ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5170/13-к
провадження № 1/753/28/15
П О С Т А Н О В А
"19" серпня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
проводячи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.296 КК України,
Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.296 КК України.
На стадії доповнень та клопотань перед закінченням судового слідства підсудний ОСОБА_5 заявив клопотання про направлення справи на додаткове розслідування у зв`язку із неповнотою та неправильністю досудового слідства та у зв`язку із порушенням права на захист. В обґрунтування свого клопотання підсудний ОСОБА_5 посилається на те, що його дії неправильно кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, оскільки зброю до потерпілого ОСОБА_6 він не застосовував громадського порядку не порушував, шкода його діями нікому не завдана. Також він зазначив, що ОСОБА_7 , якій завдана матеріальна шкода в порушення чинного законодавства не визнання потерпілою, а добровільне відшкодування шкоди у зв`язку із пошкодженням дверей не враховано йому, як пом`якшуюча обставина, та послався на ряд інших, на його думку, порушень чинного законодавства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.
Крім цього підсудний заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу із тримання під вартою на інший не пов`язаний із позбавленням волі. В обґрунтування свого клопотання підсудний ОСОБА_5 посилається на те, що тримається його під вартою уже тривалий час, без зазначення конкретних строків, що є грубим порушення Європейської конвенції та практики Європейського суду з прав людини, пославшись при цьому на конкретні рішення цього суду, вважає, що тримання його під вартою є незаконним, оскільки немає підстав для такого утримання, так, як сама по собі тяжкість злочину, який йому інкриміновано і суворість можливого покарання не може бути такою підставою.
Клопотання підтримав захисник ОСОБА_4 та просив його задовольнити у повному обсязі.
У задоволенні клопотання заперечив прокурор.
Заслухавши клопотання підсудного ОСОБА_5 думки учасників процесу з приводу заявленого клопотання, вивчивши матеріали кримінальної справи суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч.1 ст.281 КПК 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Розглядаючи клопотання підсудного суд не вбачає підстав для повернення справи на додаткове розслідування, які враховуючи стадію кримінального процесу не могли би бути усунуті в судовому засіданні. Окрім того підсудним не зазначено, які процесуальні дії, враховуючи те, що події, які йому інкриміновані мали місце на початку 2011 року, доцільно провести при додатковому розслідуванні, для того, щоб усунути недоліки досудового слідства. Крім цього приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання суд виходить із того, що у результаті оцінки доказів у нарадчій кімнаті, у разі не доведення вини підсудного у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано суд вправі змінити правову кваліфікацію дій підсудного в сторону покращення його становища чи виправдати його.
Згідно із ст.274 КПК в редакції 1960 року під час розгляду справи, суд при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід, щодо підсудного.
У відповідності до ч.1 ст.148 КПК в редакції 1960 року запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Згідно ст.150 КПК в редакції 1960 року при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.155 КПК в редакції 1960 року взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні заявленого у судовому засіданні клопотання, суд враховує обставини, щодо віку, стану здоров`я, сімейного та матеріального стану, виду діяльності, місця проживання та інші обставини, що характеризують підсудного.
Так, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Магдебург, Німеччина, українець, громадянин України, має вищу освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, до затримання працював адвокатом, однак дію свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю 28.10.2010 року було припинено, має сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, має хвору матір.
Окрім обставин щодо віку, стану здоров`я, сімейного та матеріального стану, виду діяльності, місця проживання підсудного, інших обставин, що характеризують його особу, суд бере до уваги також те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні умисних злочинів, у тому числі і особливо тяжкого, при доведені провини за яки йому із врахуванням ч.1 ст.115 та ст.68 КК України може бути призначено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.
Також приймаючи рішення по заявленому в судовому засіданні клопотанні суд бере до уваги те, що у матеріалах кримінальної справи відсутні підтвердження того, що підсудний ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах Київського СІЗО за станом свого здоров`я.
Крім того, при вирішенні заявленого клопотання, судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є тяжкість злочину проти життя та здоров`я особи, які Конституцією України визнаються найвищими соціальними цінностями, та передбачена законом міра покарання із врахуванням ч.1 ст.115 та ст.68 КК України у виді від 7 до 10 років позбавлення волі, також такою обставиною суд вважає вчинення згідно обвинувального висновку кількох умисних злочинів у тому числі особливо тяжкого, у стані алкогольного сп`яніння, особою, яка була адвокатом спеціалістом покликаним сприяти захисту прав, свобод та законних інтересів громадян.
Всі вищеперераховані обставини у їх сукупності, дають підстави зробити висновок, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у відношенні підсудного ОСОБА_5 застосовано вірно, та тільки такий запобіжний захід взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку підсудного та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду.
Керуючись ст.ст.148,150,155,274, 281 КПК в редакції 1960 року,-
У задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_5 про направлення справи на додаткове розслідування та зміну запобіжного хаходу - відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: