Провадження № 1-кс/734/157/16 Справа № 734/3539/15-к
У х в а л а

іменем України

23 березня 2016 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув винесене в кримінальному провадженні № 0000049 від 04 квітня 2015 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, українця, громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного по ч. 3 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
27 жовтня 2015 року прокурор військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , 03.01.2015 року, самовільно залишив територію шпиталю і на даний час перебуває за межами розташування військової частини. При цьому, ОСОБА_5 обов`язків військової служби не несе, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини НОМЕР_1 приховує. Місце знаходження ОСОБА_5 не відоме. Вжитими заходами розшуку, місце перебування його не встановлено.

Таким чином викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для підозри військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

За даним фактом 04.04.2015 року військовою прокуратурою Деснянського гарнізону внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та проводиться досудове розслідування.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України складено 23.04.2015 року та цього ж дня у відповідності до вимог ст. 278 КПК України вручено останньому у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено командуванню військової частини НОМЕР_1 , що відповідає вимогам передбаченим КПК України, а саме ч. 2 ст. 135 КПК України

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і вважає, що є достатні підстави для його задоволення.

Підозрюваний у судовому засіданні показав, що самовільне залишення ним розташування військової частини було зумовлено сімейними обставинами, а саме тяжкою хворобою його бабусі, оскільки за останньою нікому було доглядати. Як тільки він дізнався про те, що його розшукують, відразу добровільно прибув до військової частини, де з 20.02.2016 року несе службу. Вину у скоєному визнає та щиро кається. Просить не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні вважає, що обставини та мотивація, які викладені у

клопотання, не дають підстав для обрання такого суворого запобіжного заходу як взяття під варту. Просить обрати більш м`якій запобіжний захід.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року Взяття під варту і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року Про взяття під варту до суду, взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.
Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не заперечує, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, добровільно з`явився до військової частини, де близько місяця несе службу.
Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, вважаю, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та підозрюваному можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя -
у х в а л и в:

у задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_3 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Миколаївської області, українця, громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) Прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час.
2) Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного до 22 травня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Слідчий суддя