Справа № 646/5582/16-к
№ провадження 1-в/646/1060/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2016 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Харкові подання Черваонозаводського РВ КВІ м. Харкова УДПтС України в Харківській області у відношенні засудженого ОСОБА_4 ,-
встановив:
12.05.2016року до суду надійшло подання старшого інспектора Черваонозаводського РВ КВІ м. Харкова УДПтС України в Харківській області, в якому зазначено, що в ході виконання вироку встановлено, що засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.05.2012 року ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт, за адресами проживання та реєстрації, які зазначені у вироку суду, не проживає, встановити місце його знаходження не надалось можливим, у задоволенні звернень до Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП Харківської області від 21.01.2013 року, 16.08.2013 року,11.09.2013 року про розшук засудженого, відмовлено. До відбуття покарання засуджений не приступив. 21.01.2013 року та 11.09.2013 року до прокуратури Червонозаводського району м. Харкова були направлені подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт. Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 90, ч. 1 ст.80 КК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, КВІ просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
До судового засідання представник КВІ не з`яився, про час розгляду подання повідомлена своєчасно та належним чином.
Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали справи за поданням, матеріали особової справи ОСОБА_5 № 20/2012, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.05.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 01.06.2012 року та надійшов для виконання до КВІ Червонозаводського району м. Харкова, де взятий на облік 13.08.2012 року.
З особової справи ОСОБА_5 вбачається, що він до відбуття покарання не приступив, за адресами проживання та реєстрації, які зазначені у вироку суду, не проживає, КВІ присмалися заходи щодо встановлення місця його знаходження, але позитивних результатів прийняті заходи не дали.
Неодноразово 21.01.2013 року, 16.08.2013 року, 11.09.2013 року КВІ зверталась до Червонозаводського ВП Комінтернівського ВП Харківської області з поданням про розшук засудженого, але було відмовлено.
21.01.2013року та 11.09.2013 року КВІ до прокуратури Червонозаводського району м. Харкова були направлені подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт. Вказані звернення також залишені без задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, законом передбачена кримінальна відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання. Поряд з цим, відмова прокуратури не містить чітких відомостей, чому саме відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей у відношенні ОСОБА_5 за вчинення даного кримінального правопорушення.
У своєму клопотанні КВІ посилається на вимоги ч. 2 ст. 90, ч. 1 ст.80 КК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України та просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від відбуття покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Але, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд не може погодитись з даним поданням з наступних підстав.
Як встановлено ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України, тобто за злочин, який законодавством віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.
Згідно зі ст.. 152 КВК України підставою для звільнення від відбуття покарання передбачено закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.
Відповідно до ч. З ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбуття покарання.
Частиною 3 ст. 40 КВК України визначено, що ухиленням від відбування покарання у вигляді громадських робіт є: невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за порушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також порушення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані,у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.
Матеріали особової справи не містять даних щодо встановлення ОСОБА_5 виконавчо-кримінальною інспекцією обов`язків, у особовій справі також відсутні інші ознаки ухилення від відбуття даного покарання, визначені вище.
Поряд з цим, причини, за якими ОСОБА_5 не приступив до відбуття покарання встановлені, передбачені законом заходи - розшук засудженого, для з`ясування вказаних причин, не проводився.
З огляду на наведене, суд вважає, що на даний час відсутні дані, як про ухилення ОСОБА_6 від відбуття покарання ( згз особової справи вбачається, що при розгляді кримінального провадження ОСОБА_5 , як місце проживання, заздалегідь була надана адреса, за якою він не проживав, про зміну місця проживання в наступному суду не повідомив, що унеможливлює виклик його до КВІ для виконання вироку суду. На думку суду такі дії засудженого свідчать про не бажання виконання вироку суду в частині призначеного покарання та фактично наявності ознак ухилення від відбуття покарання.
З огляду на наведене, вирішення питання про звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, є передчасним.
На підставі викладеного, керуючись ч. З ст. 80 КК України, ст., ст. 40, 152 КВК України, ст..ст. 537, 539 КПК України, районний суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання Черваонозаводського РВ КВІ м. Харкова УДПтС України в Харківській області у відношенні засудженого ОСОБА_7 звільнення від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - відмовити, особову справу у відношенні останнього повернути до кримінально-виконавчої інспекції.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення.
Суддя ОСОБА_1