АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/372/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.366 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 13 травня 2014 року) та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Встановила:

Згідно вироку суду, органами досудового розслідування ОСОБА_7 звинувачується в тому, що 11 травня 2007 року між ОСОБА_10 та ВАТ Райфайзен Банк Аваль, в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_11 було укладено кредитний договір № 014/0025/82/31597 на суму 150 тисяч доларів США, що станом на момент укладення договору, згідно курсу Національного банку України, становило 757500,00 грн.

В цей же день з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору № 014/0025/82/31597 між ВАТ Райфайзен Банк Аваль, в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_11 та ОСОБА_10 укладено іпотечний договір, що був посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_12 . Згідно п. 1.2 іпотечного договору від 11 травня 2007 року, предметом іпотеки виступали: - житловий будинок з прибудовами та мансардою, загальною площею 328,0 кв.м. та житловою площею 176,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,0550 гектарів, що знаходиться за адресою: Україна, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгороднє, кадастровий номер 020011033. Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами у сумі 1511798,00 гривень.

Цього ж дня, 11 травня 2007 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_12 на підставі ст. 73 Закону України Про нотаріат» накладено заборону відчуження домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , які на праві власності належать ОСОБА_10 . Крім того, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу внесено відомості про об`єкти нерухомого майна, що виступили предметом іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а відомості про укладення іпотечного договору між ВАТ Райфайзен Банк Аваль, в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору № 014/0025/82/31597 до Державного реєстру іпотек.

11 травня 2007 року на підставі меморіального валютного ордеру № 5/82/31957 в касі Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_10 згідно кредитного договору № 014/0025/82/31597 від 11 травня 2007 року, видано готівкові кошти в сумі 150 тисяч доларів США, що станом на 11 травня 2007 року згідно курсу Національного банку України, становило 757500,00 грн.

У травні 2008 року, точної дати не встановлено, у, на той час, заступника директора Тернопільської обласної дирекції ПАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на складання та видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , у травні 2008 року, точної дати не встановлено, знаходячись у невстановленому слідстві місці, склав (виготовив) та підписав завідомо неправдивий документ (лист від 30 травня 2008 року про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_10 своїх зобов`язань по кредитному договору) у якому просив зняти заборону на відчуження заставного майна - житлового будинку з прибудовами та мансардою, загальною площею 328,0 кв. м., житловою площею 176,1 кв.м., та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,0550 гектарів, кадастровий номер 02 0011033, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_10 погашено позику та у повному обсязі виконано свої зобов`язання по кредитному договору, який містить інформацію, що повністю не відповідає дійсності.

Надалі, доводячи свій єдиний злочинний намір до кінця, направлений на службове підроблення, ОСОБА_7 , 30 травня 2008 року направився в офіс, за адресою АДРЕСА_3 до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_12 , де, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки особисто надав (видав) завідомо підроблений документ (лист від 30 травня 2008 року про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_10 своїх зобов`язань по кредитному договору) приватному нотаріусу ОСОБА_12 , хоча достовірно знав, що ОСОБА_10 позику по кредитному договору не погашено і підстав для зняття заборон на відчуження майна належного ОСОБА_10 немає.

До листа ОСОБА_7 надав повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна. На підставі листа, підписаного заступником директора Тернопільської обласної дирекції ПАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_12 30 травня 2008 року було здійснено дії по зняттю заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та вилучено іпотеку з Державного реєстру іпотек. Після чого, ОСОБА_10 реалізував зазначене майно на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2008 року ОСОБА_13 .

Як наслідок, вивільнення з-під обтяження заставного майна фактично позбавило ПАТ Райфайзен Банк Аваль передбаченого договором іпотеки права звернення стягнення на це майно, кредит залишився без основного забезпечення, а боржник не виконував зобов`язань щодо повного та своєчасного погашення суми кредитної заборгованості, що змусило до прийняття ПАТ Райфайзен Банк Аваль умов позичальника, отримавши лише часткове погашення боргу за кредитним договором № 014/0025/82/31597 та здійснивши прощення частини боргу.

За таких умов та обставин, лише 01 вересня 2014 року, шляхом укладення договору про часткове прощення боргу, ПАТ Райфайзен Банк Аваль частково анульовано борг ОСОБА_10 у розмірі 2988707,16 гривень, з яких 51 тисяча доларів США (що станом на 01 вересня 2014 року згідно курсу Національного банку України, становило 668819,7 гривень) становила основну суму боргу неповернутого кредиту), а кредитний договір № 014/0025/82/31597 припинив свою дію.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 ПАТ Райфайзен Банк Аваль спричинено шкоду у розмірі 51 тисячі доларів США (що станом на 01 вересня 2014 року згідно курсу Національного банку України, становило 668819,7 гривень) яка в 1098 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 2014 рік, що є тяжким наслідком.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , на думку сторони обвинувачення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13 травня 2014) - складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний невинуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та виправданий у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати ухвалений вирок внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити свій вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 366 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права займати керівні посади підприємств, установ, організацій, діяльність яких пов`язана із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки.

Посилається на те, що дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 366 КК України, а його вина повністю доводиться доказами зібраними під час досудового розслідування.

Судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, які містять істотні суперечності, не відповідають обставинам кримінального провадження, та під час судового розгляду залишились не дослідженими обставини, які можуть мати істотне значення для ухвалення законного рішення.

Зазначає, що суд виправдав ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що підроблений лист не можна визнати офіційним документом, оскільки він не відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003. Проте, прокурор вважає, що даний лист має всі ознаки офіційного документу, передбаченого ст. 358 КК України.

Зауважує, що суд взяв до уваги висновки двох експертних досліджень № 964/14-22 від 29 серпня 2014 року та № 291/15-22 від 19 червня 2015 року, однак повинен був визнати їх недопустимими, оскільки доказом може бути лише висновок експерта.

Крім цього, вказує, що суд вибірково зазначає у вироку лише частину доказів, а показання осіб є неточними та неповними. Сторона обвинувачення наголошує на тому, що обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив факт підписання листа, але заперечив факт перебування у приміщенні нотаріуса. Проте суд безпідставно відкидає всі інші докази винуватості обвинуваченого та бере до уваги лише його твердження як доказ невинуватості ОСОБА_7 .

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_7 без зміни. Вказує, що суд повно, всебічно та об`єктивно перевірив та дослідив всі зібрані по справі докази та оцінив їх в сукупності, вірно прийшов до переконання, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Стверджує, що доказами сторони обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 підробив зазначений у матеріалах справи документ - лист, який не є офіційним документом. Вважає, що вирок суду є законним, суд прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, так як вважає, що в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, не ч. 2 ст. 366 КК України, обвинуваченого та його захисника, які вважають вирок законним та обґрунтованим, а тому просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Зі змісту оскаржуваного вироку слідує, що суд першої інстанції встановив відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України та виправдав його. При цьому суд виходив з того, що лист підписаний обвинуваченим ОСОБА_7 . Від 30 травня 2008 року про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_10 своїх зобов`язань по кредитному договору не є офіційним документом із-за невідповідності його вимогам ДСТУ 4163-2003, а саме, відсутності у ньому дати та реєстраційного індексу документа, його порядкового номера, інформації про кореспондента, виконавця. Також суд послався на те, що стороною обвинувачення не доведено спричинення діями обвинуваченого тяжких наслідків ПАТ Райфайзен Банк Аваль.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Даних вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції не дотримано, оскільки всупереч вимогам ст. 374 КПК України в мотивувальній частині вироку не навів переконливих мотивів, з яких відкинув докази обвинувачення та безпідставно визнав їх такими, що не доводять винуватості обвинуваченого, та прийшов до неправильного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення в діях обвинуваченого ОСОБА_7 .

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , в суді першої інстанції хоча свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечив, однак визнав той факт, що ним дійсно підписувались лист датований 30 травня 2008 року про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_10 своїх зобов`язань по кредитному договору, адресований приватному нотаріусу, а також повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заява про вилучення з обтяження об`єкта нерухомого майна.

Згідно довідки приватного нотаріуса ОСОБА_12 , дослідженої судом першої інстанції, 30 травня 2008 року ОСОБА_7 особисто подав їй лист про погашення ОСОБА_10 позики та повне виконання ним зобов`язань по кредитному договору, а також повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна.

З показань допитаного судом першої інстанції представника ПАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_14 слідує, що на момент відчуження об`єкту застави, який перебував на забезпечені кредитного договору, укладеного з ОСОБА_10 і був відчужений за листом, поданим ОСОБА_7 в порушення інструкцій, які існували на момент подання цього листа, кредит не був погашений, відтак підстав у ОСОБА_7 надавати заяву щодо вивільнення обєкта застави з під арешту не було.

Згідно з кредитним договором № 014/0025/82/31597 від 11 травня 2007 року між ВАТ Райфайзен Банк Аваль (надалі кредитор) та ОСОБА_10 (надалі позичальник) укладено договір про надання кредитором позичальнику кредиту у виді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 150000,00 доларів США, кредит надається на строк по 10 травня 2017 року.

Згідно з іпотечним договором від 11 травня 2007 року вбачається, що між ВАТ Райфайзен Банк Аваль та ОСОБА_10 укладено договір про забезпечення вимог іпотекодержателя, що витікають із кредитного договору № 014/0025/82/31597 від 11 травня 2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; та земельну ділянку площею 0,0550 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: Тернопільський район, с. Підгороднє.

Згідно з договором купівлі-продажу домоволодіння від 30 травня 2008 року вбачається, що між ОСОБА_10 (надалі продавець) та ОСОБА_13 (надалі покупець) укладено договір про купівлю належного продавцю домоволодіння, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 18859084 від 11:20:23 год. 30 травня 2008 року вбачається, що станом на вказану дату заборона чи арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , - відсутні. Згідно з листом приватному нотаріусу від заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_7 вбачається, що Тернопільська обласна дирекція ВАТ Райфайзен Банк Аваль звертається до приватного нотаріуса з приводу того, що Теребовлянське відділення ТОД Райфайзен Банк Аваль просить зняти заборону на відчуження майна - житлового будинку з прибудовами та мансардою, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 328,0 кв. м., житловою площею 176,1 кв.м., який належить ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0550 га., яка належить ОСОБА_10 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, і яке заставлене в банку в якості забезпечення кредиту згідно договору застави від 11 травня 2007 року зареєстрованого в реєстрі за №1417 у зв`язку з погашенням позики та повним виконанням ОСОБА_10 своїх зобов`язань по даному кредитному договору. Вказаний лист підписаний обвинуваченим ОСОБА_7 і скріплений печаткою Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль. Згідно повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек, вбачається, що дане повідомлення підписане ОСОБА_7 29 травня 2008 року щодо договору іпотеки № 1417 від 11 травня 2007 року. Згідно заяви про вилучення обтяження обєкта нерухомого майна, вбачається що дана заява підписана ОСОБА_7 29 травня 2008 року щодо договору іпотеки № 1417 від 11 травня 2007 року. Згідно з витягом № 18858917 про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація вилучення запису), вбачається що нотаріальна дія проведена 30 травня 2008 року о 11:18 год. на підставі листа ВАТ Райфайзен Банк Аваль, б/н, від 29 травня 2008 року.

Згідно з висновком експерта № 651/14-22 від 29 квітня 2014 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, встановлено, що підписи в листі про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_10 своїх зобов`язань по кредитному договору, в повідомленні про виключення запису з Державного реєстру іпотек та в заяві про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна виконані ОСОБА_7 .

Згідно з висновком експертного дослідження № 964/14-22 від 29 серпня 2014 року за результатами проведення економічного дослідження, яке підтверджене експертом в судовому засіданні, документально та нормативно не підтверджується розмір матеріальної шкоди, нанесеної ОСОБА_7 банку на суму 2870756,72 грн.

Згідно з висновком експертного дослідження № 291/15-22 від 19 червня 2015 року за результатами проведення економічного дослідження, яке підтверджене експертом в судовому засіданні, по кредитному договору № 014/0025/82/31597 від 11 травня 2007 року банком отримано дохід у розмірі 23934,66 доларів США і будь-якої реальної шкоди йому не заподіяно.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014 року) за кваліфікуючою ознакою, що спричинило тяжкі наслідки, так як в судовому засіданні не встановлено і стороною обвинувачення не доведено настання таких наслідків для ТОД АТ Райфайзен Банк Аваль.

Наведене підтверджується, в тому числі і висновками експертних досліджень № 291/15-22 від 19 червня 2015 року та № 964/14-22 від 29 серпня 2014 року, які суд вірно взяв до уваги так як вони не спростовані стороною обвинувачення в порядку передбаченому п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України згідно якої слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням. Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, така експертиза стороною обвинувачення не проводилось, а тому апеляційна скарга прокурора в цій частині до задоволення не підлягає.

В той же час, зважаючи на те, що лист адресований приватному нотаріусу про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_10 своїх зобов`язань по кредитному договору, підписаний обвинуваченим ОСОБА_7 , скріплений круглою печаткою банку і спричинив наслідки правового характеру - колегія суддів вважає таким, що відповідає ознакам офіційного документа, визначених у примітці до ст. 358 КК України, а тому із врахуванням всіх доказів в їх сукупності вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 наявний склад кримінального правопорушення передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, а саме складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що вказаний лист не є офіційним документом є безпідставними і виправдувальний вирок в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши наявні докази, в межах висунутого ОСОБА_7 в суді першої інстанції обвинувачення, колегія суддів вважає необхідним сформулювати обвинувачення, яке вважає доведеним за ч. 1 ст. 366 КК України, виклавши його у такій редакції.

11 травня 2007 року між ОСОБА_10 та ВАТ Райфайзен Банк Аваль, в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_11 було укладено кредитний договір № 014/0025/82/31597 на суму 150 тисяч доларів США, що станом на момент укладення договору, згідно курсу Національного банку України, становило 757500,00 грн.

11 травня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору № 014/0025/82/31597 між ВАТ Райфайзен Банк Аваль, в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_11 та ОСОБА_10 укладено іпотечний договір, що був посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_12 . Згідно п. 1.2 іпотечного договору від 11 травня 2007 року, предметом іпотеки виступали: - житловий будинок з прибудовами та мансардою, загальною площею 328,0 кв.м. та житловою площею 176,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,0550 гектарів, що знаходиться за адресою: Україна, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Підгороднє, кадастровий номер 020011033. Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами у сумі 1511798,00 гривень.

Цього ж дня, 11 травня 2007 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_12 на підставі ст. 73 Закону України Про нотаріат» накладено заборону відчуження домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , які на праві власності належать ОСОБА_10 . Крім того, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу внесено відомості про об`єкти нерухомого майна, що виступили предметом іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а відомості про укладення іпотечного договору між ВАТ Райфайзен Банк Аваль, в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору № 014/0025/82/31597 до Державного реєстру іпотек.

11 травня 2007 року на підставі меморіального валютного ордеру № 5/82/31957 в касі Тернопільської обласної дирекції ВАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_10 згідно кредитного договору № 014/0025/82/31597 від 11 травня 2007 року, видано готівкові кошти в сумі 150 тисяч доларів США, що станом на 11 травня 2007 року згідно курсу Національного банку України, становило 757500,00 грн.

У травні 2008 року, точної дати не встановлено, у, на той час, заступника директора Тернопільської обласної дирекції ПАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на складання та видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , у травні 2008 року, точної дати не встановлено, знаходячись у невстановленому місці, склав (виготовив) та підписав завідомо неправдивий документ (лист від 30 травня 2008 року про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_10 своїх зобов`язань по кредитному договору) у якому просив зняти заборону на відчуження заставного майна - житлового будинку з прибудовами та мансардою, загальною площею 328,0 кв. м., житловою площею 176,1 кв.м., та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,0550 гектарів, кадастровий номер 02 0011033, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ОСОБА_10 погашено позику та у повному обсязі виконано свої зобов`язання по кредитному договору, який містить інформацію, що повністю не відповідає дійсності.

До листа ОСОБА_7 надав повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна.

На підставі листа, підписаного заступником директора Тернопільської обласної дирекції ПАТ Райфайзен Банк Аваль ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_12 30 травня 2008 року було здійснено дії по зняттю заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та вилучено іпотеку з Державного реєстру іпотек. Після чого, ОСОБА_10 реалізував зазначене майно на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2008 року ОСОБА_13 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13 травня 2014) - складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу, визначеному санкцією ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13 травня 2014 року).

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Згідно ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постановах Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання та від 23 грудня 2005 р. № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою (закінчення строків давності) і вимагає закрити її, наприклад, за відсутністю події або складу злочину, суд, за наявності для цього підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись положеннями ст. 49, ч. 5 ст. 74, ст. 106 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено в 2008 році і таким чином з дня його вчинення пройшло більше трьох років.

В ході судового розгляду, своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_7 не визнавав, клопотання про закриття кримінального провадження за строками давності не заявляв, а тому його слід звільнити у зв`язку із закінченням строків давності від призначеного покарання.

Згідно ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Таким чином, відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи № 651/14-22 від 29 квітня 2014 року в сумі 1230 грн. слід стягнути з ОСОБА_7 в користь держави.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 410, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити його від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави на рахунок державного бюджету вартість проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи № 651/14-22 від 29 квітня 2014 року, в сумі 1230 грн.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2