У Х В А Л А

Справа № 183/76/16

№ 1-кс/183/256/16

14 березня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на земельну ділянку розташовану на території Орлівщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської обл. кадастровий номер :03:051:0011

встановив:

слідча слідчого відділу Новомосковського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку розташовану на території Орлівщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської обл. кадастровий номер :03:051:0011. Слідча мотивував клопотання тим, що посадові особи Національної металургійної академії України, управління Держземагенства у Новомосковському районі та Новомосковської районної державної адміністрації зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе всупереч інтересам служби прийняли рішення щодо виділення земельних ділянок розташованих на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що завдало істотної шкоди. Відповідно до документів витребуваних з Новомосковської РДА встановлено, що 25.11.2009 р. за вх. №4307/09 до загального відділу Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надійшла заява від ректора Національної металургійної академії ОСОБА_8 від 23.11.2009 р. вих. № 01-07-507 відповідно до якої останній просить виключити із землекористування ОСТ «Дружба» 0,3 га землі. 25.05.2013 р. головою Новомосковської РДА ОСОБА_9 на підставі заяви ОСОБА_5 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва видано розпорядження №151-р-13 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_5 ». 03.11.2014 р. за вх. №3772/0/326-14 до Новомосковської РДА надійшла заява ОСОБА_5 від 31.10.2014, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту розроблений Приватним підприємством науково-виробничої фірми «Укрбудгеопроект» висновок державної експертизи землевпорядної документації від 17.10.2014 р. № 1427-14, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. На підставі вказаних документів головою райдержадміністрації ОСОБА_10 видано розпорядження № 446/0/328-14 від 10.11.2014 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва на території Орлівщанської сільської ради за межами населеного пункту ОСОБА_5 ».

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку - кадастровий номер земельної ділянки :03:051:0011, державна реєстрація земельної ділянки 03.03.2014. Відповідно до матеріалів геодезичної зйомки ТОВ «Дміпроземсервіс» встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер :03:051:0011 розташовані будівлі та споруди бази відпочинку «Козацьке село». Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку розташовану на території Орлівщанської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області кадастровий номер :03:051:0011 зареєстровано за ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості відчуження земельної ділянки розташованої на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області кадастровий номер :03:051:0011 та введення в оману інших добросовісних набувачів, збереження речових доказів - виникає необхідність у арешті зазначеної земельної ділянки оскільки, вона є предметом кримінального правопорушення та набута в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Отже, необхідність накладання арешту на земельну ділянку зумовлюється достатніми підставами вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, земельні ділянки будуть відчужені.

Суд, дослідивши клопотання, вислухавши обґрунтування слідчого та надані письмові докази, вважає, що в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено, а клопотання повинно бути повернуто прокуророві з наступних підстав: відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України (в редакції від 16.02.2016 р.) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні суд встановив, що по кримінальному провадженню підозру на сьогодні будь якій особі не пред`явлено, також слідчий не довів наявність достатніх підстав вважати, що є підстави для арешту, які вказані як виключні у ч. 2 ст. 170 КПК України.

Посилання слідчого на вимоги передбачені ч. 4 ст. 170 КПК України та їх описання суд вважає помилковими, так як редакція статті 170 КПК України була змінена остаточно 16.02.2016 р. і її текст не відповідає текстові, на який постався слідчий у своєму клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Суд встановив, що слідчий не виконав вказані вимоги, та не належним чином мотивував своє клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 110, 170-173, 376 КПК України, суд

постановив :

повернути прокурору Новомосковської місцевої прокуратури клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку розташовану на території Орлівщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської обл. кадастровий номер :03:051:0011, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя