АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1605/16-к Номер провадження 11-кп/786/507/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком апеляційного суду Полтавської області від 09.06.2005 року за п.п. 4,10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.2 ст.15 п.п. 9,11 ч.2 ст.115, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі,
про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання відповідно до Закону України № 838-VIII від 26.11.2015року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_8 , в якій він просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» положення цього закону застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Вважає, що заборон чи обмежень, щодо застосування цього закону до осіб засуджених до довічного позбавлення волі немає. Вказує на те, що місцевий суд розглянув його клопотання з порушенням правил підсудності, оскільки питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання повинно розглядатись судом, який виніс обвинувальний вирок, а в даному випадку апеляційним судом Полтавської області.
Інші учасники судового провадження ухвалу не оскаржували, заперечення проти апеляційної скарги не подавали.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, засудженого ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на її безпідставність, перевіривши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_8 , колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Апеляційного суду Полтавської області від 09.06.2005 року ОСОБА_8 визнаний винним в злочинах, передбачених п.п. 4,10 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.2 ст.15 п.п. 9,11 ч.2 ст.115, ст.70 КК України та за цими статтями йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з 09.05.2004 року.
Вирок суду набрав законної сили 27.10.2005 року.
Згідно положень ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стаття 51 КК України містить перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину.
Відповідно до положень даної статті, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі. Водночас правила ч.5 ст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб, які відбувають строковий вид покарання - позбавлення волі.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюються на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, зокрема і на засудженого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим підстави для скасування ухвали місцевого суду відсутні.
Мотиви апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що суд, відмовивши йому у задоволенні його клопотання, порушив гарантовану ст. 24 Конституції України, його можливість мати відповідні права згідно законодавства України, не заслуговують на увагу, оскільки відмова судом засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 у задоволенні його клопотання про зарахування строку його попереднього ув`язнення в термін відбуття ним покарання у виді довічного позбавлення волі ніяким чином не впливає на його права та обов`язки, як громадянина та особи, що засуджена до покарання у виді довічного позбавлення волі, що встановлюються законодавством України та гарантуються ст. 24 Конституції України.
Твердження апелянта про порушення місцевим судом правил підсудності під час розгляду його клопотання колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.
Враховуючи системний аналіз положень статей 537, 539 КПК України в частині, що стосується віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2 ч.2 ст.539 КПК).
Як вбачається із змісту поданого клопотання, засуджений ОСОБА_8 відбуває призначене йому покарання за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 09 червня 2005 року в Полтавській УВП УДПтС України в Полтавській області №23, тобто в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Полтави.
З огляду на викладене, розгляд клопотання засудженого про зарахування строку його попереднього ув`язнення у строк покарання відноситься до компетенції зазначеного вище місцевого суду.
На підставі ч.2ст.376, ст.ст. 404, 405, 407, 532, 539 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2016 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя : ОСОБА_2
Судді : ОСОБА_3
ОСОБА_4