28.03.2016 Єдиний унікальний № 371/199/16-к
Провадження №1-кп/371/28/16

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження №0000064 від 03 лютого 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , (ід.н. НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миронівка Київської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українця, гр-на України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,-

за ст. 185 ч.3 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2016 року біля 20.00 години обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, прийшов до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_5 та де проживає потерпіла ОСОБА_6 , через незачинену хвіртку зайшов на подвіря та підійшов до будинку, скориставшись відсутністю потерпілої, за допомогою металевої монтировки зірвав навісного замка, відчинив двері та проник всередину будинку, звідки таємно викрав майно потерпілої : телевізора марки BRAVIS разом з дистанційним пультом вартістю 1250 грн., після чого залишив будинок.

У подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1250грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив, що будинок, у якому проживає на даний час потерпіла, належав його бабі, а після смерті баби у ньому живе потерпіла. 01 лютого 2016 року, знаючи достовірно, що потерпілої дома немає, вирішив вчинити крадіжку з цього будинку.

В вечірній час цього ж дня за допомогою металевої монтировки він відчинив двері, зайшов всередину будинку, звідки викрав телевізора, що належав потерпілій. З викраденим пішов з будинку, потім телевізора продав за 500грн., на отримані гроші купив горілки та продукти харчування. У подальшому він телевізора забрав та віддав потерпілій, а гроші повернув.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, обставини, що як помякшують, так і обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві покази, тяжких наслідків від його дій не настало, на обліку у нарколога та психіатра він не перебуває, викрадене повернуто потерпілій, остання до нього претензій не має.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.ст.75,76 КК України. Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік.

Відповідно до п.2,3,4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтись в цей орган для реєстрації.

Речовий доказ: телевізор марки BRAVIS разом з дистанційним пультом вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 статті 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1 .

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1