Справа № 140/200/16-к
Провадження №11-кп/772/618/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянула «20» травня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 11кп / 772/618/2016 р. за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року, яким,-

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України,

раніше судимого-

28.01.2016 року Немирівським районним судом по ч.3 ст. 185, 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2-а роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Немирівського районного суду від 28.01.2016 року остаточно призначеного покарання у виді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 245,70 гривень процесуальних витрат на користь держави.

Відповідно до вироку суду, 31.08.2014 року близько 02.00 години ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що під будинком культури по АДРЕСА_2 знаходиться спортивний велосипед марки "Альпарі", залишений ОСОБА_9 і який належить ОСОБА_10 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), умисно, з корисливих спонукань, підійшов до вказаного велосипеда, та реалізуючи свій злочинний умисл, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку велосипеда марки "Альпарі" який належить ОСОБА_10 .. Після чого, викраденим розпорядився на власний розсуд, продавши ОСОБА_11 за 100 гривень, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 337,50 гривень.

У своїй апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 ставить птання про зміну вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року в частині признгачення покарання у зв"язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання та визначенити покраання у виді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Свої вимоги мотивує тим, що при призначенні остаточного покарання допуститвся неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальнісчть, оскільки частково склав умовне покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який зазначив , що покарання ОСОБА_7 призначене з порушенням вимог зкону України про кримінальну відповідльність, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 підлягає до задоволення ,а вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України, підлягає зміні в частині призначеного покарання. До таких висновків колегія суддів приходить з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєнні злочину, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим, суд дав вірну юридично-правову оцінку і визначив кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України.

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари , виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст. 372 КПК України).

Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В ст. 75 КК України зазначено: «Звільнення від відбування покарання з випробуванням» зазначено: 1.Якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. 2. У цьому разі суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеногосудом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки 3. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років .

В ч. 4 ст. 70 КК України зазначено, що за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення вироку у першій справі.У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за першим вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Cудом першої інстанції фактично прийнято до уваги та враховано, що ОСОБА_7 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості,особу засудженого, який є особою раніше судимою, за вироком Немиріваького районного суду Вінницької області від 28.01.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, проте дане покарання не відбув, в результаті чого вирок суду від 28.01.2016 року залишився не виконаним.

Крім того, судом невірно було застосовано вимоги ч. 4 ст.70 КК України,а саме часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Немирівського районного суду від 28.01.2016 року, про ,що вірно в своїй апеляційній скарзі зазначає прокурор.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Немирівського районного суду від 28.01.2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
У постанові Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» чітко зазначено - «коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування випробуванням, вчинила до винесення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно».

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд враховує і ту обставину, що кримінальне правопорушення за яке притягується ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, вчинено фактично до вироку Немирівського районного суду від 28.01.2016 року відносно ОСОБА_7 .
Відповідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання,яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

На переконання Апеляційного суду - апеляційна скарга прокурора підлягає до повного задоволення з підстав та вимог постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» за умови призначення ОСОБА_12 за вчинене кримінального правопорушення реальної міри покарання. На думку апеляційного суду ,як вже зазначалось,до ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення можливо застосувати положення ст..75 КК України.

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ,на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Статтею 409 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

З огляду на наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні всі юридично-правові та процесуальні підстави для зміни вироку місцевого суду в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ,відповідно задоволення апеляційної скарги прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 185 КК України- змінити в частині призначеного покарання.
ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; роботи ;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання та визначенити покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3(три) роки.
На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; роботи ;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 25.02.2016 року - залишити без змін .

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом 3-х (трьох) трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим протягом того ж часу з моменту отримання копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3