Справа № 640/2882/16-к
н/п 1-кс/640/2279/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
10.03.2016 старший слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_6 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого 09.03.2016 майна в ході проведення обшуку у нежитлових приміщеннях Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, розташованих за адресою: м. Харків, проспект Юрія Гагаріна, буд. 181, а саме:
- мобільний телефон Fly IQ4413 Qurd IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 з двома сім-картами «МТС», «Life», та картою пам`яті 8Gb, які належать та були вилучені у ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
- грошові кошти у сумі 2500 грн., купюрами номіналом 100 грн. - 5 шт.: ЕЯ 4926607, КК 7919171, ГЦ 6539466, БТ 4729721, СЖ 9284220 та купюрами номіналом 500 грн. - 4 шт.: МВ 4011937, ВВ 7647195, ЛА 7291710, ЗГ 5456493, які були вилучені з приміщення Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області.
15.02.2016 у вечірній час ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні піццерії «De guesto», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, б.8, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно та протиправно в особистих інтересах та інтересах третіх осіб - співробітників Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 раніш обумовлену неправомірну вигоду у сумі 1700 грн. за реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 6,0000 га, завіривши останнього про можливість вплинути на прийняття особами, уповноваженими на виконання функцій держави службовими особами Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, позитивного рішення щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на вищевказану земельну ділянку площею 6,0000 га за ТОВ «Укрскладбуд-Центр».
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, а саме: зловживання впливом, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Орган досудового розслідування зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені грошові кошти, предмети та документи є предметами кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було тимчасово вилучене 24.02.2016, в ході проведення огляду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 підтримав клопотання.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
На виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею здійснено виклик особи власника тимчасово вилученого майна представника Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, на яке слідчий просить в зазначеному клопотанні накласти арешт.
Представник власника майна Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не сповістив.
09.03.2016 на підставі вказаної ухвал Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2016, у нежитлових приміщеннях 5-го поверху у будинку АДРЕСА_3 , які використовуються Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області, проведений обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 09.03.2016 вилучено майно, перелічене у клопотанні слідчого (а.с. 8-13).
Після проведення зазначеного обшуку 09.03.2016, в ході якого слідчим були відшукані і вилучені грошові кошти, мобільний телефон, системні блоки, документи, речі та предмети, які не були прямо зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку та вилучення конкретних предметів, старший слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_6 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, а саме, 10.03.2016, звернувся до слідчого судді з клопотаннями про арешт майна, яке в ході розгляду ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2016 повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків.
Згідно розписки, копію ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2016 отримано прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_3 , який згідно Витягу з кримінального провадження здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, 11.03.2016.
14.03.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання про арешт майна. Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором, слідчим не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачає, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням ч. 2 ст. 170 КПК України (тобто особи, які отримали при придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів).
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування до нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 7 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
У абзацу 2 ч. 2 ст. 171 КПК України зазначено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Вилучені відповідно до протоколу обшуку від 09.03.2016 документи, речі та предмети мають значення для забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту зазначено майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на тимчасово вилучене 09.03.2016 майно в ході проведення обшуку у нежитлових приміщеннях Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, розташованих за адресою: м. Харків, проспект Юрія Гагаріна, буд. 181, а саме:
- мобільний телефон Fly IQ4413 Qurd IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 з двома сім-картами «МТС», «Life», та картою пам`яті 8Gb, які належать та були вилучені у ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
- грошові кошти у сумі 2500 грн., купюрами номіналом 100 грн. - 5 шт.: ЕЯ 4926607, КК 7919171, ГЦ 6539466, БТ 4729721, СЖ 9284220 та купюрами номіналом 500 грн. - 4 шт.: МВ 4011937, ВВ 7647195, ЛА 7291710, ЗГ 5456493, які були вилучені з приміщення Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1