УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/7318/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2016 року про відмову в зарахуванні попереднього терміну ув`язнення у строк відбування покарання

за участю: прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6
цією ухвалою в клопотанні засудженого:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Родниківка Уманського району Черкаської області, громадянина України, судимого,
про зарахування попереднього строку ув`язнення у строк відбування покарання відмовлено.
ОСОБА_6 відбуває покарання у Житомирській УВП №8 за вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 05.08.2008 року, яким його засуджено за ст.ст.257, 187 ч.4, 289 ч.3, 263 ч.1, 263 ч.2, 70 ч.1 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна.
20.05.2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, з 04.01.2011 року по 01.06.2011 року, оскільки, в цей період, він був переведений до СІЗО для проведення слідчих дій.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.07.2016 року в задоволенні клопотання засудженого відмовлено.
Суд першої інстанції умотивував своє рішення тим, що засуджений, в період відбування покарання за вищезазначеним вироком, був переведений в іншу виправну установу для допиту в якості свідка в справі, де він не був обвинуваченим чи потерпілим, що не дає підстави для застосування положень ч.5 ст. 72 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить цю ухвалу суду скасувати та зарахувати йому в строк відбування покарання період перебування в СІЗО з 04.01.2011 року по 01.06.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обгрунтування апеляції засуджений стверджує, що у вказаний вище період був переведений в СІЗО для проведення допитів, тобто слідчих дій.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення інших учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Як убачається з вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 05.08.2008 року (а.с.10) ОСОБА_6 засуджено за ст.ст.257, 187 ч.4, 289 ч.3, 263 ч.1, 263 ч.2, 70 ч.1 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. Вирок суду згідно довідки Житомирської УВП № 8 (а.с.8) набрав законної сили 17.02.2009 року.
Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 26.02.2016 року (а.с.13) засуджений звертався до суду із клопотанням про зарахуванням попереднього строку ув`язнення у строк відбування покарання, яке було задоволено та зараховано засудженому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.07.2007 року по 17.02.2009 року відповідно до ст.72 ч.5 КК України.
Тобто, з наведеного слідує, що засуджений ОСОБА_6 вже звертався до суду з даним питанням.
Крім того, у відповідності до довідки Житомирської УВП № 8 (а.с.8) засуджений ОСОБА_6 згідно ухвали Жашківського районного суду Черкаської області від 06.12.2010 року переводився до Черкаського слідчого ізолятору для допиту в якості свідка, де перебував з 10.01.2011 року по 29.05.2011 року. Згідно копії вказаної ухвали суду (а.с.12) переводився в СІЗО для допиту в якості свідка у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 289 ч.3, 263 ч.1 КК України.
Тобто, ОСОБА_6 під час відбування покарання переводився до СІЗО для допиту в якості свідка в іншій кримінальній справі.
Натомість, положення ст.72 ч.5 КК України передбачає, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі проводиться у разі засудження до позбавлення волі лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог засудженого.
Керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 липня 2016 року без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: