ВИРОК
Іменем України
02.06.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження 0000946 від 30.03.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судженого, востаннє 24.05.2013 року Франківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 29.03.2016 року, близько 17:10 год. він, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи в гіпермаркеті «АШАН-СІТІ» по вулиці Володимира Великого, 58 у м. Львові, таємно, шляхом вільного доступу здійснив закінчений замах на крадіжку двох пачок кави «Якобз Монарх» вагою 500 грам кожна, загальною вартістю 197,30 грн., а саме перебуваючи в торговому залі, ОСОБА_5 підійшов до полички з товарами, звідки взяв дві пачки кави «Якобз Монарх», після чого, останній, з метою приховування крадіжки, перебуваючи біля каси, заховав дані пачки кави під власну куртку. Підійшовши до каси, ОСОБА_5 оплатив касиру гроші за куплений батон, а за дві пачки кави не оплатив та вийшов за межі каси. Виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 , не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі, оскільки за межами торгового залу був виявлений працівником охорони даного закладу.

В підготовчому судовому засіданні в розпорядження суду поступила угода про примирення, укладена між представником потерпілого ОСОБА_6 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, за умовами якої сторони погодились на те, що ОСОБА_5 має понести покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1(один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім повного визнання неправомірності вчинення своїх дій і вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи наведене, заслухавши думку учасників процесу, які підтримали та не заперечили про затвердження угоди про примирення, суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений в підготовчому судовому засіданні визнав себе винним за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та просить затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст. 473, ч.5 ст.474, ст. 476 КПК України. Також суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Разом з тим, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним, визначений в угоді вид покарання передбачений санкцією статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 ..

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 100, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

в и р і ш и в :
Затвердити угоду від 15.04.2016 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_6 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, про примирення.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1(один) рік.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Речові докази по справі, а саме: дві пачки кави «Якобз Монарх» вагою 500 грам кожна - повернути представнику потерпілого ОСОБА_6 ,в якого такі знаходиться на зберіганні(а.с.46,50); цифровий носій DVD-R, круглої форми, на якому міститься відео спостереження за 29.03.2016 року залишити в матеріалах даного кримінального провадження(а.с.48).
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1