печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року про відмову визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000000387,

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2016 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року про відмову визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000000387.

У судовому засіданні заявник підтримав скаргу.

Слідчий до судового засідання не з`явилася. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у його відсутність на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Слідчим суддею встановлено, що заявник ОСОБА_3 звертався до слідчого із заявою про залучення його у кримінальному провадженні № 000000387 потерпілим та допит його як потерпілого, у якій зазначено про завдання кримінальним правопорушенням йому моральної шкоди.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відсутні для цього підстави.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про скасування постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, як таку, що винесена слідчим передчасно, оскільки постанова є немотивованою та необґрунтованою відповідно до положень ч. 5 ст. 110 КПК України, так як заявником зазначено достатньо підстав про завдання йому кримінальним правопорушенням моральної шкоди відповідно до ст. 55 КПК України.

Оскільки відповідно до ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, така заява ОСОБА_3 подана слідчому, відтак підстав для зобов`язання слідчого винести постанову про визнання його потерпілим немає.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року про відмову визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000000387 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва юриста 1 класу ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року про відмову визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 000000387.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1