УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/1644/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року,
Вказаною ухвалою на підставі ст.ст. 537, 539 КПК України відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно ч.5 ст.72 КК України.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки ОСОБА_8 відбуває покарання в виді довічного позбавлення волі, то підстави зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання в виді довічного позбавлення волі - відсутні.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, згідно ч.5 ст.72 КК України. Зазначає, що в ч.5 ст.72 КК України не встановлено обмежень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з причин відбування засудженим покарання у виді довічного позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Донецького обласного суду від 20.07.2001 року за ст.142 ч.3, 93 п.«а», 93 п.«з», «і», 42 ч.1, 43 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 05.08.2004 року вказаний вирок змінено, шляхом виключення з нього рішення про застосування до засудженого додаткового покарання у виді конфіскації майна, а в решті вирок залишено без змін.
Вирок щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 05.08.2004 року.
Відповідно до вимог, передбачених ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення відбувається у разі засудження особи до позбавлення волі на певний строк.
Стаття 51 КК України містить перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину. Згідно положень даної статті, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання.
Правила, закріплені у ст.72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься. Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
Отже, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що в ч.5 ст.72 КК України не встановлено обмежень щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з причин відбування засудженим покарання у виді довічного позбавлення волі є безпідставними.
З огляду на вищенаведене, Апеляційний суд не вбачає порушень кримінального закону місцевим судом при винесенні оскаржуваної ухвали.
На підставі викладеного, Апеляційний суд підстав для зміни або скасування ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2016 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: