Справа № 675/2201/16-к
Провадження № 1-в/675/874/2016
У Х В А Л А
"25" жовтня 2016 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі в режимі відеоконференції клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , такого, що відбуває покарання в Замковій виправній колонії у Хмельницькій області (№ 58), ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
Захисник засудженого ОСОБА_7 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування засудженому ОСОБА_7 судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
Засуджений ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали.
Представник установи ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання не заперечував.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Вислухавши виступи засудженого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши довідку по особовій справи ОСОБА_7 , з`ясувавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням положень зазначеного закону зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У тексті закону відсутнє посилання як на покарання у виді «довічного позбавлення волі», так і на покарання у виді «позбавлення волі на певний строк», законодавець обмежився загальною фразою «позбавлення волі».
Аналогічно законодавець не вказав на неможливість застосування цього закону до певної категорії засуджених осіб у залежності від призначеного покарання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що суб`єктом, до якого можливо застосування вказаного закону, є будь-яка особа, яка перебувала під вартою на слідстві та до вступу вироку у законну силу.
Відповідно до ст.ст. 50, 51 КК України покарання у виді позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину, які обидва мають початок строку відбуття покарання, яке встановлює суд у вироку.
Було б неправильним вважати, що довічне позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк не є тотожними поняттями, тобто це покарання у виді позбавлення волі, які різняться наявністю чи відсутністю кінцевого терміну відбуття покарання та режимом відбуття покарання, яке регламентується КВК України.
Підтвердження цієї позиції законодавця міститься у наступному.
Зміст ст. 64 КК України є логічним продовженням змісту ст. 63 КК України. Так в ст. 64 КК України відсутнє посилання, що покарання у виді довічного позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його до виправної колонії максимального рівня, в той час, як ст. 63 КК України містить посилання на те, що вказане покарання полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Виконання покарання у виді довічного позбавлення волі регулюється главою 22 КВК України, яка передбачає виникнення у такої категорії засуджених певних прав, після відбуття останніми певного строку покарання, яким є покарання саме у виді довічного позбавлення волі.
Таким чином, суд вважає, що законодавцем не заборонено застосування до осіб, яким призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, ч. 5 ст. 72 КК України, так як таке зарахування не встановлює строковість призначеного покарання, не скорочує та не змінює термін відбуття покарання, але може впливати на строк, з якого особа має можливість на реалізацію певних прав, передбачених Главою 22 Кримінально-виконавчого кодексу України, зокрема, права при сумлінній поведінці і ставленні до праці додатково витрачати на місяць гроші в сумі двадцяти відсотків мінімального розміру заробітної плати після відбуття п`яти років строку покарання та брати участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру після відбуття п`ятнадцяти років строку покарання (ч. 6 ст. 151 КВК України), права на переведення : 1) з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством, - після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання; 2) з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки - після фактичного відбуття у таких приміщеннях не менш як п`яти років строку покарання (ч. 2 ст. 151-1 КВК України).
Згідно з Положенням про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015, у випадку засудження особи до довічного позбавлення волі клопотання про її помилування може бути подано після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання.
Застосування до ОСОБА_7 , засудженого до довічного позбавлення волі, положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року не може бути обмежено, оскільки передбачені ним правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обрахування засудженому строку фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування.
Крім того, слід зазначити, що за відсутністю прямої заборони застосування ч. 5 ст. 72 КК України до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, практика відмови у такому зарахуванні може свідчити про дискримінацію, яка у будь-яких своїх проявах заборонена як національним законодавством, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року за ст. ст. 93 п. п. а, в, г, ж, з, и, і; 14 ч. 1, 115 ч. 2 п. п. 1, 6, 11, 12, 13; 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. п. 1, 5, 6, 9, 11, 12, 13; 115 ч. 2 п. п. 5, 6, 9, 11, 12, 13; 121 ч. 2, 14 ч. 1, 147 ч. 2; 186 ч. 2, 194 ч. 2, 257, 15 ч. 2, 258 ч. 2; 14 ч. 1, 348; 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року ОСОБА_7 вважається засудженим за ст. ст. 93 п. п. а, в, г, ж, з, и, і; 14 ч. 1, 115 ч. 2 п. п. 1, 6, 11, 12, 13; 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. п. 1, 5, 6, 9, 11, 12, 13; 115 ч. 2 п. п. 5, 6, 9, 11, 12, 13; 14 ч. 1, 147 ч. 2; 186 ч. 2, 257, 15 ч. 2, 258 ч. 2; 14 ч. 1, 348; 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна
Строк відбуття покарання рахується ОСОБА_7 з дня його затримання 27 серпня 1999 року.
Вирок апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 23 грудня 2015 року.

Таким чином, строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_7 обчислюється з 27 серпня 1999 року по 23 грудня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72 ч. 5 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Зарахувати в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 27 серпня 1999 року по 23 грудня 2015 року включно, що становить 16 років 03 місяці 26 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 32 роки 07 місяців 22 дні.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1