АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/1038/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/34/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги прокурорів у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 05 січня 2014 року за № 0000056, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Микільське Волноваського району Донецької області, українця,

громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого,

на утриманні якого неповнолітні діти не перебувають, офіційно не працюючого,

раніше судимого:

1)03.07.2006 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 191, ч. 69 КК України до обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 30.11.2006 року постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено в місця обмеження волі строком на 3 роки;

2)07.10.2008 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

3)12.08.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. 08.02.2011 року згідно постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2011 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 18 днів;

4)06.12.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців; 25.11.2013 року згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2013 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 6 днів,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до арешту тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця с. Уладівка Літинського району Вінницької області, українця,

громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, на утриманні

якого перебувають малолітній син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

та малолітня донька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно

не працюючого, раніше судимого:

1)01.12.2003 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ст. 69, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 25.06.2007 року згідно постанови Бердянського районного суду Запорізької області від 15.06.2007 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 24 дні;

2)24.06.2009 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 22.04.2011 року згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2011 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 5 днів;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , до арешту

фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина

України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні якого

неповнолітні діти не перебувають офіційно не працюючого, раніше судимого:

1)28.07.2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 15.12.2009 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 29 днів;

2)18.01.2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 24.12.2013 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

зареєстрованого та до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_13

обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисники, адвокати ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

В апеляційних скаргах:
Прокурори у кримінальному провадженні просять вирок суду першої інстанції змінити, виключити з мотивувальної частини вироку щодо кожного з обвинувачених визначену судом характеристику засуджених, як «суспільно небезпечних осіб», а також виключити з резолютивної частини вироку посилання на ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні покарання ОСОБА_10 та застосувати ч. 2 ст. 71 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, та направити матеріали провадження на новий розгляд, або пом`якшити йому покарання на певний строк.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам провадження в частині призначення покарання, та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції змінити, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам провадження в частині призначення покарання, та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року визнано винними:

ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками умисного спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; за ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; за п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом або більше особам, вчиненого з особливою жорстокістю, з метою приховати інший злочин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених: за ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; за п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом або більше особам, вчиненого з особливою жорстокістю, з метою приховати інший злочин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених: за ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; за п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом або більше особам, вчиненого з особливою жорстокістю, з метою приховати інший злочин, вчинений за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

04.01.2014 року у вечірній час ОСОБА_10 , знаходячись в гостях у свого знайомого ОСОБА_17 - в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_5 , разом з ним та їх спільним знайомим ОСОБА_18 вживали спиртні напої.

Після вживання спиртного, близько 18 год. 00 хв. 04.01.2014 року ОСОБА_10 разом з ОСОБА_18 покинули помешкання ОСОБА_17 , та прямуючи вздовж зазначеної вулиці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, голосно спілкувались між собою, чим викликали невдоволення раніше знайомого їм ОСОБА_19 , якого зустріли поблизу будинку АДРЕСА_5 , та який зробив їм зауваження з цього приводу.

Правомірне зауваження ОСОБА_19 обурило ОСОБА_10 , у наслідок чого у нього склалася особиста неприязнь до ОСОБА_19 та виник умисел на спричинення йому легких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на узбіччі ґрунтової дороги поблизу будинку № 15 по вул. Ямальська в м. Кривому Розі, діючи з метою спричинення ОСОБА_19 легких тілесних ушкоджень, за мотивами неприязні до нього, близько 18 год. 05 хв. 04.01.2014 року, умисно завдав потерпілому ОСОБА_19 , який був звернутий до нього обличчям, не менше 3 ударів обома кулаками в ділянки обличчя.

Від отриманих ударів в обличчя потерпілий ОСОБА_19 не устояв на ногах та впав спиною на тверду ґрунтову поверхню землі, а ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно завдав потерпілому ОСОБА_19 , який продовжував лежати спиною на землі, не менше 7 ударів правою взутою ногою в різні анатомічні ділянки голови.

Після цього ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_18 припинив свої протиправні дії, та залишивши потерпілого ОСОБА_19 лежати на землі, з місця злочину зник.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_19 було спричинено фізичного болю і тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми забою головного мозку легкого ступеню, рвано-забійної рани правої вушної раковини, забійної рани верхнього повіка правого ока, синця обличчя з набряком м`яких тканин, перелому спинки носа та носової перетинки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 337 від 21.02.2014 року відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 30.11.2014 року у вечірній час ОСОБА_10 разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після спільного вживання спиртних напоїв прийшли в гості до своїх знайомих безхатченків ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та невстановленого досудовим розслідуванням чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , за місцем їх тимчасового мешкання до куреня, розташованого на пустирі навпроти будинку АДРЕСА_6 .

Проявляючи недоречну жартівливість унаслідок алкогольного сп`яніння, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбігли до приміщення даного куреню, і, імітуючи міліцейську операцію по захопленню правопорушників, проти волі ОСОБА_22 та невстановленого досудовим розслідуванням чоловіка на ім`я ОСОБА_24 витягли їх на вулицю, де вклали обличчям до землі, унаслідок чого ОСОБА_22 зажадав від зазначених осіб припинити глузувати над ними.

Сприйнявши правомірні вимоги ОСОБА_22 як прояв особистої зневаги до себе, у ОСОБА_10 та співучасників злочину ОСОБА_6 і ОСОБА_7 раптово виникла гостра неприязнь до ОСОБА_22 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 та співучасники злочину ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно, з метою спричинення ОСОБА_22 тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті гострої неприязні до нього, близько 00 год. 30 хв. 01.12.2014 року умисно, зі значною силою завдали лежачому на землі біля куреня, розташованого на пустирі навпроти будинку АДРЕСА_6 , потерпілому ОСОБА_22 не менше 30 ударів кулаками та взутими ногами в різні анатомічні ділянки тіла.

Після цього ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 самостійно припинили побиття ОСОБА_22 та затягнули його до приміщення даного куреню, а самі, спільно з ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 і невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком на ім`я ОСОБА_24 , знаходячись у цьому ж тимчасовому помешканні, почали вживати придбані ними спиртні напої.

Під час вживання спиртного, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , розуміючи, що внаслідок своїх протиправних дій спричинили значної шкоди здоров`ю ОСОБА_22 , що могло призвести до його смерті, хвилюючись станом його здоров`я, періодично справлялися самопочуттям потерпілого ОСОБА_22 , намагаючись з ним розмовляти та перевіряючи його життєві показники наявність пульсу та температуру тіла.

Близько 02 год. 00 хв. 01.12.2014 року ОСОБА_6 , в черговий раз справляючись самопочуттям потерпілого ОСОБА_22 , виявив відсутність у нього ознак життя, про що повідомив ОСОБА_10 і ОСОБА_7 .

Цієї ж ночі, близько 03 год. 40 хв. 01.12.2014 року співучасник злочину ОСОБА_6 , за погодженням з ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , діючи з метою приховання вчиненого ними тяжкого злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_22 , за допомогою побутової газової запальнички, умисно підпалив курінь з трупом ОСОБА_22 , що призвело до пожежі, в результаті якої, внаслідок дії високої температури і полум`я, відбулося обвуглення тканин і внутрішніх органів трупу.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_10 , вчинених у співучасті з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_22 було спричинено фізичного болю, а також тілесні ушкодження у вигляді: травми грудної клітини ліворуч з ушкодженням судин стінки грудної клітки або паренхіми легені, які згідно висновків судово-медичної експертизи № 2302 від 18.12.2014 року та додаткової судово-медичної експерти № 2302 «Д» від 30.12.2014 року, за своїм характером, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з його смертю, що настала в нічний час 01.12.2014 року в приміщенні куреню, розташованого на пустирі навпроти будинку АДРЕСА_6 , унаслідок травми грудної клітини.

Крім цього, 01.12.2014 року близько 02 год. 10 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці пустиря біля куреня, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_6 , діючи з метою приховання вчинення ними тяжкого злочину умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_22 , вступили поміж собою в попередню змову на вчинення умисного вбивства раніше знайомих їм: ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та невстановленого досудовим розслідуванням чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , які стали очевидцями скоєного злочину.

Узгоджуючи в загальних рисах обсяг дій, необхідних для реалізації цього єдиного умислу, ОСОБА_10 та співучасники злочину ОСОБА_6 і ОСОБА_7 домовилися діяти як співвиконавці, без безпосереднього розподілу ролей, виходячи з обстановки, яка складеться, шляхом побиття потерпілих та заподіяння їм численних ножових поранень.

Виконуючи свою частину дій, охоплену єдиним умислом інших співвиконавців, співучасник злочину ОСОБА_6 , на прохання ОСОБА_10 , передав йому в якості знаряддя вбивства ніж господарсько-побутового призначення, який носив при собі, та задля реалізації задуманого злочину вивів з приміщення куреня на вулицю ОСОБА_20 , який, будучи необізнаним про намір його вбивства, не чинив опір.

Відразу ж після цього ОСОБА_10 , виконуючи свій обсяг злочинних дій, знаходячись на ділянці пустиря біля куреня, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_6 , близько 02 год. 15 хв. 01.12.2014 року, умисно, з метою вбивства, завдав потерпілому ОСОБА_20 , який стояв перед ним, не менше двох ударів клинком ножа господарсько-побутового призначення, який утримував у правій руці, в ділянки живота та грудної клітини місця розташування життєво важливих органів людини.

Відразу ж після цього співучасник злочину ОСОБА_6 , виконуючи свою частину дії, охоплену єдиним груповим умислом, направленим на заподіяння смерті чотирьом особам, з метою приховати інший злочин, утримуючи в правій руці той же кухонний ніж, який йому передав ОСОБА_10 , умисно, з метою вбивства, завдав потерпілому ОСОБА_20 одного удару клинком даного ножа в життєво важливий орган задню поверхню шиї.

Після отриманих ножових поранень потерпілий ОСОБА_20 впав на землю, після чого ОСОБА_10 та співучасник злочину ОСОБА_6 занесли його до приміщення куреня.

Знаходячись в приміщенні вказаного тимчасового житла, ОСОБА_10 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_6 , задля доведення до кінця єдиного злочинного умислу, направленого на вбивство чотирьох осіб, з метою приховати інший злочин, почергово завдали потерпілій ОСОБА_23 , яка сиділа перед ними на кріслі, не менше 4 ударів клинком того ж ножа в ділянки шиї та грудної клітини, а невстановленому досудовим розслідуванням чоловіку на ім`я ОСОБА_24 не менше 2 ударів в ділянку грудної клітини.

Отримавши ножові удари в грудну клітину, потерпілий на ім`я ОСОБА_24 вибіг з зазначеного куреню на вулицю, де в цей час знаходився співучасник вбивства ОСОБА_7 , який, виконуючи свій обсяг злочинних дій, охоплений єдиним груповим умислом, направленим на заподіяння смерті чотирьом особам, з метою приховати інший злочин, збив потерпілого на ім`я ОСОБА_24 , який, уникаючи посягання на своє життя, намагався втекти, з ніг на землю та покликав співучасників злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які знаходилися в курені.

Почувши поклик співучасника злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 підбігли до невстановленого досудовим розслідуванням чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , який продовжував лежати на землі, де, діючи з метою досягнення єдиного злочинного результату, співучасник злочину ОСОБА_6 умисно, з метою вбивства, почав завдавати чоловіку на ім`я ОСОБА_24 численних ударів взутими ногами в різні анатомічні ділянки тіла, а ОСОБА_10 , утримуючи в правій руці той же господарсько-побутовий ніж, умисно завдав потерпілому ОСОБА_24 один удар в ділянку живота, переслідуючи за мету спричинити йому смерть.

Після цього співвиконавці вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишивши невстановленого досудовим розслідуванням потерпілого на ім`я ОСОБА_24 лежати на землі, повернулися з вулиці до приміщення куреня, де співучасник злочину ОСОБА_6 , на прохання ОСОБА_10 , продовжуючи виконувати свою частину дій, направлених на заподіяння смерті чотирьох осіб, з метою приховати інший злочин, клинком того ж ножа, який взяв з рук ОСОБА_10 , умисно завдав потерпілій ОСОБА_21 , яка лежала перед ним на землі, не менше 2 ударів в ділянку грудної клітини ліворуч місце розташування життєво важливих органів людини, та передав ніж співучаснику злочину ОСОБА_7 , який, діючи з тих же мотивів та з тією ж злочинною метою, що були охоплені єдиним умислом інших співучасників, будучи невпевненим у настанні смерті ОСОБА_22 , який лежав в приміщенні куреня без ознак життя, умисно завдав йому клинком ножа, який утримував у правій руці, одного удару в ділянку грудної клітини.

Одразу ж після цього співвиконавці вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли з приміщення куреня на пустир, та під час спілкування свідомо припустили, що внаслідок їх спільних злочинних дій смерть потерпілих не настала.

Бажаючи довести до кінця єдиний груповий злочинний умисел вбивство чотирьох осіб, з метою приховати інший злочин, в тому числі шляхом знищення трупу ОСОБА_22 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили поміж собою в попередню змову на позбавлення життя потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та невстановленого досудовим розслідуванням чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , шляхом спалення їх живцем в приміщенні того ж куреня, розуміючи при цьому, що унаслідок вчинення вбивства в такий спосіб потерпілим буде завдано особливих фізичних страждань.

На досягнення зазначеного злочинного результату співучасник злочину ОСОБА_6 , за погодженням з ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , близько 03 год. 40 хв. 01.12.2014 року, за допомогою побутової газової запальнички, умисно підпалив курінь, в якому знаходилися потерпілі ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та труп ОСОБА_22 , а співучасники злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , побачивши, що невстановлений досудовим розслідуванням чоловік на ім`я ОСОБА_24 підвівся з землі на ноги, та, рятуючись, побіг у напрямку розташованої неподалік автомобільної дороги, наздогнали його на околиці пустиря і повалили на землю.

Продовжуючи діяти з метою заподіяння смерті чотирьом особам, вчиненого з особливою жорстокістю та з метою приховати інший злочин, співвиконавці вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який, підпаливши курінь, підбіг до них, умисно, почергово, клинком раніше підшуканого ними господарсько-побутового ножа завдали невстановленому досудовим розслідуванням чоловіку на ім`я ОСОБА_24 , який лежав передньою поверхнею тулубу на землі, не менше 5 ударів в шию, не менше 3 ударів - в ділянку правого плеча, та не менше 10 ударів - в ділянку спини.

Одразу з після цього зазначенні особи, продовжуючи реалізацію задуманого злочину, перетягнули тіло невстановленого досудовим розслідуванням чоловіка на ім`я ОСОБА_24 до приміщення охопленого полум`ям куреню, з метою спалення у вогні, де побачили, що потерпіла ОСОБА_21 намагається вибратись з осередку пожежі.

Прагнучи повної реалізації задуманого злочину - умисного вбивства чотирьох осіб, вчиненого з особливою жорстокістю та з метою приховати інший злочин, ОСОБА_10 руками заштовхнув потерпілу ОСОБА_21 в осередок відкритого вогню, та двічі підібраною там же на землі невстановленою досудовим розслідуванням дерев`яною палицею умисно завдав ОСОБА_21 по два удари в область голови та спини.

Від отриманих ударів потерпіла ОСОБА_21 впала на землю та втратила свідомість, залишившись в осередку пожежі, а співвиконавці вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 близько 03 год. 50 хв. 01.12.2014 року, впевнившись, що ніхто з потерпілих не вибрався живим з палаючого куреня, усвідомлюючи, що вони виконали всі необхідні дії по доведенню задуманого ними злочину до кінця, з місця злочину зникли, після чого потерпілим ОСОБА_20 та ОСОБА_21 вдалося покинути осередок пожежі та повідомити про вчинений відносно них злочин іншим громадянам.

Так, потерпілий ОСОБА_20 прослідував до квартири за адресою: АДРЕСА_7 , звідки бригадою швидкої медичної допомоги, яка приїхала за викликом мешканки зазначеної квартири ОСОБА_25 , був госпіталізований до відділення політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР», де, незважаючи на комплекс медичних заходів, направлених на рятування його життя, о 08 год. 25 хв. 01.12.2014 року настала смерть ОСОБА_20 .

В той же час, потерпіла ОСОБА_21 доповзла до розташованої неподалік від місця злочину території АЗС «Авіас» на бульварі Вечірній, 22, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, звідки бригадою швидкої медичної допомоги, що прибула за викликом працівниці зазначеної АЗС ОСОБА_26 , була госпіталізована до відділення політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», де також, незважаючи на комплекс медичних заходів, направлених на рятування її життя, об 11 год. 15 хв. 02.12.2014 року настала смерть ОСОБА_21 .

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_10 , вчинених за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , потерпілим ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та невстановленому досудовим розслідуванням чоловіку на ім`я ОСОБА_24 було заподіяно наступні тілесні ушкодження:

- потерпілій ОСОБА_21 - тілесні ушкодження у вигляді: двох забійних ран тім`яної та тім`яно-потиличної області голови ліворуч, двох колото-різаних ран на передній і передньо-боковій поверхнях грудної клітки ліворуч, які проникають в плевральну порожнину з ушкодженням міжреберної артерії, куполу діафрагми і закінчуються сліпо в позачеревній клітковині ліворуч; термічні опіки 2-3 ступеню обличчя, тулубу і кінцівок, 30 % поверхні тіла, що потягли за собою розвиток небезпечного для життя ускладнення комбінованого шоку, які згідно висновків судово-медичної експертизи № 2326 від 24.12.2014 року та додаткової судово-медичної експерти № 2326 «Д» від 31.12.2014 року, за своїм характером відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_21 , що настала об 11 год. 15 хв. 02.12.2014 року в приміщенні відділення політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» в результаті проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки, сполучених з закритою внутрішньочерепною травмою, які у комбінації з термічними опіками голови, тулубу і кінцівок ускладнились комбінованим шоком;

- потерпілому ОСОБА_20 - тілесні ушкодження у вигляді: термічних опіків 2-3а ступеню тулубу і кінцівок, 55-60 % поверхні тіла; рани № 1 на лівій боковій поверхні грудної клітки в проекції 7-го міжребер`я по задньо-підпахвовій лінії на рівні 130,0 см. від підошовної поверхні стоп, яка продовжується рановим каналом у напрямку зліва-направо, горизонтально з пошкодженням лівого шлуночка серця; рани № 2 на передній черевній стінці, розташованій на рівні 127,0 см. від підошовної поверхні стоп, яка продовжується рановим каналом у напрямку - спереду назад, проникає в черевну порожнину з пошкодженням петлі тонкої кишки і брижі тонкої кишки; рани № 3, розташованої в області спини на відстані 4,0 см. праворуч від середньої лінії в проекції 2-го грудного хребця між хребтом і лопаткою, на відстані 142,0 см. від підошовної поверхні стоп, яка продовжується рановим каналом у напрямку ззаду наперед, знизу доверху, і декілька - зліва праворуч, проникає в плевральну порожнину у 2-му міжребер`ї по біляхребтовій лінії, з пошкодженням наскрізь верхівки лівої легені, що призвели до небезпечного для життя ускладнення комбінованого шоку, які згідно висновків судово-медичної експертизи № 2313 від 23.12.2014 року та додаткової судово-медичної експерти № 2313 «Д» від 23.12.2014 року, за своїм характером відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_27 , що настала о 08 год. 25 хв. 01.12.2014 року в приміщенні відділення політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» в результаті колото-різаних поранень грудної клітки і живота з пошкодженням внутрішніх органів, які у комбінації з термічними опіками 3 ступеню 55-60 % тіла ускладнились комбінованим шоком;

- потерпілому невстановленому досудовим розслідуванням чоловіку на ім`я ОСОБА_24 - тілесні ушкодження у вигляді: 20 колото-різаних ран: рана № 1 в області правої вилиці; рани № 2-5 на передній і бокових поверхня шиї, продовжуються рановими каналами з пошкодженням правої сонної артерії і правої підключичної вени; рани № 6-8 на правому плечі; рана № 9 на задній поверхні шиї; рана № 10 на задній поверхні грудної клітки ліворуч; рани №№ 11-20 на задній поверхні спини праворуч в області лопатки, які продовжуються рановими каналами з проникненням у плевральну порожнину і пошкодженням правої легені, які згідно висновків судово-медичної експертизи № 2303 від 25.12.2014 року та додаткової судово-медичної експерти № 2303 «Д» від 31.12.2014 року, за своїм характером відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого, що настала в нічний час 01.12.2014 року в приміщенні куреню, розташованого на пустирі навпроти будинку АДРЕСА_6 , в результаті множинних колото-різаних поранень голови, шиї і грудної клітки з ушкодженням кровоносних судин і внутрішніх органів, які ускладнились гострою крововтратою;

- потерпілій ОСОБА_23 спричинено ушкодження тканин тіла у результаті дії високої температури і полум`я у вогнищі пожежі. Згідно висновків судово-медичної експертизи № 2304 від 18.12.2014 року та додаткової судово-медичної експерти № 2304 «Д» від 30.12.2014 року встановити прижиттєвість тілесних пошкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_23 , та причину її смерті не представляється можливим внаслідок значного обвуглення тканин трупу. Однак, виходячи з сукупності зібраних під час досудового розслідування доказів, можна припустити, що смерть потерпілої настала в нічний час 01.12.2014 року в приміщенні куреню, розташованого на пустирі навпроти будинку № 2 по вулиці Водоп`янова на мікрорайоні «Східний-1» в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, в результаті спричинених їй тілесних ушкоджень та термічних опіків тіла внаслідок дії високої температури і полум`я у вогнищі пожежі.

За вироком суду першої інстанції:

ОСОБА_10 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

за п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, а саме, невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2011 року, більш суворим, остаточно до відбування призначено ОСОБА_10 покарання у виді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

за п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

за п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Речові докази, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Криворізького МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області: обгорілі фрагменти одягу трупів, годинник марки «clz», ключі (об`єкт № 10), ключі (об`єкт № 7), мобільний телефон «Моторола», змиви крові, сліди згарища, відро зі слідами крові, чотири ножі, які вилучені з місця події та на смітнику біля будинку АДРЕСА_8 ; вилучені з бюро СМЕ м. Кривого Рогу: обгорілий одяг обвугленого чоловіка (акт розтину трупу № 2303), зразок крові ОСОБА_20 , зразок крові обвугленого чоловіка (акт розтину № 2303), зразок крові ОСОБА_21 , зразок крові ОСОБА_15 (а/р № 2302), зразок крові ОСОБА_23 (а/р № НОМЕР_1 ), зразок крові ОСОБА_7 , зразок крові ОСОБА_10 , зразок крові ОСОБА_6 , одяг ОСОБА_19 , зразок крові ОСОБА_28 та зразок крові ОСОБА_23 ; олімпійку червоного кольору, належну ОСОБА_10 , вилучена у ОСОБА_29 , вилучені у ОСОБА_6 куртка, штани-джинси синього кольору, вилучені у ОСОБА_30 штани-джинси чорного кольору та штани-джинси синього кольору вирішено знищити.

Вилучений у ОСОБА_10 мобільний телефон моделі «Флай» з сім-картою номер НОМЕР_2 , дублянка чорного кольору вирішено повернути власнику.

Вилучені у ОСОБА_6 мобільний телефон «Самсунг-Гелексі» на дві сім-карти номери НОМЕР_3 та НОМЕР_4 вирішено повернути власнику.

Вилучений у ОСОБА_30 мобільний телефон «Самсунг» на дві сім-карти НОМЕР_5 та НОМЕР_6 вирішено повернути власнику.

В обґрунтування вимог своїх апеляційних скарг:
Прокурори у кримінальному провадженні посилаються на те, що, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , судом неправильно застосовано ч. 1 ст. 71 КК України, якою передбачено принцип складання покарань, оскільки складання покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань регулюється нормою ч. 2 ст. 71 КПК України, відповідно до якої загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Також апелянти зазначають, що відповідно до мотивувальної частини вироку, визнаючи обвинувачених суспільно небезпечними особами, судом допущено неправильне тлумачення ст. 65 КК України, оскільки у положеннях та нормах чинного КК України відсутня така ознака як «суспільно небезпечна особа», тому така визнана судом у мотивувальній частині вироку ознака осіб підлягає виключенню відносно кожного з обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_29 були сфальсифіковані через хворобу останнього у вигляді дефекту мови. Крім того, речові докази, вилучені у ОСОБА_29 , зі слідами темно-бурого кольору підтверджують причетність до злочинів ОСОБА_10 , а не його.

Також обвинувачений стверджує, що він скоював злочини під погрозою фізичною розправи над ним зі сторони ОСОБА_6 .

Окрім цього, апелянт вважає, що між ним, ОСОБА_10 і ОСОБА_6 не було змови на вчинення злочинів, а ОСОБА_6 здійснив підпал з метою приховати сліди злочину, без мети спричинення особливих страждань потерпілим. При цьому, судом не було взято до уваги, що вони надавали першу медичну допомогу потерпілій ОСОБА_23 .

Також, як зазначає обвинувачений ОСОБА_7 , судом не були досліджені речові докази, вилучені у обвинувачених, та було безпідставно зазначено у вироку про часткове визнання вини ОСОБА_7 та відсутність його каяття у скоєному.

На думку обвинуваченого, суд першої інстанції призначив покарання без врахування ступеню участі та пом`якшуючих обставин, які впливають на висновки суду щодо призначення покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що між ним, ОСОБА_10 і ОСОБА_7 не було попередньої змови на вчинення злочинів, і крім того він відмовлявся вбивати всіх свідків, на чому наполягав ОСОБА_7 .

Як вважає апелянт, його дії не можуть бути кваліфіковані за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він та інші обвинувачені свідомо й спеціально нікого не катували і не підпалювали, а здійснили підпал, коли всі потерпілі були мертві.

Крім того, на думку обвинуваченого, матеріали провадження були сфальсифіковані, що підтверджується заявою прокурора про дефект мови стався у свідка ОСОБА_31 після перенесеного останнім інсульта, у зв`язку з чим він був не в змозі давати поясненні в суді першої інстанції, але при цьому не надана було будь-яких медичних документи на підтвердження цього.

Крім того, обвинувачений зазначає, що судом не взято до уваги надання обвинуваченими першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_22 , у зв`язку з чим просит колегію суддів скасувати вирок суду першої інстанції чи пом`якшити призначене йому покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_8 зазначає, що суд першої інстанції у своєму вироку не врахував в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду давав правдиві показання, які підтверджувалися іншими доказами; щире каяття обвинуваченого, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей, та дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для застосування до нього міри покарання у виді позбавлення волі на певний строк, у зв`язку з чим просить змінити вирок суду першої інстанції, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`яке покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 вказує, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_7 у виді довічного позбавлення волі, не врахував ступінь участі ОСОБА_7 відносно інших обвинувачених у скоєнні злочину. Крім того, поза увагою суду залишились низка пом`якшуючих покарання ОСОБА_7 обставин, а саме, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду давав правдиві показання, які підтверджувалися іншими доказами; щире каяття обвинуваченого та визнання ним своєї провини, що, на думку апелянта, є підставою для зміни вироку суду першої інстанції і пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги учасниками судового провадження подані не були.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор та потерпіла ОСОБА_15 підтримали апеляційну скаргу прокурорів у кримінальному провадженні, заперечували проти апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників і просили змінити вирок суду; потерпіла ОСОБА_16 стосовно апеляційних скарг покладається на розсуд суду; обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та їх захисники, адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали апеляційні скарги та просили пом`якшити призначене покарання; обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник, адвокат ОСОБА_14 , кожен окремо, підтримали апеляційні скарги та просили прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду та думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурорів у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з огляду на положення ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зазначені вимоги закону судом першої інстанції порушені не були.

Зокрема, свій висновок про доведеність винуватості: ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_6 - у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які він ретельно дослідив та надав їм обґрунтовану оцінку відповідно до вимог ст. 94 КПК України, і навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України.

Доводи апеляційних скарг не викликають сумнівів у правильності судового рішення й спростовуються зібраними у провадженні доказами.

Так, судом було обґрунтовано визнано доведеним, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 01.12.2014 року нанесли умисні тяжкі тілесні ушкодження групою осіб, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_22 ; а також в цей же день, 01.12.2014 року вчинили вбивство чотирьох осіб потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та невстановленого досудовим розслідуванням чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , з особливою жорстокістю, з метою приховати інший злочин, вчинений за попередньою змовою групою осіб, оскільки це об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які суд першої інстанції навів в ухваленому ним вироку.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про відсутність попередньої змови між ними під час скоєння злочину, не підлягають задоволенню, оскільки згідно роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вчиненим за попередньою змовою групою осіб умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб (дві і більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання.

За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча і не вчинювали дій, якими була безпосередньо заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаним з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють убивство за попередньою змовою до таких належать: ...ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.

Як на думку колегії суддів, посилання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїх апеляційних скаргах на відсутність в їх діях попередньої змови спростовуються показаннями обвинувачених ОСОБА_10 та самого ОСОБА_6 в ході судового розгляду, а також протоколами проведення слідчих експериментів від 03.12.2014 року (т. 2 а.к.п. 39-46), 04.12.2014 року (т. 2 а.к.п. 65-69), 05.12.2014 року(т. 2 а.к.п. 128-131), у тому числі за участю обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , де вони зазначали, що після того, як вони зрозуміли, що ОСОБА_32 помер, вони почали вирішувати, що робити далі. Спочатку думали скинути труп потерпілого у теплотрасу, однак потім вони вирішили вбити усіх та всі підтримали цю ідею. При цьому, ОСОБА_7 залишився на вулиці з метою дивитися, щоб ніхто не вийшов з куріню, а коли звідти вибіг потерпілий ОСОБА_33 , то він завадив його втечі.

Суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні вищеперелічені докази, встановив, що дії обвинувачених під час вбивства потерпілих мали узгоджений характер, тобто їх спільні дії були спрямовані на досягнення мети вбивства усіх потерпілих, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність попередньої змови між ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час скоєння злочину.

Що стосується доводів обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в їх апеляційних скаргах щодо скоєння злочинів під погрозою фізичної розправи, то, на думку колегії суддів, їх слід вважати надуманими, оскільки ці доводи спростовуються поясненнями як обвинуваченого ОСОБА_10 , так самих обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які викривають один одного у вчиненні злочинів, при цьому навіть під час розгляду провадження апеляційним судом вказують один на одного, як на особу, яка погрожувала фізичною розправою у разі відмови від продовження вбивства інших потерпілих з метою приховати свій злочин.

Аналізуючи доводи в апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо допиту свідка ОСОБА_29 , колегія суддів, заслухавши технічний запис судового засідання, підтверджений журналом судового засідання (т. 5 а.к.п. 224), зазначає, що суд першої інстанції, вислухавши думку учасників кримінального провадження, в тому числі і самих обвинувачених, вирішив не допитувати свідка ОСОБА_29 у зв`язку з хворобою останнього. Також колегія судів звертає увагу обвинувачених, що суд першої інстанції не посилався у вироку, як на доказ винуватості обвинувачених, на пояснення цього свідка.

Щодо доводів апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про надання першої медичної допомоги потерпілим, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки ці обставини не були встановлені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, та, крім того, зазначені доводи обвинувачених нівелюються низкою доказів, досліджених судом.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що в ході досудового розслідування та судового розгляду були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало значення для правильного вирішення провадження, тобто характеризуючі об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінальних правопорушень, допитані всі особи, показання яких мають значення для провадження, а тому висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень групою осіб, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_22 , та вчиненні вбивства чотирьох осіб потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та невстановленого досудовим розслідуванням чоловіка на ім`я ОСОБА_24 , за попередньою змовою групою осіб, з особливою жорстокістю, з метою приховати інший злочин, підтверджуються сукупністю достатніх, допустимих та належних доказів, зібраних у встановленому законом порядку і з достатньою повнотою досліджених судом.

При цьому, на думку колегії суддів, під час досудового розслідування та судового розгляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на вирішення питання про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм злочинах, не допущено.

За встановлених судом фактичних обставин провадження, дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

Аналізуючи доводи в апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 щодо суворого призначення покарання обвинуваченим, колегія суддів виходить з наступного.

При призначенні покарання всім обвинуваченим, суд першої інстанції достатньою мірою взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню відповідно до ст. 65 КК України, а саме:

-обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, що згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості (ч. 2 ст. 125 КК України), тяжким злочином (ч. 2 ст. 121 КК України) та особливо тяжким злочином (п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України); характеристику особи цього обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, раніше судимий, вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному; обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів;

-обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 2 ст. 121 КК України) та особливо тяжким злочином (п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України); характеристику особи цього обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, раніше судимий, вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному; обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів;

-обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення - злочини, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 2 ст. 121 КК України) та особливо тяжким злочином (п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України); характеристику особи цього обвинуваченого, який частково визнав себе винним, раніше судимий, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо; обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено; обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.

З урахуванням зазначених обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, дослідивши їх особи, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з урахуванням виключної суспільної небезпечності вчинених обвинуваченими дій, внаслідок яких заподіяна смерть п`яти особам, при цьому зазначивши, що злочин обвинувачені вчинили з особливою жорстокістю, холоднокровно, не надали жодної допомоги потерпілим, а навпаки, ще живих потерпілих вони затягували в полум`я, у зв`язку з чим суд першої інстанції призначив покарання усім обвинуваченим у виді довічного позбавлення волі і не знайшов підстав для призначення ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

З цим висновком суду колегія суддів погоджується і вважає, що обране обвинуваченим покарання у виді довічного позбавлення волі є необхідним і достатнім для попередження скоєння обвинуваченими нових злочинів і таке покарання відповідає виключній суспільній небезпечності скоєних обвинуваченими злочинів і підстав для зміни вироку суду та пом`якшення покарання обвинуваченим, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників цього висновку суду не спростовують, оскільки обставини, на які апелянти посилаються в своїх апеляційних скаргах - щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню, у сукупності не є достатньо вагомими для визнання їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги прокурорів про виключення з мотивувальної частини вироку зазначеної судом першої інстанції відносно усіх обвинувачених ознаки «суспільно небезпечна особа», колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки дана ознака не була прийнята судом як обставина, що обтяжує покарання обвинувачених, а тільки є одним із обґрунтувань висновків суду першої інстанції щодо обрання міри покарання обвинуваченим у виді довічного позбавлення волі.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі прокурорів про неправильне застосування ч. 1 ст. 71 КК України при обранні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , то вони підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні в цій частині, оскільки остаточне покарання при складанні покарань у виді довічного позбавлення волі та будь-яких менш суворих покарань загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, визначається шляхом поглинення менш суворих покарань довічним позбавленням волі і регламентується нормами ч. 2 ст. 71 КК України, а не ч. 1 ст. 71 КК України, як це зазначено у вироку суду.

За викладених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та їх захисників, а апеляційна скарга прокурорів у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - зміні з наведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурорів у кримінальному провадженні задовольнити частково, апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 05 січня 2014 року за № 0000056, відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, п.п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, змінити в частині призначення покарання ОСОБА_10 .

Остаточне покарання ОСОБА_10 обрати за сукупністю вироків, на підставі ч. 2 ст. 71 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, а саме, невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2011 року, більш суворим, та остаточно до відбування ОСОБА_10 призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4