Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 1-кс/711/344/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002374 , -

В с т а н о в и л а :

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002374. Свою скаргу мотивує тим, що оскаржуваною постановою закрито вищевказане кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 КК України відносно суддів Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в зв`язку з відсутністю в діях останніх складів кримінальних правопорушень. Вищевказану постанову скаржник вважає незаконною, однобічною та необгрутованою , а тому просить її скасувати.

Скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнала та просила в скарзі відмовити, так як вважає , що постанова законна та обґрунтована, а скаргу подано по надуманих підставах.

Заслухавши скаржника, думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26 листопада 2015 року закрито кримінальне провадження № 0002374 від 28.10.2015 року. ОСОБА_4 по вищевказаному провадженню допитаний в якості потерпілого, а тому, він є особою, яка має право на оскарження вказаної постанови.

Судом встановлено , що 26 листопада 2015 року, постановою слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 , кримінальне провадження №0002374, від 28.10.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.374. ч.1 ст.375 КК України, за фактами порушення права на захист ОСОБА_10 і ОСОБА_4 та постановлення суддями Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 завідомо неправосудних рішень під час розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_10 і ОСОБА_4 , закрито у зв`язку з відсутністю в діях вищевказаних суддів складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 374, 375 КК України.

Під час проведення перевірки слідчий встановив, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2015 ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.І1ст.263, ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, ч.2 ст.262, ч.3 ст.289, п.п. 6, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, до довічного позбавлення волі, та ОСОБА_10 за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст. 187, ч.4 ст. 187. ч.3 ст. 289. п.п. 6. 12. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, до довічного позбавлення волі.

Допитані під час досудового розслідування як потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_4 показали, що під час розгляду колегією суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальної справи за їх обвинуваченням постановлено ряд завідомо неправосудних рішень, а саме: постанову від 17.04.2013року, якою відмовлено у задоволенні клопотань підсудного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 - ОСОБА_12 про направлення справи на додаткове розслідування; ухвалу від 31.03.2015, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про направлення справи на додаткове розслідування; вирок від 27.04.2015 року відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ; ухвалу про визнання недійсним електронного варіанту вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2015року , який міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 43865661 та в системі документообігу суду ДЗ, до яких помилково внесено чорновий варіант вироку, яким ОСОБА_10 засуджено до 15 років позбавлення волі; ухвалу про залишення без розгляду зауважень ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на протокол судового засідання, в зв`язку із пропущенням ними строку на подачу таких зауважень. Останнім рішенням, на думку засуджених, їх позбавлено права на захист. Крім того, на думку ОСОБА_4 , право на захист підсудних порушено суддями при допитах свідків, експертів, інших учасників процесу, яким задавались навідні запитання.

Допитані у якості свідків судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 - головуючий по справі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які входили до складу колегії суддів, якою розглядалась кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , показали, що всі рішення під час розгляду вказаної справи приймались на законних підставах, будь-яких зловживань з їх боку допущено не було, право на захист підсудних під час розгляду справи по суті забезпечено в повному обсязі.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що після виходу суду із нарадчої кімнати 27.04.2015 року проголошено вирок, яким обох підсудних було засуджено до довічного позбавлення волі. Проголошення вироку фіксувалось на звукозаписуючий пристрій, що підтверджується відповідним звукозаписом Підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_10 також через адміністрацію Черкаського СІЗО вручено копії вироку, яким їх засуджено до довічного позбавлення волі, що підтверджується інформацією СІЗО.

Проте секретарем судового засідання помилково був роздрукований чорновий варіант вироку, яким ОСОБА_10 засуджено до 15 років позбавлення волі, який видано адвокату останнього - ОСОБА_13 та його законному захиснику ОСОБА_12 . Також з`ясувалось, що і в систему документообігу суду Д-3 та в Єдиний державний реєстр судових рішень помилково направлено чорновий варіант вироку, в якому вказувалось про засудження ОСОБА_10 до 15 років позбавлення волі.

13.05.2015 року для приведення ситуації об`єктивній дійсності, так як виправлення та видалення електронних документів із зазначених систем не допускається, головуючим по справі направлено електронний варіант оригіналу проголошеного вироку від 27.04.2015 в Єдиний державний реєстр судових рішень та в систему суду ДЗ.

За таких обставин, проведено судове засідання та постановлено ухвалу від 04.06.2015 року, якою вирок суду від 27.04.2015, який міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 43865661, та який 28.04.2015 внесено в систему документообігу суду Д-3 визнано недійсним.

Крім цього по даному факту була проведена службова перевірка та встановлено, що в діях секретаря судового засідання вбачається допущення помилки у виконанні своїх посадових обов`язків та стосовно неї застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді усного зауваження.

В зв`язку з викладеним, слідчим зроблено висновок, що підстав вважати ухвалу від 04.06.2015 про визнання недійсним електронного варіанту вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.04.2015, який міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 43865661 та в системі документообігу суду ДЗ, неправосудною немає, оскільки нею, в рамках чинного законодавства, лише приведено у відповідність електронний варіант вироку, наявний у вказаних системах, а проголошений в ході судового засідання 27.04.2015 вирок стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_10 є дійсним та ніяких змін він не зазнав.

Слідчий у оскаржуваній постанові посилається, на те що відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.07.2007 «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному або касаційному порядку чи переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно із процесуальним законодавством, в противному випадку матиме місце втручанням у здійснення правосуддя, що прямо забороняється вимогами ч. 2 ст. 126 Конституції України, а сама незгода із судовими рішеннями, які у встановленому законом порядку не скасовані та не змінені, не може бути підставою для притягнення до відповідальності судді, який його постановив.

Разом з тим, судовий акт, як предмет злочину, передбаченого ст. 375 КК України, має бути неправосудним, тобто таким який не відповідає вимогам законності та обгрунтованості, його неправосудність може полягати у неправильному застосуванні норм матеріального чи процесуального закону або у невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Слідчим зроблено висновок, що при поставленні оспорюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_10 рішень, суд керувався виключно нормами чинного кримінально- процесуального законодавства, обґрунтовуючи свої рішення об`єктивними матеріалами справи. За таких обставин, правова оцінка рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси, які на думку ОСОБА_4 та ОСОБА_10 є неправосудними, може бути надана лише судами апеляційної та касаційної інстанцій в межах компетенції.

Слідчий також зауважує, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 375 КК України, полягає у постановленні суддею завідомо неправосудного судового рішення. Неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Крім того, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, характеризується лише прямим умислом, так як особа діє завідомо, тобто усвідомлює, що постановляє неправосудний судовий акт і бажає цього.

В даному випадку, слідчий прийшов до висновку, що у діях суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона та в свою чергу, склад злочину, передбачений ст.375 КК України, оскільки їх рішення, які. на думку потерпілих, є неправосудними, постановленні на підставі Закону з належною об`єктивною правовою оцінкою матеріалів справи.

Щодо тверджень ОСОБА_4 та ОСОБА_10 про порушення суддями Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 їх права на захист під час розгляду кримінальної справи за їх обвинуваченням, то вони взагалі не охоплюються поняттям «порушення права на захист» в розумінні злочину передбаченого ст.374 КК України. Потерпілим від злочину, передбаченого ст.374 КК України, може бути підозрюваний, обвинувачений/підсудний/, тобто особа, яка має право на захист, яке згідно з ч. 1 ст. 20 КПК України полягає у наданні їй можливості надати усні чи письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші права, передбачені КПК України.

Об`єктивна сторона вказаного злочину вичерпується діяннями винного, яке може бути вчинено у таких альтернативно передбачених у законі формах: недопущення захисника до участі у кримінальному провадженні, несвоєчасне надання захисника, інше грубе порушення права на захист, яке може полягати у вчиненні будь-яких діянь, спрямованих щодо самого потерпілого від злочину або його захисника, зміст якого с перешкоджання здійснення особою права на захист (відмова без законних підстав здійснити зміну захисника, обмеження кількості і тривалості побачень із захисником, висування додаткових, крім передбачених законом, вимог для підтвердження повноважень захисника, тощо).

Таким чином, твердження ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , що не розглядом їх заперечень на протокол судового засідання та упередженим, на їх думку, веденням процесу по справі, суддями порушено право на захист, не охоплюються складом злочину, передбаченого ст. 374 КК України.

Крім того, суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується наявністю лише прямого умислу, оскільки винний усвідомлює, що порушує право потерпілого на захист та бажає вчинити таке діяння.

За таких обставин, слідчий в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 прийшов до правильного висновку, про відсутність у діях суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 об`єктивної і суб`єктивної сторін та, у свою чергу, складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 374. 375 КК України.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, необхідно з`ясувати чи було вжито слідчим всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин, про які йдеться в заяві про скоєння кримінального правопорушення, та чи дійсно в ході досудового розслідування встановлені підстави для закриття справи, передбачені ст.284 КПК України.

В зв`язку з цим суд приходить висновку, що при проведенні досудового слідства по кримінальному провадженню №0002374 слідчим було вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин, про які йдеться в заяві ОСОБА_4 .

В ході розгляду скарги, ОСОБА_4 не було повідомлено, в чому саме на його думку полягає неповнота та неправильність проведення досудового слідства, які саме слідчі дії необхідно провести у випадку скасування постанови. В зв`язку з цим скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304, 305,306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

Ухвалила:

В скарзі ОСОБА_4 на постанову слідчого особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002374 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1