Справа № 153/402/16-к
Провадження №11-кп/772/1009/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
адвоката: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000425 за апеляційними скаргами прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, останній раз 28 серпня 2014 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки шість місяців, на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком один рік шість місяців,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років семи місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2014 року і остаточне покарання визначено у виді 3 (трьох) років восьми місяців позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України та щодо стягнення судових витрат.

У відповідності із ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення із 21 березня 2016 року до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 у період іспитового строку, 15 жовтня 2015 року близько 18 години, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел спрямований на таємне викрадення майна, зайшов на територію будинковолодіння, яке належить ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_1 та проник до даного будинку через вікно, шляхом пошкодження віконної рами.
З даного будинку ОСОБА_8 викрав бензинову косу «Тайга БГ- 3650», вартість якої згідно висновку експерта №962 від 05 листопада 2015 року становить 1172 гривні 50 копійок, але з причин, що не залежали від його волі, не зміг завершити свої дії, оскільки був затриманий місцевими жителями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на місці вчинення злочину.
Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури не погодившись із даним вироком звернувся із апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді 3 роки 11 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ямпільського районного суду від 28.08.2014 і остаточне покарання визначити у виді 4 років позбавлення волі. В решті вироку залишити без змін.
Також, до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого, в якій просить вирок Ямпільського районного суду від 31 травня 2016 року скасувати і закрити кримінальне провадження, звільнити обвинуваченого з-під варти, мотивуючи вимоги тим, що під час судового засідання в суді першої інстанції сторона обвинувачення не довела обставин, необхідних для кваліфікації дій ОСОБА_8 за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та вказує на не відповідність показів свідків обставинам справи, недопустимість доказів, а саме протоколу огляду місця події та проведення слідчого експерименту. Крім того вказує на порушення права на захист обвинуваченого під час досудового слідства.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану адвокатом ОСОБА_10 апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в них, апеляційний суд приходить до висновку про залишення їх без задоволення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які достовірно вказують, що ОСОБА_8 було затримано місцевими жителями ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , коли він випригнув з вікна позаду будинковолодіння, яке належить ОСОБА_11 , за адресою АДРЕСА_1 і біля якого лежала викрадена ним з будинку бензинова коса «Тайга БГ- 3650», а тому апеляційний суд не знаходить підстав визнавати їх неналежними та недопустимими, з огляду на те, що вказані особи є безпосередніми очевидцями події протягом усього часу її перебігу, чітко та послідовно вказали на обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення і вони повністю спростовують наведені захисником ОСОБА_10 у апеляційній скарзі посилання на невідповідність показів свідків.

Також, в матеріалах справи наявні письмові докази, які були предметом дослідження в ході розгляду справи в суді першої інстанції та визнанні належними та допустимими: протокол затримання від 21 березня 2016 року (а.с.208-209), протокол огляду місця події від 15 жовтня 2015 року (а.с.141-142), фототаблиця до протоколу огляду місця події від 15 жовтня 2015 року (а.с.143-150), протокол проведення слідчих експериментів та фото таблицями до нього від 25 грудня 2015 року (а.с.171-180), з яких отримано дані, які не суперечать між собою щодо фактичних обставин і повністю доводять, що саме обвинувачений ОСОБА_8 скоїв дане кримінальне правопорушення, а саме намагався вчинити крадіжку, та вказують на беззаперечні факти, де саме розміщувалась біля пошкодженого вікна бензинова коса, з якого вікна вискочив ОСОБА_8 та яким чином його було затримано.
Тому, показання вказаних осіб та описані вище письмові докази апеляційний суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки дані, отримані із них не суперечать між собою щодо фактичних обставин і повністю доводять обставину, скоєння ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення та повністю спростовують зазначені адвокатом ОСОБА_10 в апеляційній скарзі підстави, скасування вироку та закриття кримінального провадження з приводу недопустимості доказів та порушення права на захист обвинуваченого, то вони були предметом дослідження в суді першої інстанції, який надав їм належну правову оцінку, про що зазначив в мотивувальній частині вироку.
Отже, враховуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції в повній мірі врахував п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують його покарання, при наявності обставини, яка обтяжує покарання, а також особу самого обвинуваченого та його характерезуючі дані, а тому посилання прокурора в своїй апеляційній скарзі на обставини, що суд першої інстанції не врахував чи врахував їх не в повній мірі є такими, що не зайшли свого підтвердження а тому підстав для призначення покарання обвинуваченому більш суворого ніж призначено судом першої інстанції не вбачається, тому апеляційна скарга прокурора також не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, апеляційний суд -
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без змін.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України та частини 5 статті 72 КК України, в строк покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 21.03.2016 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.
СУДДІ: