Єдиний унікальний номер 225/525/16-к
Номер провадження 11-кп/775/645/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області
в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Демино - Олександрівка Троїцького району Луганської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, без постійного місця проживання або реєстрації, раніше судимого: Артемівським міським судом Донецької області 24 серпня 1987 року за ст. 140 ч. 3, 140 ч. 2, 206 ч. 2, 81, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 05 серпня 1994 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 140 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі; 1 грудня 1997 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 140 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; 23 січня 2002 року Старобішевським районним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі; 2 липня 2002 року Старобішевським районним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі; 3 грудня 2004 року Старобішевським районним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 10 лютого 2010 року Старобішевським районним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; 11 лютого 2011 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 18 березня 2013 року Артемівським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 24 листопада 2015 року умовно-достроково на 9 місяців 10 днів,
визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України приєднане частково не відбуте покарання за вироком Артемівського міського суду Донецької області від 18 березня 2013 року та остаточно призначене покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено в тому, що 29 грудня 2015 року приблизно о 21 годині обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , куди він прийшов до своєї знайомої потерпілої ОСОБА_10 , з метою розпивання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив на кухні у вазі з цукерками електронну цигарку, потім пройшов у зальну кімнату, де побачив, що на полиці шафи лежить коробка, в якій знаходиться мобільний телефон марки «S-ТЕLL». Після чого в останнього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Далі ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав електронну цигарку, вартістю 800 грн. і мобільний телефон марки «S-ТЕLL» в коробці, вартістю 200 грн. Після чого з викраденим майном з місця злочину зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 1000 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_6 , 30 грудня 2015 року приблизно о 06 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до квартири АДРЕСА_2 , де проживають його знайомі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , шляхом вільного доступу через незаперті вхідні двері обвинувачений ОСОБА_6 зайшов до вказаної квартири, з метою знайти там свою співмешканку ОСОБА_8 . Знаходячись в приміщенні квартири,обвинувачений ОСОБА_6 , побачив, що присутні у квартирі сплять, та в цей час у останнього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Будучи впевненим, що його дії залишаються непомітними для сторонніх, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів,обвинувачений ОСОБА_6 увійшов до зальної кімнати квартири, де з холодильнику таємно викрав пляшку вина фірми «Коблево», ємкістю 0.75 л., вартістю 65 гр., голені курині, вагою 500 грамів, вартістю 20 грн., також побачив в коридорі, на вхідних дверях комори куртку чорного кольору, з кишені якої таємно викрав мобільний телефон марки «Самсунг» модель «GT-C 3510», вартістю 450 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн. Після чого з викраденим майном з місця злочину зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 545 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_6 , 2 січня 2016 року приблизно в 10 годин, находячись в квартирі АДРЕСА_3 , куди він прийшов до своєї знайомої ОСОБА_8 , з метою забрати свої особисті речі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив в зальній кімнаті на полці мебельної стінки, мобільний телефон марки «Nokia X 2» після чого в останнього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Далі ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон «Nokia X 2» , вартістю 220 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн. Після чого з викраденим майном з місця злочину зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 230 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_6 , 3 січня 2016 року приблизно о 23 годині, знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , куди він прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , з метою розпивання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив в зальній кімнаті на підлозі, біля дивану мобільний телефон марки «Samsung», після чого в останнього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Далі обвинувачений ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон арки «Samsung», модель «GT-E 2121 B», вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн. Після чого з викраденим майном з місця злочину зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 210 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_6 , 06 січня 2016 року приблизно в 07 годині, знаходячись у квартирі АДРЕСА_5 , куди він прийшов до свого знайомого ОСОБА_13 , з метою розпивання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив в зальній кімнаті на підлозі, біля дивану мобільний телефон марки «LG», а на серванті електрошокер, після чого в останнього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Далі обвинувачений ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «LG», модель «КР 105», вартістю 250 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 гривень, на рахунку якої були грошові кошти в сумі 39 грн. 60 коп., електрошокер, вартістю 500 грн. Після чого з викраденим майном з місця злочину зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 799 грн. 60 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_6 , 7 січня 2016 року приблизно в 14 годині, прийшов до квартири АДРЕСА_3 , де проживає його співмешканка ОСОБА_8 . Шляхом вільного доступу через незаперті вхідні двері ОСОБА_6 , зайшов до вказаної квартири, з метою забрати свої особисті речі. Знаходячись в приміщенні квартири, обвинувачений ОСОБА_6 , побачив, що присутні у квартирі, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_11 сплять, та в цей час у останнього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Будучи впевненим, що його дії залишаються непомітними для сторонніх, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , увійшов до спальної кімнати квартири, де на підлозі біля ліжка побачив «DVD» плеєр «ВВК», вартістю 300 грн., який таємно викрав. Після чого з викраденим майном з місця злочину зник і розпорядився ним на свій власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 300 грн.

В апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 ставиться питання про постановлення щодо нього нового вироку з призначенням більш м`якого покарання або покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки суд першої інстанції не врахував його поганий стан здоров`я та того, що потерпілі претензій до нього не мають та просили не карати його суворо, також апелянт в доповненні до апеляційної скарги зазначає, що електронну сигарету та телефон у ОСОБА_10 не викрадав. Телефон у своєї співмешканки ОСОБА_8 та ДВД плеєр у ОСОБА_11 він не крав, оскільки ДВД плеєр належить йому, він його привіз з м. Горлівки, а телефон ОСОБА_8 він брав для того, щоб зарядити, оскільки не було в неї дома електричної енергії, після чого передав його ОСОБА_11 , оскільки його співмешканки в той час не було вдома. Крім того, зазначає, що працівники поліції в присутності його співмешканки ОСОБА_8 застосовували до нього недозволені методи ведення слідства, а саме погрожували, що вдягнуть на нього протигаз та бризнуть туди «черемухою», у зв`язку з чим він дав зізнання у вчиненні кримінальних правопорушень. Також зазначає, що ОСОБА_11 оговорив його.

В апеляціях потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ставиться питання про постановлення щодо обвинуваченого ОСОБА_6 нового вироку з призначенням більш м`якого покарання, оскільки суд першої інстанції не врахував того, що потерпілі до обвинуваченого претензій не мають та того, що обвинувачений потребує медичного лікування, яке йому в достатній мірі в місцях позбавлення волі не можуть надати.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих слід відмовити, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а вирок необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 ч. 1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. А відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

2.02.2016 року ухвалою суду першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 було призначене до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Про те вказані вимоги ст. 318 КПК України, судом першої інстанції додержані не були.

Так, колегією суддів встановлено, що потерпілий ОСОБА_13 жодного разу не був повідомлений належним чином про час, місце та день розгляду справи та жодного разу не був присутнім в судових засіданнях, крім того в матеріалах кримінального провадження наявна незрозуміла заява нібито потерпілого ОСОБА_13 від 10.02.2016 року (а.к.п. 36) щодо закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_6 , яка належним чином не зареєстрована судом першої інстанції та в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження не долучалась та не вирішувалась.

10 березня 2016 року судом першої інстанції була ухвалена ухвала про привід потерпілого ОСОБА_13 , однак зазначена ухвала суду виконана не була, причини не виконання приводу ОСОБА_13 в судове засідання на 23.03.2016 року, судом першої інстанції з`ясовані не були та зазначений потерпілий в подальші судові засідання судом першої інстанції взагалі не викликався та судовий розгляд був здійснений в судовому засіданні без участі потерпілого ОСОБА_13 .

Крім того, відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права й свободи людини і громадянина та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суди, як органи державної влади зобов`язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення.

Так, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінально провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є, рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положенням п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотиви кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, мотиви зміни обвинувачення.

Однак суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінально процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження та ухвалення вироку.

Так, обґрунтовуючи свої висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, суд послався на показання свідків, письмові докази, лише перерахувавши їх, при цьому їх належним чином не проаналізував та не дав їм оцінки з точки зору їх допустимості, достатності, законності та належності, й не перевірив кожен із них на відповідність вимогам ст.ст. 87, 97 КПК України. У вироку відсутній аналіз кожного доказу у взаємозв`язку з іншими доказами.

Судом першої інстанції в повному обсязі недосліджена достовірність кожного доказу по справі, в першу чергу, покази обвинуваченого ОСОБА_6 надані в судовому засіданні щодо застосування до нього недозволених методів ведення слідства, які були підтверджені потерпілою ОСОБА_8 , крім того, щодо не викрадання у останньої мобільного телефону, що також було підтверджено потерпілою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є обґрунтованими.

При новому розгляді справи в суді першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно розглянути всі обставини справи в їх сукупності, дати остаточну оцінку кожному доказу у їх взаємозв`язку та сукупності та вирішити питання, зазначені у ст. 368 КПК України.

Висновки суду щодо оцінки доказів викласти у вироку у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних доказів і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

В зв`язку з чим колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 412 ч. 2 пунктів 5 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ст. 415 ч. 1 п. 1 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене пунктом 5 частини другої статті 412 цього Кодексу.

А оскільки судове рішення в будь-якому разі підлягає скасуванню та призначається новий розгляд в суді першої інстанції, то суд першої інстанції повинен ретельно перевірити доводи апелянта.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Обговорюючи питання про вид запобіжного заходу, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні злочину середньої тяжкості за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, постійного місця мешкання не має, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1 п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає необхідним продовжити тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,412,415,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 25 березня 2016 року стосовно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати та призначити новий розгляд в Дзержинському міському суді Донецької області в іншому складі суду.

Запобіжний захід ОСОБА_15 залишити у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 31 липня 2016 року.

Колегія суддів апеляційного суду

Донецької області: