Ухвала
іменем україни

18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки та мешканки

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить їх змінити та вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, призначив ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у твердій грошовій формі, при цьому не визначивши кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року, ОСОБА_5 визнано винуватою за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено їй за цим законом покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за те, що вона приблизно 25 червня 2015 року в смт. Рокитне Київської області незаконно придбала, виготовила та зберігала особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 28,58 г, який надалі був виявлений та вилучений у неї працівниками правоохоронного органу 02 липня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав подану скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 309 КК України в касаційному порядку прокурором не оспорюються.

Що стосується доводів прокурора, викладених у касаційній скарзі про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при визначенні розміру штрафу, то вони є слушними.

Згідно зі ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину з урахуванням майнового стану винного в межах від 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 50 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. Тобто покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення вироку.

При цьому, відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Крім того, Верховний Суд України при розгляді справи № 5-154кс15 01 жовтня 2015 року зробив висновок про те, що при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Всупереч зазначеним вимогам суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, призначив ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, при цьому не визначивши розміру штрафу в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

З огляду на викладене судові рішення щодо засудженої в частині призначеного покарання підлягають зміні шляхом визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 змінити.
Вважати засудженою ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3