Справа№ 640/3064/16-к
н/п 1-кп/640/278/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, має неповнолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимий, останні рази: 27.11.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців; 02.10.2014 Ленінським районним судом за ч.2 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком 1 рік 4 місяці; 17.09.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців (з 27.10.2015 відбуває покарання в Темнівській ВК Харківської області №100), офіційно не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснив причини та обставини скоєного.
Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він, 06.08.2015 року, приблизно о 17 годині підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_5 , яка сиділа на лавці біля під`їзду №2 біля буд. №30 по вулиці Саперна в м. Харкові, та відкрито схопивши рукою золотий ланцюжок, вдягнутий на шию останньої, шляхом ривку зірвав його з шиї потерпілої. Після вчинення злочину зник, розпорядившись майном на свій розсуд. В скоєному розкаюється, просить строго його не наказувати, позовні вимоги визнає в повному обсязі, зобов*язався виплачувати шкоду потерпілій.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглянути справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про його особу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніш неодноразово судимий: 1) 08.05.1998 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 206 КК України (ред. 1960 р.) до позбавлення волі на строк 2 роки, з відтермінуванням відбуття покарання на підставі ст. 46-1 КК України на 1 рік; 2) 03.07.2000 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 215-3, ст.208, ст. 42 КК України (ред. 1960 р.) до позбавлення волі строком 4 роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 45 КК України, з іспитовим строком 3 роки, та штрафу в розмірі 130 грн.; 3) 18.08.2005 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком 3 років, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки на підставі ст.75 КК України; 4) 18.04.2008 Дергачівським районним судом Харківської області, за ст.128 КК України до обмеження волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 5) 28.04.2009 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн.; 6) 29.09.2010 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком 4 роки (звільнений 29.04.2013 з Диканевської ВК Харківської області згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.04.2013 умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 21 день); 7) 27.11.2014 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців; 8) 02.10.2014 Ленінським районним судом за ч.2 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком 1 рік 4 місяці; 9) 17.09.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців (з 27.10.2015 відбуває покарання в Темнівській ВК Харківської області №100).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, на диспансерному обліку в міському психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується посередньо, одружений, має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 186 КК України тільки у вигляді позбавлення волі, в межах, необхідних для досягнення цих цілей.
Призначаючи покарання за ч.4 ст. 70 КК України, судом враховано, що ОСОБА_4 був засуджений 17.09.2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання за цим вироком з 13.08.2015 року.
На підставі викладеного, суд враховує, що епізод правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України, який інкриміновано обвинуваченому вчинено ним 06.08.2015 року до ухвалення вироку Київським районним судом м. Харкова 17.09.2015 року, а тому суд призначає покарання за ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням.
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання законної сили вироком суду, судом враховано, що він засуджується за санкцією статті, що йому інкриміноване у вигляді позбавлення волі, для виконання вироку суду, при цьому врахований його вік та стан здоров`я,відсутність постійного місця роботи, наявність не знятих та непогашених судимостей, його репутацію та майновий стан, розмір майнової шкоди у завданні якої він обвинувачується. Даних щодо неможливості перебування в СІЗО за станом здоров*я суду не надано.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне керуючись ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз у загальному розмірі 184,14 грн.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі вимог ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням того, що ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину від 06.08.2015 року, скоєного ним до винесення вироку 17.09.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, з застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, за сукупністю злочинів визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю злочинів, з врахуванням вимог ст. 72 КК України призначає остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 обрати у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі міста Харкова.
Строк відбування покарання обчислювати з дня обрання запобіжного заходу, тобто з 14 квітня 2016 року, зарахувавши час перебування під вартою в час відбуття покарання, при цьому враховувати вимоги ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України від 25.11.2015 року № 838-VIII) із розрахунку один день попереднього ув*язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув*язнення відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КПК України включається: - перебування під вартою за вироком Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2015 року з 13.08.2015 року по 19.10.2015 року, - перебування в установі попереднього ув*язнення з 09.02.2016 року для проведення слідчих дій та участі у судовому розгляді кримінального провадження на підставі ухвал Київського районного суду м. Харкова від 05.02.2016 року та від 14.03.2016 року по день набрання цим вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 184,14 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1