н/п 1-кс/640/4640/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" червня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
слідчого - ОСОБА_4 ,
власника майна - ОСОБА_5 ,
Слідчий на обґрунтування клопотання зазначає, щоприватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , діючи у групі з ОСОБА_21 , ОСОБА_5 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 за попередньою змовою між собою, відповідно до якої вказана група осіб мала намір заволодіти квартирою АДРЕСА_4 , вартістю 838553 грн., яка належала на праві власності ОСОБА_24 , розподіливши для цього ролі між собою таким чином, що приватний нотаріус ОСОБА_20 повинна скласти та посвідчити заповіт від імені померлого ОСОБА_24 на користь ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_21 та ОСОБА_23 повинні підписати вказаний заповіт як свідки, а ОСОБА_22 як підписант заповідача, після чого оформити право власності на зазначену квартиру на одного з членів групи ОСОБА_5 , реалізуючи вказані наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, 17.07.2015 у період часу з 18 години до 20 години 23 хвилин, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , знаходячись за місцем здійснення нею нотаріальної діяльності - в своєму офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , склала та посвідчила від імені померлого на той час ОСОБА_24 заповіт на ім`я ОСОБА_5 , підробивши його шляхом внесення неправдивих відомостей щодо часу, місця його складання та волевиявлення заповідача, після чого підроблений заповіт було підписано ОСОБА_21 та ОСОБА_23 як свідками, а ОСОБА_22 як підписантом заповідача та посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_20 на користь присутнього при підробленні ОСОБА_5 , створивши таким чином умови для шахрайського заволодіння квартирою ОСОБА_24 .
Продовжуючи реалізацію злочинних намірів групи осіб та усвідомлюючи неповноту вчинення дій, спрямованих на вчинення злочину та необхідність для доведення злочину до кінця оформити право власності на одного з членів групи, ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду м. Харкова для зняття накладеного арешту із зазначеної квартири та до Десятої державної нотаріальної контори м. Харкова для вступу у спадок за підробленим заповітом, а приватний нотаріус ОСОБА_20 в свою чергу надала до вказаної нотаріальної контори копію підробленого заповіту, однак, враховуючи, що для завершення злочину були вчинені не всі дії, зокрема, не було оформлено право власності на члена групи ОСОБА_5 , злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі членів злочинної групи, а саме: у зв`язку з накладенням Київським районним судом м. Харкова арешту на вказану квартиру.
26.05.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
26.05.2016 в ході обшуку помешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та в його автомобілі Шевроле Лачетті д.н.з. НОМЕР_1 виявлено та вилучено, майно, зазначено в клопотанні слідчого
27.05.2016 зазначені документи та предмети оглянуто та визнано речовими доказами.
26.05.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
Вилучені документи є доказами вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, їх необхідно використати під час проведення документальних перевірок, проведення судово-почеркознавчих та судових документо-технічних експертиз, для яких відповідно до методики проведення судових експертиз необхідно надати оригінали вказаних документів, у зв`язку із чим вони мають доказове значення у кримінальному провадженні, крім того частина документів є правовстановлюючими та особистими документами сторонніх осіб, до яких ОСОБА_5 немає жодного відношення та підлягають поверненню законним власникам, зясуванню під час досудового розслідування яким чином вони потрапили до підозрюваного.
Вилучені мобільні телефони, сім-картки, цифрові носії інформації, ноутбук містять в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_5 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим вони є доказами кримінального правопорушення.
Вилучення вказаних предметів та документів було метою проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_25 від 23.05.2016, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей і документів досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
Вилучені під час обшуку предмети та документи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів, використання як доказів відомостей, що містяться в них речах і документах та неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Арештовані документи повинні зберігатись в матеріалах кримінального провадження, а інші предмети в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Крім того, 27.05.2016 слідчий СУ ГУНП в Харківській області виніс та узгодив з прокурором клопотання про арешт вищезазначених предметів та документів, з метою недопущення знищення вилучених речей або їх пошкодження, яке було направлено слідчому судді поштою.
Однак, вищезазначене клопотання про арешт майна подано слідчому судді Київського районного суду м. Харкова 28.05.2016 після 11 години, тобто з пропущенням процесуального строку з наступних причин.
Орган досудового розслідування зазначає, що на 27-28.05.2016 по вказаному кримінальному провадженню було заплановано проведення великого обсягу процесуальних і слідчих дій (допити свідків, складання та розгляд клопотань про застосування до підозрюваних запобіжних заходів, вручення підозрюваним зазначених клопотань разом з додатками копій матеріалів кримінального провадження, призначення судово-криміналістичних експертиз та значний обсяг роботи з оформлення матеріалів кримінального провадження та обробки вилучених під час обшуків документів). Після виконання всіх слідчих та процесуальних дій, 27.05.2016 було складено клопотання про арешт майна, однак у зв`язку із великим обсягом проведених слідчих та процесуальних дій, сторона обвинувачення не встигла з поважних причин звернутись із вказаним клопотанням до суду саме 28.05.2016 до 08:30 год.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання про поновлення строку на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, клопотання про накладення арешту, прокурор зазначив, що просить не накладати арешт на посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , що він дійсно є ФОП, експертом з питань нерухомості, видано 10.07.2008, з фото ОСОБА_5 та відбитком печатки ФОП ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що таке майно повергнуто його власнику підозрюваному ОСОБА_5 .
В судовому засіданні власник майна підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про накладення арешту в частині майна, яке йому не належить, зокрема, документи, а також мобільний телефон, який належить матері, та ноутбук, який належить братові.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2016 надано дозвіл на проведення обшуку у будинку з надвірними будівлями, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який належить на праві приватної власності його батьку ОСОБА_26 (а.с. 58-60).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2016 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі CHEVROLET LACETTI, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який фактично перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_27 (а.с. 61-63).
Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчого судді зазначено відшукання та вилучення: заповіту від ОСОБА_24 на ОСОБА_5 , правовстановлюючих документів на нерухоме майно, технічних паспортів на нерухомість, витягів з реєстрів, викрадених паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційних податкових номерів, свідоцтв про народження, шлюб, смерть, довідок БТІ, ЖЕКів, КП «Жилкомсервіс», бланків довідок установ та організацій, чистих аркушів паперу з відбитками печаток та штампів, позовів щодо нерухомості, заяв до судів, документів щодо оцінки нерухомості, фотографій підставних осіб на документи, чернеток із записами щодо адресів, розрахунків, юсб-флеш накопичувачів, дисків, планшетних ПК, ноутбуків, мобільних телефонів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, інших цифрових носів інформації, які містять інформацію, яка має доказове значення, будь-яких документів та фотографій, які підтверджують зв`язок між ОСОБА_5 та іншими фігурантами провадження, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а також предметів, зберігання яких заборонено законом (а.с. 58-60, 61-63).
26.05.2016 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2016 проведені обшуки, в ході яких, згідно протоколів обшуків від 26.05.2016 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого. Обшуки тривали з 07. год. 35 хв. до 09 год. 30 хв. та з 09 год. 40 хв. до 10 год. 40 хв. (а.с. 20-22, 23-26).
Після проведення обшуків, в ході яких слідчим були відшукані і вилучені документи, речі та предмети, які не були прямо зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку та вилучення конкретних документів, старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_28 , на виконання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду протягом 48 годин після вилучення майна, тобто 28.05.2016 до 09.30 год., інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
Проте, клопотання про арешт майна направлено до суду 28.05.2016 о 11.29 год., тобто з порушенням вимог зазначеної норми процесуального закону, у зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2016, клопотання старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_28 про арешт майна у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали (а.с. 53-55).
Згідно розписки прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 31.05.2016, копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2016 прокурором отримано 31.05.2016 о 12.55 год. (а.с. 56).
Дане клопотання про арешт майна надійшло Київського районного суду м. Харкова 03.06.2016 об 11 год. 51 хв. Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків слідчим, прокурором не порушено.
Дане клопотання про арешт майна, яке надійшло Київського районного суду м. Харкова 03.06.2016, містить прохання про поновлення строку на звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що 27-28.05.2016 по вказаному кримінальному провадженню було заплановано проведення великого обсягу процесуальних і слідчих дій (допити свідків, складання та розгляд клопотань про застосування до підозрюваних запобіжних заходів, вручення підозрюваним зазначених клопотань разом з додатками копій матеріалів кримінального провадження, призначення судово-криміналістичних експертиз та значний обсяг роботи з оформлення матеріалів кримінального провадження та обробки вилучених під час обшуків документів). Після виконання всіх слідчих та процесуальних дій, 27.05.2016 було складено клопотання про арешт майна, однак у зв`язку із великим обсягом проведених слідчих та процесуальних дій, сторона обвинувачення не встигла з поважних причин звернутись із вказаним клопотанням до суду саме 28.05.2016 до 08:30 год. (а.с. 2-10).
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Вказаною статтею передбачається не просто можливість, а й обов`язковість поновлення строку виконання процесуальних дій, пропущеного з поважних причин. Поважність причин визначається слідчим суддею у разі неможливості своєчасного подання відповідного документа через будь-які обставини, що не дозволили учасникові процесу завчасно подати відповідний документ.
Принципом кримінального судочинства є доступ до правосуддя (ст. ст. 7, 21 КПК України), який впроваджує у вітчизняне кримінальне процесуальне законодавство міжнародно-правовий стандарт, який міститься у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до поновлення процесуального строку слідчому, прокурору на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, пропущеного із поважних причин. Крім того, при наявності не вирішеного питання щодо арешту тимчасово вилученого під час проведення обшуків майна у кримінальному провадженні забезпеченням гарантованого нормами міжнародного та вітчизняного права принципу доступу до правосуддя є розгляд даного клопотання по суті із винесенням судового рішення. Більш того, слідчий суддя враховує, що при направленні клопотання поштою 28.05.2016 пропущений строк є незначним - 1 год. 59 хв.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуків, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколів обшуків від 26.05.2016 документи, предмети, речі, мобільні телефони підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення на теперішній час доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, доведено значення вилучених предметів, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, прийшовши до висновку про необхідність арешту вказаних вище документів - трудових книжок, залікових книжок, дипломів, посвідчень, воєнних квитків, які видані на ім`я різних осіб, та відповідно не належать ОСОБА_5 , у якого вони були вилучені в ході обшуку, та який не надав даних щодо правових підстав перебування в нього таких документів сторонніх осіб, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , що він дійсно є ФОП, експертом з питань нерухомості, видано 10.07.2008, з фото ОСОБА_5 та відбитком печатки ФОП ОСОБА_5 , оскільки, як встановлено в судовому засіданні під час розгляду даного клопотання, вказане посвідчення повернуто власнику майна підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 117, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
В іншій частині в задоволенні клопотання про арешт посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , що він дійсно є ФОП, експертом з питань нерухомості, видано 10.07.2008, з фото ОСОБА_5 та відбитком печатки ФОП ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1