Справа №295/6689/15-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, українки, освіта вища, не заміжньої, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , -
з участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_5
потерпілої: ОСОБА_6
її представника: ОСОБА_7
представника засудженої: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И В:
До суду з клопотанням звернувся ОСОБА_3 . В своєму клопотанні він просить суд звільнити від відбування покарання за хворобою ОСОБА_4 . В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_8 підтримали дане клопотання.
Прокурор, потерпіла, представник потерпілої заперечують проти задоволення даного клопотання.
Згідно ст.84 ч.2 КК України, особа, яка після вчиненні злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.
Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою. Згідно ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, його захисника чи представника, виправної установи, інших осіб. На дані обставини вказав в своїй ухвалі Апеляційний суд Житомирської області 23 липня 2015 року.
Встановлено, що вироком від 24 липня 2013 року Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та засуджена до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
Вирок суду не було виконано в зв`язку з психічним захворюванням засудженої ОСОБА_4 . Ці обставини були встановлені Корольовським районним судом м.Житомира та вказані в ухвалі суду від 16 лютого 2015 року даного суду.
Згідно рішення міської МСЕК № 3 ОСОБА_4 була визнана інвалідом 3 групи загального захворювання.
Рішенням від 29 грудня 2014 року Житомирського районного суду, Житомирської області ОСОБА_4 була визнана обмежено дієздатною та над нею було встановлено піклування. Піклувальником було призначено ОСОБА_3 .
Виходячи з протоколу № 3 від 3 березня 2016 року засідання ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Богунської районної ради м.Житомира, рада опіки та піклування не знайшла достатніх підстав для звернення до суду з поданням про поновлення повної цивільної дієздатності хворої ОСОБА_4 .
Згідно висновку №439-2014 від 20 жовтня 2015 року ОСОБА_4 страждає на розлад особистості органічного ґенезу (внаслідок перенесеної в 2012 році ЧМТ), емоційно-нестійкого (астенічного) типу, з тривожно-депресивним синдромом у вигляді зниженого фону настрою, емоційною лабільністю (не контрольованості, нестабільності, нетримання афекту), виснажливості психічних процесів, ослаблення мнестичних функцій (в основному функцій запам`ятовування). Вона потребує визнання її судом обмежено дієздатною.
В судовому засіданні при розгляді клопотання була призначена судово-психіатрична експертиза.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 353-2015 від 25 серпня 2015 року, ОСОБА_4 страждає на органічний емоційно-нестійкий (астенічний) розлад (внаслідок перенесеної в 2012 році ЧМТ) зі стійким тривожно-депресивним синдромом у вигляді зниженого фону настрою, помірно вираженої тривоги, нав`язливих спогадів, емоційної лабільності (не контрольованості, нестабільності та коливання в проявах емоцій, епізодів нетримання афекту), ухилення від діяльності та ситуацій, які нагадують про психологічну травму, виснажливості психічних процесів, ослаблення мнестичних функцій (в основному функцій запам`ятовування).
Ступінь виявлених у ОСОБА_4 психічних розладів (помірно виражена тривога, знижений настрій, емоційно-вольова нестійкість, лабільність емоційних реакцій, церебрастенічні скарги, виснажливість психічних процесів, послаблення мнестичних функцій, в основному функцій запам`ятовування) на даний час не позбавляють її здатності в цілому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але вони обмежують її цієї здатності, через що потребує у визнанні її судом обмежено осудною.
ОСОБА_4 на даний час по своєму психічному стану суспільної небезпеки для оточуючих не представляє.
ОСОБА_4 в даний час не потребує в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру.
Діагноз ОСОБА_4 відповідає критеріям шифру Р 07.8 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду.
Захворювання, якими страждає ОСОБА_4 , підпадають під «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання», затвердженого Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 р. № 1348/5/572.
Згідно листа з Управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області наявний діагноз захворювань у засудженої ОСОБА_4 підпадає під перелік «Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання», які є підставою для направлення адміністрацією виправної установи до суду матеріалів про звільнення засудженої ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання.
Виходячи з наведеного суд вважає, що засуджену ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання на даний час, а не направляти її в місця позбавлення волі для того, щоб адміністрація виправної установи відразу ж зверталась до суду з поданням про звільнення хворої від відбування покарання.
При вирішенні даного клопотання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженої ОСОБА_4 , стан її здоров`я та інші обставини справи.
На підставі викладеного суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 93-96 КК України, ст.ст. 503, 513-516, 537, 539 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного їй вироком від 24 липня 2013 року Корольовського районного суду м.Житомира, яким вона була засуджена за ст.286 ч.2 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, в зв`язку з хворобою.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира на протязі 7 днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1