Кримінальне провадження № 629/1668/15-к
Номер провадження 1-кп/629/25/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0002447 за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воробйове Сакського району Кримської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в:
В ході судового слідства установлено, що на початку листопада 2014 року у вечірній час доби, ОСОБА_4 , знаходячись на території ГБК-5 по вулиці Леніна у м. Лозова Харківської області, побачив металевий паркан, який огороджував даний ГБК, після чого у нього раптово виник умисел на таємне викрадення даного паркану. Діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом прикладання фізичних зусиль, таємно викрав 4 секції металевого паркану, вагою 49 кг кожна, загальною вагою 196 кг, вартістю 98 грн. кожна, загальною вартістю 393 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, у першій декаді листопада 2014 року, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , знаходячись на території ГБК-5 по АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи, що на території розташований металевий паркан, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом прикладання фізичних зусиль, таємно викрав 4 секції металевого паркану, вагою 49 кг кожна, загальною вагою 196 кг, вартістю 98 грн. кожна, загальною вартістю 393 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, у середені листопада 2014 року, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , знаходячись на території ГБК-5 по АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи, що на території розташований металевий паркан, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом прикладання фізичних зусиль, таємно викрав 3 секції металевого паркану, вагою 49 кг кожна, загальною вагою 147 кг, вартістю 98 грн. кожна, загальною вартістю 294 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ГБК-5 матеріальну шкоду на загальну суму 1078 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінований йому злочині винним себе визнав повністю, уточнений цивільний позов визнав. Пояснив, що знаходячись на території ГБК-5 в м. Лозова Харківської області помітив металевий паркан, який був зроблений секціями. В листопаді 2014 року він кілька разів ходив у вечірній час доби до ГБК-5, звідки викрадав секції металевого паркану, який потім здавав як металобрухт . В скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, тому суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особистість, вивченням доказів, що стосуються судових витрат та речових доказів.

Суд вважає, дії ОСОБА_4 по факту викрадання в листопаді 2014 року металевого паркану,який належить ГБК-5, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він громадянин України, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, не військовозобов`язаний, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, не працює.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 69 КК України суд не вбачає.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_4 , обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Представником потерпілого по справі ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в розмірі 60465,61 гривень.
В судовому засіданні представник потерпілого уточнив позовні вимоги, зменшив розмір відшкодування матеріальних збитків до 40530,12 грн., тому суд, враховуючи визнання уточненого цивільного позову обвинуваченим, вважає можливим цивільний позов задовольнити та стягнути з обвинуваченого зазначену суму матеріальних збитків.
У кримінальному провадженні є судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 4132 від 11.12.2014 року в сумі 293,40 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути витрати за проведення зазначеної експертизи з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воробйове Сакського району Кримської області, ідентифікаційний номер невідомий, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Гаражно-будівельного кооперативу № 5 (ГБК-5; 64600, м. Лозова Харківської області, пров. Крилова, 56) матеріальні збитки в сумі 40530,12 (сорок тисяч п`ятсот тридцять грн. 12 коп.) гривень, перерахував на р/р НОМЕР_1 ПАТ «Креді Агріколь Банк», код 22667393, МФО 300614.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воробйове Сакського району Кримської області, ідентифікаційний номер невідомий, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судові витрати в сумі 293,40 (двісті дев`яносто три грн. 40 коп.) гривень за проведення товарознавчої експертизи № 4132 від 11.12.2014 року, перерахував на р/р 0005 в УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, код доходів 24060300, МФО 851011, код банку 37999680.

Після набрання вироком законної сили речові докази: 3 поліетиленових мішки білого кольору, у середині яких знаходяться фрагменти секцій металевого паркану повернути представнику потерпілого; газовий ключ із пластмасовою рукояткою червоного кольору - знищити, як такий, що не має цінності.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1