Справа № 147/809/16-к
Провадження № 1-кп/147/75/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2016 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючий суддя: ОСОБА_1 ,
секретар: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Тростянець обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваною у кримінальному провадженні, внесеному 10.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 про обвинувачення ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Комсомольське Козятинського району Вінницької області, українку, громадянку України, не працюючу, не одружену, без освіти, проживаючу за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
10.05.2016 року, близько 15.30 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, через відчинену хвіртку пройшла до домогосподарства ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , зайшла в будинок, звідки таємно викрала грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн., різними купюрами, номіналом по 100, 200, 500 грн. та іноземну валюту в розмірі 200 доларів США, купюрами по 100 доларів, що за курсом станом на 10.05.2016 року складає 5 032,52 грн., після чого з місця злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 заподіла ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 12 032,52 грн.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.
30.05.2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України. Підозрювана ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020,00 грн. та отримана згода підозрюваної на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній та потерпілій.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення від 30.05.2016 року та призначити узгоджене покарання. Також показала, що претензій матеріального та морального характеру вона до підозрюваної немає.
Обвинувачена ОСОБА_3 просить вказану угоду, укладену з потерпілою, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про примирення з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В даному випадку ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд, переконався, що укладена між потерпілою та підозрюваною угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також переконався, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому її дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст. 65 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 травня 2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 10.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 травня 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.
Речові докази грошові банкноти в кількості 2 штук номіналом по 100 доларів США кожна, в загальній сумі 200 доларів США, серії НА42610479А та НВ11242119L, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити їй же.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, потерпілою, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Суддя