Справа № 460/2084/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 07.11.2014 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), раніше не судимого,

- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_5 , який з 21.05.2014 року проходив військову службу за мобілізацією та перебував на посаді командира відділення 2 зенітно-ракетного взводу 5 зенітно-ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , після повернення з відпустки, в денний час 03 жовтня 2014 року, з метою ухилення від військової служби, без належного дозволу командира військової частини, самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_1 , де знаходиться по даний час, ухиляючись від проходження військової служби за мобілізацією.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 408 КК України.

Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.408 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю та по суті обвинувачення показав, що до призову за мобілізацією він проживав з батьками, які являються пенсіонерами, працював охоронником. Після призову за мобілізацією він став проходити військову службу у військовій частині в АДРЕСА_2 . Після місяця підготовки він був направлений для проходження служби в зону антитерористичної операції в Луганську область, де знаходився до 17 вересня 2014 року. Після проведеної ротації йому було надано відпустку. Під час перебування у відпустці його мати ОСОБА_6 захворіла, батько являється інвалідом 3-ї групи, і він доглядав за ними, через що протермінував відпустку на кілька днів. Коли він приїхав у військову частину, то звернувся до заступника командира з проханням звільнити його на деякий час від служби по сімейних обставинах, але йому було відмовлено. Після того він самовільно залишив військову частину і поїхав додому, з наміром ухилитися від проходження від військової служби, де доглядав за хворими батьками, допомогав по господарству. В травні 2015 року одружився, його дружина перебувала на сьомому місяці вагітності, на даний час народила сина. Щиро кається у скоєному, просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у

- 2 -

добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи докази по даній справі, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 в дезертирстві, а саме в самовільному залишенні місця служби та військової частини, та в подальшому нез`явленні на військову службу, з метою ухилення від військової служби, і його дії за ч.1 ст.408 КК України кваліфіковано правильно.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який приймав участь в АТО, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин (важкий матеріальний стан сім`ї, поганий стан здоров`я батьків, вагітність дружини), та вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 408 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 02 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 протягом іспитового строку у разі його звільнення з військової служби повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Командиру військової частини п/п В 4680 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику
Суддя ОСОБА_1