Провадження № 1-кп/317/233/2016
Справа № 317/2867/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 01.06.2016 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
30.05.2016 р., приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, через паркан проник на огороджену територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , де за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування металевого предмету, шляхом віджиму вікна, проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав одну алюмінієву драбину довжиною 170 см, три алюмінієві трубки довжиною близько 1,5 м та діаметром 2 см, один алюмінієвий бідон ємністю 40 л, які належать ОСОБА_5 . Загальна вага викраденого майна у вигляді алюмінію склала 14 кг 200 г, загальна вартість складає 362 грн. 10 коп. Таким чином, злочинними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдана матеріальна шкода на загальну суму 362 грн. 10 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуу вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальному акті, не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини кримінального правопорушення та пояснив, що 30.05.2016 р., приблизно о 15 год. 00 хв. він пішов на дачі СТ «Мотор-5», оскільки захотів черешні. Випадково вибрав земельну ділянку потерпілої, проник на неї через паркан, а коли збирався виходити, то у вікні будинку побачив алюмінієву драбину. За допомогою лопатки, що лежала поруч, відкрив метало-пластикове вікно, дістав з будинку драбину, 2 трубки та бідон, поруч знайшов ще одну трубку, яку також взяв. Зламавши трубки та поклавши їх у бідон, перекинув речі через паркан та пішов додому. По дорозі зустрів дачника, який запропонував придбати у нього бідон, на що він погодився та продав його за 50,00 грн. Далі по дорозі зустрів знайомого, якого попросив віднести алюмінієві вироби та здати на металобрухт, на що той погодився. Від продажу металобрухту знайомий отримав 270,00 грн., які приніс до нього додому, де вони їх поділили та пішли до кіоску. На виручені гроші знайомив придбав пиво, а він купив їжу. Наступного дня до нього приїхала міліція. У вчиненому розкаюється.

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, хоча не працює, але має тимчасові підробітки, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Також суд враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка у заяві від 17.08.2016 р. просила покарати обвинуваченого не суворо.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_4 , думку прокурора, потерпілої, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті.

Враховуючи, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, приймаючи при цьому до уваги те, що він не несе небезпеки соціуму, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, суд дійшов висновку про необхідність звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов не заявлений. Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішуєвідповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

компакт диск «Arita» з відеозаписом слідчого експерименту, який знаходиться в конверті білого кольору залишити в матеріалах даного кримінального провадження;

алюмінієвий бідон, алюмінієву драбину та алюмінієві трубки у кількості 3-х штук, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1