Справа № 341/1762/15-к
Провадження № 11-кп/779/152/2016
Категорія ч.1ст.121КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000269 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 на вирок Галицького районного суду від 28 січня 2016 року щодо ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ганівці, Галицького району, Івано-Франківської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, який має середню спеціальну освіту, не працює, не одружений, інвалід другої групи, не судимий, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вирішено строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислювати з часу затримання в порядку виконання вироку.

Обрано ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце проживання з 22 год. однієї доби до 6 год. наступної доби.

Вирішено питання речових доказів.

Задоволено позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківській області 4406 грн 64 коп., які слід зарахувати до відповідного бюджету за рахунок якого фінансується Галицька центральна районна лікарня.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_7 . Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 10000 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 30000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Установлено, що 20.08.2015 року о 12 год. 30 хв. потерпілий ОСОБА_7 разом з тестем ОСОБА_11 приїхали до господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає останній та обвинувачений ОСОБА_10 , які є рідними братами. В межах господарства в житловому будинку між братами виник конфлікт в який втрутився ОСОБА_7 .

При продовженні конфлікту на подвір`ї, у ОСОБА_10 виник намір на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Для реалізації свого наміру, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання небезпечних наслідків здоров`ю потерпілого, пішов у стодолу, взяв косу та умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар в область живота, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки зліва у верхній третині з ушкодженням сальника, легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я у вигляді різаної рани в ділянках лівого плеча, лівої кисті та легкі тілесні ушкодження у вигляді подряпин лівого передпліччя.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій, захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, у якій вважає вирок суду незаконним з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а призначене йому покарання несправедливим через свою суворість.

Зокрема, з його погляду, судом першої інстанції встановлено, що обставиною, яка обтяжує покарання є лише те, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що не заперечувалось ОСОБА_10 під час досудового та судового слідства. Тобто, дана обставина підтверджується виключно показами самого обвинуваченого та свідками, однак в матеріалах провадження відсутні документальні докази, які б підтверджували його перебування в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину. В той же час, судом не було встановлено обставини, які пом`якшують покарання.

Суд першої інстанції належним чином не врахував, що обвинувачений, як на досудовому так і судовому слідстві визнавав вину у скоєному ним злочині частково, але підтвердив усі ті обставини, які були встановлені досудовим слідством, щиро розкаявся у скоєному ним злочині та неодноразово наголошував на тому, що дуже жалкує та винить себе в тому, що спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження. При цьому, активно сприяв розкриттю злочину. Всі ці обставини є такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 .

Також, судом не враховано, що ОСОБА_10 перебував у стані сильного душевного хвилювання, яке неможливо кваліфікувати, як фізіологічний афект лише з підстав його сп`яніння. Вчинок обвинуваченого викликаний насамперед протиправними діями та образою ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_10 під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_7 також отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки та різаної рани спини.

Враховуючи все вищенаведене, захисник обвинуваченого просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити йому менш суворе покарання.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений та його захисник подану апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор, потерпілий та представник потерпілого проти задоволення апеляційної скарги заперечили, оскільки вважають вирок законним та обґрунтованим, а тому, просять вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши обставини справи, заслухавши сторін, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині, юридична кваліфікація його дій та вирішення цивільних позовів прокурора і потерпілого не є предметом апеляційного розгляду, оскільки фактично не оспорюються будь-ким із учасників процесу, у тому числі і обвинуваченим. Відтак суд не проводить їх детальний аналіз та відповідно до ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Що стосується покликання обвинуваченого та його захисника на суворість призначеного йому покарання, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався встановлених статтею 65 КК України засад.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, відповідно до положень статей 66, 67 КК України, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції належним чином врахував, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, який був спрямований проти життя та здоров`я людини. Крім того, вчинення цього злочину могло за певних умов призвести до смерті потерпілого, оскільки у ОСОБА_7 в результаті неправомірних дій обвинуваченого була наявна колото-різана рана передньої черевної стінки і вона, згідно висновків експерта, являється небезпечною для життя в момент спричинення (а.п.104-106).

Разом із тим, суд врахував усі обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які покликається апелянт, та визначив покарання, яке не може вважатися надто суворим та є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Наявні обставини, які пом`якшують покарання, а саме часткове визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, невілюється суспільною небезпечністю вчиненого злочину та скоєння його ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння.

Те, що ОСОБА_12 під час вчинення злочину перебував у нетверезому стані, крім показів обвинуваченого та свідків, підтверджується також клінічним дослідженням, проведеним в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері 21.08.2015 року, тобто одразу після вчинення злочину. Згідно даної інформації, в крові ОСОБА_10 було виявлено етиловий спирт в кількості 2,55% (а.п.115).

Не знаходять підтвердження і доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_10 перебував у стані сильного душевного хвилювання через дії ОСОБА_7 , оскільки вони нічим не підтверджуються, а наявність дрібного побутового конфлікту не може слугувати підставою чи виправданням для вчинення злочину у якому він обвинувачується, а так само для пом`якшення покарання. Крім цього, зазначена ступінь сп`яніння виключає наявність такого стану.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції застосував до ОСОБА_12 найменше покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України, а тому в даному випадку не можна говорити про надмірну суворість покарання. Також, враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоцільність застосування ст.69 КК України.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_12 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. За таких обставин, вирок суду в частині призначеного покарання є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його зміни не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду від 28 січня 2016 року щодо ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2