Ухвала іменем україни 21 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001373, за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця

м. Південне Харківського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю прокурораОСОБА_6 ,
захисника захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
У касаційній скарзі засудженим викладено вимогу про зміну вироку апеляційного суду шляхом пом`якшення, призначеного покарання, на підставі ст. 69 КК України, звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України та відповідно без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. Вказує, що суд апеляційної інстанції належним чином не врахував конкретні обставини справи та обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також дані про особу засудженого. Всі епізоди збуту наркотичних засобів, які відбувались на протязі тривалого часу, контролювались працівниками міліції та проводились у межах оперативної закупки. Дії працівників міліції в частині довгого продовження негласних слідчих дій є провокаційними, носили характер підбурювання, тому посилання суду про те, що злочинна діяльність ОСОБА_5 носила системний характер та продовжувалась поки не була розкрита, є необґрунтованим. Також, судом не враховано, що від дій засудженого реальних наслідків не настало, оскільки збут відбувався під контролем працівників міліції, що знижує суспільну небезпечність вчиненого. Крім того, засуджений під час проведення слідчих дій, добровільно розповідав де знаходяться наркотичні засоби, видав їх, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, дав детальні показання про обставини вчинення злочину, не переховувався від слідства та суду, тощо.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від

9 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки та покладено на нього обов`язки передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 приблизно з середини літа 2013 року по 2 квітня 2015 року, діючи умисно, повторно, вчинив незаконне виготовлення, придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів за обставин детально описаних у вироку суду.
Так, ОСОБА_5 починаючи приблизно з середині літа

2013 року в Первомайському району Харківської області, виявив рослини коноплі, які в подальшому висушив і перетер, виготовивши таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який перевіз до свого місця проживання ( АДРЕСА_1 ), де зберігав з метою збуту.
19 липня 2014 року приблизно о 15.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, під час проведення оперативної закупки, збув за 1 300 грн ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 154, 1427 г.
Крім того, ОСОБА_5 , за аналогічних обставин, під час проведення оперативних закупок, повторно, збув ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, 31 січня 2015 року за 5 500 грн 360, 4081 г та 2 квітня 2015 року за 5 000 грн

299, 4421 г.
Під час обшуку домоволодіння та особистого обшуку ОСОБА_5 , працівниками міліції було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 1191, 9108 г та частину грошових коштів, які засуджений отримав за збут канабісу.
Вироком Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року вирок Харківського районного суду Харківської області від

9 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано. Призначено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307

КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
В решті вирок районного суду залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді; думку захисника ОСОБА_8 , який підтримав касаційну скаргу засудженого, просив змінити вирок апеляційного суду та призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі; думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав касаційну скаргу засудженого та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації його дій за

ч. 2 ст. 307 КК України в касаційній скарзі засудженим не оспорюються, судовий розгляд кримінального провадження проведений у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про невідповідність призначеного покарання внаслідок надмірної суворості не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують висновки апеляційного суду щодо призначеного засудженому покарання.
Відповідно до статей 50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_5 покарання врахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, має родину, утримує доньку та малолітню онуку, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, стан здоров`я, відсутність тяжких наслідків від скоєного злочину.

Також, врахувавши обставини, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання засудженим своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, що на думку суду істотно знижує ступень тяжкості вчиненого злочину, суд призначив засудженому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та без додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_5 навіть без ізоляції від суспільства та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та поклав на засудженого певні обов`язки.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, з рішенням районного суду не погодився та призначив ОСОБА_5 покарання, яке належить відбувати реально, а також додаткове покарання.

При цьому, у вироку апеляційного суду вказано, що місцевий суд визнавши ряд обставин такими, що пом`якшують покарання, не зазначив конкретних фактів, що свідчать про наявність таких обставин, з огляду на те, що засуджений впродовж тривалого часу та неодноразово збував наркотичні засоби, а визнав себе винним лише після викриття його злочинної діяльності працівниками міліції.

При призначенні покарання, судом в повному обсязі не враховано конкретні обставини вчиненого злочину, який є тяжким, корисливим злочином, що посягає на відносини у сфері охорони здоров`я, становить підвищену суспільну небезпеку, а також те, що засуджений збув значний об`єм особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу. До того ж, у вироку суду, не наведено переконливих підстав, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, а тому застосування до останнього положень ст. ст. 69, 75 КК України є необґрунтованим.
З урахуванням вищенаведеного, проаналізувавши обставини справи та дані про особу засудженого, колегія апеляційного суду дійшла висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.

Призначене ОСОБА_5 покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для задоволення касаційної скарги засудженого не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, відповідає вимогам ст. ст. 370, 420 КПК України. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування судового рішення, не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 433, 434, 436

КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити

без зміни.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3