винуватості у інкримінованому злочині та порушення норм КПК України.

Згідно ст. 404, 405 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити усі доводи в апеляційних скаргах, у тому числі за необхідності і шляхом дослідження доказів.

За правилами ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків передбачених КПК України.

Виходячи з принципу безпосередності досліджування доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо їх не було досліджено під час апеляційного розгляду справи.

Проте, в судовому засіданні ні обвинувачений ОСОБА_7 , ні його захисник ОСОБА_8 , ні прокурор не заявляли ніяких клопотань про дослідження документів, які містяться в матеріалах провадження та проведення судового слідства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені ним в апеляційній скарзі щодо відсутності достатніх доказів наявності у господарстві насіння люцерни і зерноочисних машин та їх вартості необґрунтовані.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які працювали на ФГ «Золоте Руно» та були допитані в суді першої інстанції, підтвердили, що керуючий виробництвом ОСОБА_7 у 2011 році, запевнивши, що власники ФГ ОСОБА_16 та ОСОБА_17 надали йому згоду на вивіз з території господарства на чужому автомобілі «Камаз» спочатку зерноочисної машини «ОВС - 25», а потім близько 16 т неочищеного насіння люцерни нібито для його очистки.

Свідок ОСОБА_17 пояснив в суді першої інстанції, що сам особисто найняв керуючим виробництвом у фермерському господарстві ОСОБА_7 . У 2011 році до нього зателефонували з господарства та повідомили, що ОСОБА_7 вивозить насіння люцерни. Він зателефонував до ОСОБА_7 та заборонив йому будь-що вивозити, проте той обманувши всіх, вивіз більше 16 т насіння. Крім того, він дозволив ОСОБА_7 користуватись несправною зерноочисною машиною в обмін на її ремонт. Проте, ОСОБА_7 , обманувши його та інших працівників, вивіз з господарства саме справну машину «ОВС - 25»

Свідок ОСОБА_18 в суді підтвердив, що він, працюючи автокранівником, на прохання незнайомого чоловіка на току в с. Пилипи Могилів-Подільського району завантажив на автомобіль «Камаз» зерноочисну машину, за що отримав 400 грн.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , що фактично не встановлено чи було насіння в наявності, чи його отримував хтось зі складу та у якій кількості не є слушними.
Згідно протоколу огляду місця події від 26.05.2012 року зафіксовано залишки насіння люцерни в складському приміщенні ФГ «Золоте Руно» (т. 1 а.п. 59-63).
Відповідно до довідки Пилипівської сільської ради, ФГ «Золоте Руно» у 2011 році вирощувало люцерну (т. 1 а.п. 73), що підтверджується витягом з журналу вагаря ФГ «Золоте Руно» за 2011 рік, згідно якого господарство з 12.09.2011 року по 19.09.2011 року намолотило 16440 кг люцерни (т. 1 а.п. 162, 163).
Згідно довідки Вінницької обласної станції насінництва кормових культур вартість насіння люцерни станом на 2011 рік складала 10,2 грн. за кілограм (т. 1 а.п. 65).
Свідок ОСОБА_10 , завідуючий током, підтвердив в суді першої інстанції, що зібраний ФГ «Золоте Руно» у 2011 році врожай люцерни при завезені на тік зважувався, і його загальна вага склала 16440 кг згідно журналу вагаря. Крім ОСОБА_7 насіння з току ніхто не вивозив.
Крім того, в матеріалах провадження є довідка ФГ «Золоте Руно» про перебування на балансі зерноочисної машини (т. 1 а.п. 72).
Актом приймання-передачі від 5.07.2010 року підтверджується факт передачі ФГ «Золоте Руно» відповідно до договору купівлі-продажу від 5.07.2010 року двох зерноочисних машин «ОВС - 25» вартістю 3329 грн. кожна (т. 1 а.п. 168). Вартість викраденої зерноочисної машини підтверджена висновком товарознавчої експертизи від 17.10.2013 року про те, що залишкова вартість зерноочисної машини «ОВС - 25» станом на 17.08.2011 року могла складати 3155,88 грн. (т. 1 а.п. 280-283).
Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 про наявність між потерпілим та обвинуваченим цивільно-правових відносин, в результаті яких ФГ «Золоте Руно» було позбавлено належного йому майна повністю спростована в суді першої інстанції.
Таким чином, всі обставини кримінального провадження у своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_7 заволодів майном господарства шляхом обману та зловживанням довірою у великих розмірах.
Суд першої інстанції, належним чином оцінив обставини кримінального правопорушення, прийняв законне та обґрунтоване рішення про визнання винуватим ОСОБА_7 та вірно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 190 КК України.
Покарання судом першої інстанції призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання у межах санкції закону.
Посилання прокурора на м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання є необґрунтованими та непереконливими.
Обвинувачений ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг немає.
Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 та апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 травня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_19
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: