17 червня 2016 р. Справа № 632/1325/16-к провадження № 1-кп/632/104/16
У Х В А Л А

17 червня 2016 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2016 року до Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акту, оскільки він складений відповідно до вимог КПК України, вимоги територіальної підсудності дотримані, підстав для закриття провадження, його зупинення або повернення обвинувального акту прокуророві не має.

Потерпіла та законний представник неповнолітнього потерпілого підтримали думку прокурора.

Захисник заперечував проти призначення судового розгляду та просив повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із невиконанням вимоги кримінально процесуального закону в частині роз`яснення обвинуваченому прав на розгляд кримінального провадження відносно нього судом присяжних.

При цьому захисник зазначив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 був складений та затверджений 10 червня 2016 року. Під час досудового розслідування, до складання вказаного процесуального рішення, прокурор не роз`ясняв ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Не було цього зроблено і під час вручення обвинувального акту ОСОБА_8 10 червня 2016 року, оскільки останній відмовився його отримувати та самовільно залишив відповідне приміщення в Харківській УВП № 27.

Обвинувачений підтримав доводи захисника та просив повернути обвинувальний акт прокурору, заявивши при цьому, що про право на розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних йому стало відому лише в даному судовому засіданні.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, законного представника неповнолітнього потерпілого, обвинуваченого і захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку та протокол роз`яснення права на суд присяжних, суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 статті 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

З обвинувального акта та доданих до нього документів вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, один із яких, у разі визнання його винуватим, карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

За таких обставин, прокурор зобов`язаний під час досудового розслідування роз`яснити обвинуваченому право на розгляд кримінального провадження відносно нього судом присяжних, про що повинен бути складений відповідний письмовий документ.

Такий висновок викладений Верховним судом України у постанові № 5-111кс15 від 25 червня 2015 року, в якій зазначено, що прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування. Невиконання прокурором вимог статті 384 КПК України, в силу вимог пункту третього частини третьої статті 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 КПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Із обвинувального акту вбачається, що він був складений 10 червня 2016 року слідчим відділу СУ ГУНП в Харківській області в кабінеті № 502 СУ ГУНП в Харківській області та направлений для затвердження прокурору відділу 04/2/8 прокуратури Харківської області.

В цей же день обвинувальний акт був затверджений прокурором у приміщенні прокуратури Харківської області.

Із відповідної розписки вбачається, що 10 червня 2016 року ОСОБА_8 , який утримувався в Харківській УВП № 27, відмовився від отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Проаналізувавши наведені події, суд приходить до висновку про очевидність того, що прокурор під час досудового розслідування, до моменту складання обвинувального акта, не роз`яснив ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

На користь такого висновку суду свідчить і те, що відповідна процесуальна дія не відображена в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того, суд зазначає, що протокол роз`яснення права на суд присяжних, який доданий до обвинувального акта, хоча і містить вказівку на роз`яснення підозрюваному ОСОБА_8 вимог ст. 384 КПК України про можливість, особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження стосовного нього судом присяжних, але за своєю формою і змістом не відображає відповідних положень кримінально процесуального закону.

Однією із засад кримінального провадження є законність, що передбачено ст. 9 КПК України. Недотримання будь-яких імперативних вимог КПК України щодо змісту обвинувального акта та його невід`ємної частини - додатків, в тому числі щодо відомостей, які вони мають містити, є підставою для визнання обвинувального акта таким, що не відповідає вимогам КПК України.

Суд вважає, що право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист, порушення такого права свідчить про невиконання прокурором вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону. Не роз`яснення прокурором ОСОБА_10 права на розгляд справи судом присяжних є порушенням права обвинуваченого на розгляд його справи судом, визначеним законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. ст. 291, 384 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання судом було розглянуте питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був застосований до ОСОБА_8 ..

Прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був застосований відносно ОСОБА_8 , оскільки останній був неодноразово засуджений, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, які були вчинені ним через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, а також у зв`язку з тим, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, не змінились та продовжують існувати.

Потерпіла та законний представник неповнолітнього потерпілого підтримали прокурора.

Обвинувачений не заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був застосований відносно нього під час досудового розслідування.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

01 березня 2016 року слідчим суддею Первомайського міськрайонного суду Харківської області у відношенні ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 24 години 29 квітня 2016 року.

Підставою прийняття такого рішення слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України.

22 квітня 2016 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова строк тримання підозрюваного під вартою продовжено в межах строку досудового розслідування на шістдесят днів до 20 червня 2016 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за які передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, ризики, які виправдовують тримання його під вартою і були підставою для обрання саме такого запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшилися і продовжують існувати, суд приходить до висновку про доцільність продовження раніше обраного стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 369 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000178 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, пунктами 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України - повернути прокурору відділу прокуратури Харківської області.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), застосований відповідно до ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області 01 березня 2016 року, вважати продовженим по 15 серпня 2016 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Харківської установи виконання покарань Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) для виконання.

Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя:ОСОБА_1