Справа № 423/422/15-к
Провадження № 11-кп/782/195/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.05.2016 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню №000026, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальська Луганської області, громадянина України, українця, з освітою 9 класів, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:
- 14.11.2001 року Перевальським районним судом Луганської області за ч. 1, 2 ст. 185, 69, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 10.12.2004 року УДО на 1 рік 6 місяців 29 днів;
- 13.05.2005 року Перевальським районним судом Луганської області за ст.ст. 15-185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України остаточно до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 21.08.2009 року по відбуттю строку покарання;
- 18.02.2010 року Перевальським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільненого 26.03.2013 року по відбуттю строку покарання;
- 31.01.2014 року Первомайським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Первомайського міського суду Луганської області від 31.01.2014 року у виді позбавлення волі строком 3 місяці та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Строк відбування покарання обчислено з дня винесення вироку, тобто з 12.05.2016 року. Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.03.2015 року по 12.05.2016 року включно, а також період з 18.03.2015 року по 25.03.2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 736, 56 грн.

Вирішено питання про речові докази.

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 , маючи намір на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбав дві ручні осколкові гранати РГД-5 і Ф-1 та два засоби ініціювання підривача УЗРГМ-2 (запали) до них.

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність та протиправність своїх дій, переніс раніше придбані ручні гранати РГД-5 та Ф-1, а також два засоби ініціювання підривача УЗРГМ-2 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та зберігав їх у себе в кімнаті.

21 березня 2015 року співробітниками міліції під час огляду будинку за місцем мешкання ОСОБА_7 за вищевказаною адресою були виявлені та вилучені дві ручні осколкові гранати РГД-5 і Ф-1, а також два засоби ініціювання підривача УЗРГМ-2 (запали) для них.

Згідно з висновком експерта № 132 від 25.03.2015 р. вилучені гранати та запали є: конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротилу корпусом ручної гранати Ф-1; конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротилу корпусом ручної гранати РГД-5; засобом ініціювання підривачем УЗРГМ-2 у кількості двох штук для ручних гранат РГД-5, Ф-1. В сукупності корпус гранати РГД-5 і підривач УЗРГМ-2 та корпус гранати Ф-1 з підривачем УЗРГМ-2 є боєприпасами одною ручною осколковою гранатою РГД-5 та одною ручною осколковою гранатою Ф-1, які придатні до вибуху.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що судом першої інстанції не наведено доказів на підтвердження того, що боєві припаси належать йому, вважає що справу щодо нього сфабриковано. Вважає, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , могли підкласти йому зазначені у вироку бойові припаси. Вказує, що на гранатах не було знайдено його відбитків пальців. Зазначає, що обшук було проведено без його участі. Також вказує, що за адресою, де були знайдені бойові припаси крім нього проживає ще три особи, що в суді не були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які давали показання про те, що вони не знають кому належать гранати ОСОБА_7 , абу комусь іншому. Просить прийняти законне рішення.
Вислухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляції, наполягав на тому, що бойові припаси йому не належали, просив вирок суду скасувати, а його виправдати, думку захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , вважав, що в кримінальному провадженні відсутні докази, які б підтвердили, що бойові припаси належали саме ОСОБА_7 , просив вирок суду скасувати та виправдати обвинуваченого ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_5 , який вважав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 такою, що не підлягає задоволенню, просив вирок суду залишити без змін, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, та останнє слово обвинуваченому ОСОБА_7 , вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України підтверджується дослідженими судом першої інстанції і наведеними у вироку суду доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , із яких вбачається, що він та ОСОБА_12 були запрошені працівниками міліції бути понятими під час огляду житла де мешкав ОСОБА_13 . З дозволу господаря дома ОСОБА_9 працівники міліції зайшли до будинку, ОСОБА_9 вказав на кімнату де мешкав ОСОБА_7 , в якій під кріслом знайшли пакунок, в якому було 2 гранати РГД с запалом та Ф-1 в газеті. ОСОБА_8 сказала, що це не її, належить, мабуть ОСОБА_7 . Після чого було складено протокол, в якому вони розписались. У працівників міліції ніяких пакунків в руках не було, тільки папка. Зауважень до дій працівників міліції немає.
В будинку по АДРЕСА_2 мешкало 4 особи ОСОБА_9 його співмешканка ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_13 із співмешканкою ОСОБА_8 .
Показаннями свідка ОСОБА_12 , які містять аналогічні відомості.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , наданими слідчому судді в порядку ст.225 КПК України, із яких вбачається, що огляд по АДРЕСА_2 проводився в присутності понятих. Предмети виявили в тій кімнаті, де вони жили з ОСОБА_7 , ці предмети не її, мабуть ОСОБА_7 . В будинку також мешкали її сестра з чоловіком, але це їм не належить, вони мешкали в іншій кімнаті, підкинути не могли. Претензій до працівників міліції немає ( т.2 а.к.п.52-55).
Показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими слідчому судді в порядку ст.225 КПК України, відповідно до яких через декілька днів, як ОСОБА_7 затримали, прийшли з оглядом працівники міліції, які з добровільного дозволу її чоловіка ОСОБА_9 , провели огляд, в ході якого, в присутності понятих виявили в речах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в кімнаті, де вони мешкали, в пакунках з газети гранати - одна плоска, як бочонок, друга також як бочонок, рифлена, зеленого кольору. В кімнаті, де мешкав ОСОБА_7 , після його затримання, нікого з сторонніх не було. Вважає, що це гранати ОСОБА_7 , він був в «ополченії», доступу сторонніх осіб в дім не було, мешкали в домі дві родини вона з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , будинок закривається, ніхто сторонній проникнути до будинку не міг ( т.2 а.к.п.52-55).
Поясненнями свідка ОСОБА_9 , наданими слідчому судді в порядку ст.225 КПК України, відповідно до яких на момент огляду в будинку він мешкав разом з співмешканкою ОСОБА_10 .. Працівники міліції в будинок зайшли з його дозволу, до цього в будинок із сторонніх ніхто не заходив. В кімнаті, де мешкали ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в речах знайшли дві «лимонки» з запалами, загорнуті в газету. Огляд проводився в його присутності, також були ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , двоє понятих, 3 працівника міліції. В працівників міліції, коли вони заходили до будинку, в руках, крім папок нічого не було. Він весь час був поряд з ними, без нього в кімнату ніхто не заходив. Після виявлення гранат, їх упакували, склали протокол. Вважає, що гранати належать ОСОБА_7 (т.2 а.к.п.107-108).
Протоколом огляду місця події від 21.03.2015 року з фото-таблицею, під час якого було оглянуто будинок АДРЕСА_2 , в якому в спальній кімнаті виявлено та вилучено 2 металевих предмети, схожих на гранати РГД і Ф-1, 2 металевих предмета, які нагадують запали. (т.2.а.к.п.14-18).
Поясненнями свідка ОСОБА_14 - слідчого поліції із яких вбачається, що він проводив огляд будинку з дозволу господаря, при огляді були присутні поняті, ОСОБА_8 . В кімнаті, де мешкав ОСОБА_7 , було знайдено гранати, порядок в кімнаті порушено не було, речі були на своїх місцях.
Висновком експерта №132 від 25.03.2015 р., відповідно до якого виявлені 21.03.2015 року по вул.. Віноградній, 33 Золоте, предмети - є: конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротилу (масою 50-56 грам) корпусом ручної гранати Ф-1; конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротилу (100-115 грам) корпусом ручної гранати РГД-5; засобом ініціювання-підривачем УЗРГМ-2 (УЗРГМ) у кількості двох штук для ручних гранат РГД-5, Ф-1, та РГ-42, який містить заряд комбінованої вибухової речовини (ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грами, та ТЕН або гексоген, масою 1 грам у кожного). В сукупності корпус гранати РГД-5 та підривач УЗРГМ-2 (УЗРГМ) та корпус гранати Ф-1 з підривачем УЗРГМ-2 (УЗРГМ) будуть являтися боєприпасами - одною ручною осколковою гранатою РГД-5 та одною ручною осколковою гранатою Ф-1. Гранати для вибуху придатні (т.2.а.к.п.62-67).
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення і правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Доводи апеляції ОСОБА_7 про те, що виявлені бойові припаси йому не належать, що за адресою, де були знайдені гранати, крім нього мешкали ще три особи, були предметом дослідження суду першої інстанції і цим доводам суд обґрунтовано надав критичну оцінку, розцінив їх як спосіб захисту обвинуваченого та як намагання уникнути відповідальності за скоєне, оскільки винуватість ОСОБА_7 підтверджується сукупністю наведених у вироку суду доказів, в тому числі і показів свідків, які мешкали в одному будинку разом з ОСОБА_7 , які об`єктивно узгоджуються між собою і не вірить таким показам свідків у суду немає підстав.
Доводи апеляції ОСОБА_7 щодо відсутності на бойових припасах відбитків його пальців рук, як підстава для скасування вироку суду, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вина ОСОБА_7 підтверджується іншими доказами, наведеними у вироку.
Доводи апеляції ОСОБА_7 про те, що не були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки пояснення зазначені свідки надавали слідчому судді у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тому відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України суд міг обґрунтовувати свої висновки на показах зазначених свідків.
Істотних порушень норм кримінально-процесуального кодексу, які б привели до визнання будь-яких доказів недопустимими, як і недопустимих доказів, внаслідок порушення вимог КПК України, ні судом першої інстанції ні апеляційним судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції у відповідності зі ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, судимості не знято та не погашено, скоїв дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку.
Обставин, що помякшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнав рецидив злочинів.
Призначене судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України суд першої інстанції зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 18.03.2015 року по 12.05.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Колегія суддів вважає, що також підлягає зарахуванню обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 13.05.2016 року по 02.08.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів ,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.05.2016 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України - залишити без змін.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 13.05.2016 року по 02.08.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3