Провадження № 1-в/317/1300/2016
Справа № 317/3675/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника КВІ ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ВКВІ Запорізького району УДПтС України в Запорізькій області про застосування покарання за наявності декількох вироків відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.09.2016 р. Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік,

засудженого Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки,-

ВСТАНОВИВ:
За вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.10.2016 р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Начальник ВКВІ Запорізького району УДПтС України в Запорізькій області звернувся до суду з клопотання про застосування покарання за наявності декількох вироків відносно ОСОБА_5 . Своє клопотання мотивував тим, що вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року ОСОБА_5 призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок відносно засудженого надійшов на виконання до кримінально-виконавчої інспекції 04.11.2016 року та того ж дня засудженого поставлено на облік. 22.11.2016 року до кримінально-виконавчої інспекції надійшла копія вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 12.10.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2016 р. відносно ОСОБА_5 врахований не був.

В судове засідання з`явився представник КВІ ОСОБА_4 , який клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що містяться в клопотанні.

В судове засідання з`явився засуджений ОСОБА_5 , який залишив дане клопотання на розсуд суду.

В судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_3 , який зазначив про необхідність визначення ОСОБА_5 остаточного покарання за вироками із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання.

Вислухавши пояснення представника інспекції, засудженого ОСОБА_5 , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст.ст.70, 72 КК України.

Так, 21.09.2016 р. вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням 1 рік.

Крім того, вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.10.2016 р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

На час ухвалення останнього вироку вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області законної сили не набрав та він не був врахований Запорізьким районним судом Запорізької області.

Разом з тим, остаточне покарання за вироками мало бути визначено за ч. 4 ст. 70 КК України.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.1990 р., у порядку виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть судового рішення та погіршуються становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються кваліфікації правопорушення, визначення покарання та вирішення цивільного позову. Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання ( як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Враховуючи, що відносно ОСОБА_5 неможливо застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки за обома вироками ОСОБА_5 засуджений до трьох років позбавлення волі, застосування принципу повного чи часткового складання покарання погіршить становище засудженого, тож вироки слід виконувати самостійно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання начальника ВКВІ Запорізького району УДПтС України в Запорізькій області про застосування покарання за наявності декількох вироків відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Вирішити питання про застосування покарання за вироками наступним чином:

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 12.10.2016 р. відносно ОСОБА_5 та вирок Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2016 р. відносно ОСОБА_5 виконувати самостійно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1