Справа № 289/1145/16-к
Номер провадження 1-кп/289/111/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2016 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000332 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моделів Радомишльського району Житомирської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня-спеціальна, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.12.1995 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 81, ст. 44 КК України до виправних робіт на 2 роки із відрахуванням 20 % із заробітку;

- 24.04.1997 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України до виправних робіт на 2 роки із відрахуванням 20 % із заробітку з конфіскацією майна;

- 25.02.1998 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 81, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 26.04.2000 року умовно достроково;

- 07.03.2007 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України, звільнений від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 20.05.2008 року повернено до місць позбавлення волі за судовим рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області на строк 3 роки; звільнений 02.07.2010 року умовно достроково;

- 25.06.2011 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці, звільнений 25.04.2014 року у зв`язку із відбуттям покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за скоєння злочинів проти власності, маючи судимість не знятою та не погашеною у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив злочин за таких обставин. Так, в кінці травня 2016 року, під час виконання робіт на кладовищі поблизу с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області, побачив металеві ланцюги, якими було огороджено могили, після чого у нього виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення даних металевих ланцюгів, з метою їх реалізації.

В цей же день, біля 21 години, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадання предметів з місця поховання, прийшов до вказаного вище кладовища, де діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння та звернення на свою користь предметів, за допомогою металевого прута, якого знайшов на кладовищі, шляхом пошкодження, відокремив металеві ланцюги від металевих стовпчиків. Данні ланцюги знаходились на кладовищі в якості огорожі могил, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Викраденими металевими ланцюгами ОСОБА_4 розпорядився в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 , яка являється родичкою захоронених на кладовищі вищезазначених осіб, моральну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями незаконно заволодів предметами, що знаходились на могилах, з корисливих мотивів.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах. Пояснив, що металеві ланцюги вже повернув на кладовище, встановив та пофарбував їх, тому потерпіла йому вибачила і не заявляє претензій. Щиро кається у вчиненому та просить суд його суворо не карати.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини вина останнього повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені у судовому засіданні:
-протоколом огляду місця події від 01.06.2016 року з ілюстрованими таблицями місцем кримінального правопорушення є місцеве кладовище в с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області;

-протоколом огляду місця події від 19.07.2016 року з фото таблицею місце огляду пункт прийому металобрухту в м. Радомишль Житомирської області, де виявлено ланцюги;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.07.2016 року з фото таблицею, згідно яких ОСОБА_4 детально розповів та показав про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Діючи в межах пред`явленого обвинувачення та оцінюючи фактичні обставини, встановлені на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, доказів для того щоб зробити такий висновок достатньо.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше неодноразово судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем попереднього відбування покарання позитивно, мав заохочення; на утриманні нікого не має, інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

В суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує наявність пом`якшуючої обставини щире каяття, те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання, матеріальна шкода відшкодована.

При призначенні покарання, суд враховує, що вчинений злочин є тяжким злочином, однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

В то й же час, як убачається з історій судимостей обвинуваченого, він постійно переконував суд у своєму виправленні, що враховувалося при звільненні від покарання з випробуванням, в період якого він вчинив нові умисні злочини, за що був засуджений до реального позбавлення волі, двічі застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, все це не зупинило ОСОБА_4 від вчинення нового злочину.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про призначення покарання у мінімальних межах санкції інкримінованої статті у вигляді обмеження волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих розмірів покарання за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно несправедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 та ст. 75 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ст. 56, ч.3 ст.297 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк чотири роки.
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_4 на облік у виправному центрі.

Речові докази металеві ланцюги загальною вагою 101 кг, які знаходяться в камері схову Радомишльського ВП повернути потерпілій.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1