АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів
судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у провадженні на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у кримінальних провадженнях №0000004, №0000944,

за участю прокурора - ОСОБА_10 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, працює ПП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, неофіційно працює кухарем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 07.11.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 27.07.2015 року за ч.2 ст.28, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не офіційно працює будівельником, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий.

Визнані невинуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. ст. 186 КК України та виправдані, в зв`язку з недоведеністю, що ними вчинено цей злочин.

По справі вирішено питання щодо речових доказів.

В обґрунтування прийнятого рішення суддя крім іншого, зазначив, що в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий сторонами обвинувачення та захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вказує, що висунуте ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення їх участі у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не здобуто, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, що вказує на те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, вчинено саме ними.

Не погоджуюсь з прийнятим рішенням прокурор в провадженні подав апеляційну скаргу в якій вважаючи виправдувальний вирок суду незаконним, в зв`язку з невідповідністю його висновків фактичним обставинам кримінального провадження, просить його скасувати, постановити новий обвинувальний вирок, яким визнати ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 винними у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити їм покарання 7 років позбавлення кожного волі; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим, з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 27.07.2015 року, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 7 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_8 покарання, з урахування вироку Оболонського районного суду м.Києва від 07.11.2011 року у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо доказів, які досліджені під час судового розгляду, що повністю підтверджують вину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кожним із них кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Так, під час судового розгляду судом порушено норми ч. 7 ст. 97 КПК України щодо визнання недопустимими доказами показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які стверджували про відсутність фізичного та морального тиску з боку правоохоронних органів під час досудового розслідування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Проте, суд безпідставно не оцінив показання даних свідків обвинувачення, оскільки не надав оцінку цим доказам, зокрема на підставі п. 8 Перехідних положень КПК України (2012 року), та в сукупності з іншими доказами, адже вказані свідки неодноразово допитувались в рамках КПК України (1960 року).

Також, зазначає, що судом безпідставно визнано неправдивими показання ОСОБА_17 про перебування разом з обвинуваченими у власному автомобілі в ніч з 30 на 31 грудня 2011 року біля будинку, де ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинено злочин. Оскільки на обґрунтування суд лише послався на показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який стверджував, що ОСОБА_17 його оговорює з метою неповернення значної суми коштів наданих останньому в борг. Проте, суд, на думку прокурора, не в праві посилатись лише на показання обвинуваченого, який зазначив про таке лише з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім цього, матір обвинуваченого, під час судового розгляду, вказала, що в їх сім`ї не було таких доходів, щоб надавати значні суми в борг.

Окрім цього, суд також безпідставно не оцінив показання свідків обвинувачення ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які були понятими при проведенні слідчих дій з обвинуваченими під час досудового розслідування в рамках КПК України 1960 року, та які зазначили, про відсутність процесуальних порушень під час проведення слідчих дій та тиску на обвинувачених з боку правоохоронних органів.

Тому, вважає, що позиція обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про вчинення щодо них, під час досудового розслідування, фізичного тиску обрана лише з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Також вважає безпідставними посилання суду на порушення права ОСОБА_9 на захист під час проведення слідчих дій. Оскільки, під час досудового розслідування, обвинувачений без будь-якого тиску самостійно відмовився від захисника, надав визнавальні показання у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та за його ( ОСОБА_9 ) участю проведено впізнання інших обвинувачених по даному кримінальному правопорушенню, а також проведено відтворення обстановки та обставин подій його вчинення, яке було зафіксовано на відео. Проте, судом необґрунтовано визнано недопустимими ці докази.

Водночас, судом безпідставно покладено в основу виправдувального вироку показання обвинуваченого ОСОБА_9 стосовно здійснення на нього психологічного тиску з боку правоохоронних органів, оскільки під час розгляду слідчим суддею подання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_9 не повідомляв про вказані обставини.

Тому, вважає, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів на підтвердження, як події злочину, так і причетності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до його вчинення. При цьому, вина обвинувачених доведена в повному обсязі, в об`ємі висунутого обвинувачення, яке направлялось прокурором разом з обвинувальним актом до суду.

Проте, судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_13 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій захисник вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, в зв`язку з її безпідставністю.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у провадженні, обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти її задоволення, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинувачених, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентними судом згідно з нормами матеріального права та дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, з наведенням мотивів та підстав його ухвалення.

За змістом п.1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції виконанні належним чином, оскільки виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог процесуального закону, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені наведеними у ньому доказами, що були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, а також з наведенням достатніх мотивів та підстав ухвалення даного вироку.

Як зазначено у вироку суду, стороною обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 30.12.2011 року ОСОБА_7 у вечірній час доби вступив у злочинну змову із

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і розробили спільний план злочинних дій, направлених на проникнення в чуже житло та відкрите викрадення чужого майна. У невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 отримав від невстановленої особи інформацію про те, що в квартирі АДРЕСА_5 у власників квартири знаходиться велика сума грошей, на яку він спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішив посягнути. Реалізуючи злочинний план, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 31.12.2011 року, приблизно о 03 год. 10 хв. прибули до будинку АДРЕСА_6 з метою вчинення грабежу. Після чого, діючи узгоджено між собою, свідомо припускаючи, що в осіле можуть знаходитися люди, з метою приховати свої обличчя під час вчинення злочину, ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одягнули на обличчя зазделегіть підготовлені шапки-маски із отворами для очей та підійшли до балкону квартири АДРЕСА_5 з метою подальшого проникнення у вказане помешкання. В подальшому, з метою реалізації спільного злочинного плану, направленого на незаконне проникнення в житло та відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по газовій трубі, яка закріплена у стіні будинку, вилізли на балкон вказаної квартири, яка знаходиться на другому поверсі зазначеного будинку з метою подальшого проникнення в квартиру через балконні двері. Використовуючи зазделегіть підготовлений металевий цвяходер, ОСОБА_7 шляхом віджиму та пошкодження балконних дверей відчинив їх і разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно проникли в приміщення вищезгаданої квартири, в якій на той час перебували господарі: громадянин ОСОБА_20 та громадянка ОСОБА_21 . В подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи спільний із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочинний умисел направлений на незаконне збагачення, застосовуючи фізичну силу, вступив у боротьбу із ОСОБА_20 з метою подолання опору та наказав останньому присісти на диван. В цей же час ОСОБА_7 привів із дальньої кімнати ОСОБА_21 та наказав їй присісти на диван поряд із ОСОБА_20 . Продовжуючи протиправні дії в квартирі АДРЕСА_5 ОСОБА_8 затулив рота ОСОБА_21 з метою уникнути її голосних криків та подолання її опору, а ОСОБА_7 і ОСОБА_9 пройшли в дальню кімнату з метою пошуку та подальшого викрадення чужого майна. Подолавши опір ОСОБА_21 та ОСОБА_20 та застосувавши до них насильство, що не є небезпечним для їх життя та здоров`я, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, схилили ОСОБА_20 до добровільної передачі грошових коштів та відкрито викрали майно ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а саме 10 000 гривень, 4000 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення злочину складає 31959 грн., 2000 Євро, що за курсом НБУ на день вчинення злочину складає 20596 грн., мобільний телефон «Нокіа» вартістю 400 грн., 2 срібні чарки загальною вартістю 1500 грн., золотий зажим для краватки вартістю 500 грн., срібну ручку вартістю 580 грн., ручку «Ватермен» вартістю 625 грн. та запальничку вартістю 400 грн., з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд. Всього, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відкрито викрали чужого майна на загальну суму 66560 грн., що є значною шкодою, оскільки більш ніж у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вказані дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.3 ст. 186 КК України як повторне, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з проникненням у житло, завдавши значної шкоди потерпілому.
Як убачається з матеріалів судового провадження та технічних носіїв інформації, судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку були дослідженні надані стороною обвинувачення докази, зокрема:

- допитаний обвинувачений ОСОБА_22 , який категорично заперечував свою причетність до грабежу, при цьому пояснив, що в ніч з 30 на 31 грудня 2011 року до ранку разом з сестрою перебував у нічному клубі, по приїзду із якого вранці 31 грудня 2011 року вони лягли спати. В лютому 2014 року до нього на роботу приїхали працівники міліції та нічого не пояснюючи відвезли його до райвідділу міліції, де звинуватили у грабежі в групі з двома невідомими йому раніше ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , при цьому застосовували до нього моральний тиск шляхом залякування, - тюрмою. Та щоб цього не відбулось, він має підписати всі необхідні документи та прийняти участь у слідчому експерименті, де йому повідомлять, що треба робити, після чого відпустять. Також, ОСОБА_22 повідомив, що йому не роз`яснювалось право на захист, а відмова від захисника відбулась за пропозицією працівників міліції. Побоюючись позбавлення волі він погодився. Окрім цього повідомив, що за адресою проведеного з його участю слідчого експерименту він ніколи до цього не був, та під час досудового розслідування оговорив себе та ОСОБА_23 і ОСОБА_25 , яких побачив лише в суді;
- допитаний обвинувачений ОСОБА_7 , також категорично заперечив свою причетність до грабежу, при цьому пояснив, що у 2012 році перебував у СІЗО, по іншій кримінальні справі, де (точний період часу не пам`ятає) його привели у кімнату для адвокатів, при цьому співробітники міліції повідомили йому, що він обвинувачується у грабежі та запропонували надати показання, він відмовився, оскільки з даного приводу нічого не знав. Працівники міліції почали примушувати його зізнатись у вчиненні злочину, якого він не вчиняв, при цьому пригостили його цигаркою, яку він не встиг допалити, та у нього її вихватили, поклали до пакету та пішли. В подальшому він написав дві скарги на дії працівників міліції до прокуратури. Згодом до нього приїхав слідчий та повідомив, що необхідно зробити аналіз ДНК, від чого він відмовився, при цьому слідчий повідомив, що все вже зроблено. Окрім цього, ОСОБА_7 повідомив суду, що в ніч з 30 на 31 грудня 2011 року з 09 год. вечора до 03 ранку перебував з другом та дівчатами у караоке клубі, після чого провели дівчат додому та поїхали на «Лісний масив». Стверджував, що з другом перебував приблизно з 20 год. 00 хв. 30.12.2011р. по 07 год. 00 хв. 31.12.2011р. З ОСОБА_9 він познайомився вже в залі судового засідання, до цього він ніколи його не бачив, а з ОСОБА_8 знайомий зі школи, де вони навчалися в паралельних класах та товаришували;
- допитаний обвинувачений ОСОБА_8 , який категорично заперечував свою причетність до грабежу, при цьому пояснив, що 30.12.2011 року, він разом зі своєю дівчиною прогулювались за подарунками та близько дев`ятої години вечора повернулися додому, де і залишилися святкувати в сімейному колі Новий Рік. Згодом, 27.06.2012 року до нього додому увірвалися 7 озброєних людей, після чого 2 молодих людей відвезли його до райвідділу, де звинуватили у грабежі квартири. До вечора працівники міліції вибивали з нього показання, та наказали, щоб він поставив свій підпис, після чого вони його відпустять. Побоюючись розправи з боку працівників міліції, він підписав все, що вони давали. При цьому, коли він просив у слідчого надати йому захисника, він повідомив, що він вже не допоможе. В подальшому лише суд надав захисника за його проханням. Так, коли його помістили до СІЗО, була проведена експертиза та виявлено на ньому ряд синців та гематом. З приводу даних тілесних ушкоджень, які нанесли йому працівники міліції, він написав скаргу до прокуратури, яку в подальшому направили на розгляд тому ж самому слідчому ОСОБА_26 , який здійснював дане розслідування. ОСОБА_7 - його друг, якого він знає зі школи. Йому відомо, що ОСОБА_7 дав у борг 10 000 доларів США своєму знайомому ОСОБА_17 . Після того, як затримали ОСОБА_7 , останній йому повідомив, що ОСОБА_17 винен кошти та попросив, щоб він забрав у нього кошти. Після чого він пару раз приходив до ОСОБА_17 та просив повернути кошти, але останній не повертав. Крім того, повідомив, що з ОСОБА_9 познайомився лише в залі судових засідань;

- допитаний потерпілий ОСОБА_20 , повідомив, що в ніч з 30 на 31 грудня 2011 року він разом зі своєю мамою ОСОБА_21 , перебували у власній квартирі АДРЕСА_5 . Приблизно о 03 год. 20 хв., коли він спав у квартиру через балконні двері увірвалися три невідомі чоловіка в шапках-масках. При цьому, з одним із них він намагався боротися з метою утримати їх та під час бійки з невідомим чоловіком у нього спала шапка - маска. В цей момент інші двоє чоловіків пройшли далі в кімнату та від шуму проснулася його мати, яку вони схопили, посадили на диван та намагалися скотчем затулити їй рота, при цьому, порвавши їй губу. Розуміючи, що він не впорається з трьома чоловіками, перестав чинити опір. В подальшому, вони його посадили на диван до матері та над ними стояв один чоловік, а інші двоє шукали речі. Оскільки, його мати хворіє на цукровий діабет та їй ставало погано, побоюючись за її здоров`я, він сам віддав їм кошти, а саме: 4000 доларів США, 2000 Євро, 10000 гривень, а троє невідомих чоловіків забрали цінні речі, а саме: золотий зажим для краватки, набор ручок, срібні чашки, часи марки «Ролекс», запальничку. В подальшому, коли грабіжники виходили з квартири через вхідні двері, то перерізали телефонний кабель та забрали у його матері мобільний телефон марки «Нокіа». Коли вони пішли, він викликав міліцію. Крім того, пояснив, що не може стверджувати, що саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоїли грабіж його квартири, оскільки не впізнає їх;
- допитаний свідок ОСОБА_14 , який повідомив, що в даному кримінальному провадженні його було включено до складу групи слідчих та відповідно до ст. 115 КПК України (1960р.) надано вказівку затримати ОСОБА_8 . Так, в літку 2012 року, ОСОБА_8 привели до нього в кабінет, де він склав протокол затримання, та ОСОБА_8 добровільно надав показання, щодо скоєння грабежу квартири по АДРЕСА_6 разом з хлопцем на прізвисько « ОСОБА_27 » та їх підвозили на автомобілі марки «Шкода», водієм якого був чоловік на ім`я « ОСОБА_28 ». Після допиту, він запропонував ОСОБА_8 поїхати на місце вчинення злочину та показати як все відбувалось, на що останній дав згоду. Приїхавши на місце вчинення злочину, оперативні працівники надали понятих та в присутності їх, ОСОБА_8 вказав на будинок та на балкон, через який вони потрапили в квартиру. Крім того, ОСОБА_8 повідомив, що під час здійснення злочину, балкон не був засклений. При цьому, до квартири їм не вдалось зайти, оскільки нікого не було вдома, після чого вони приїхали до райвідділу, де складали схему розташування меблів в квартирі. Крім цього, повідомив, що ані морального, ані фізичного тиску на ОСОБА_8 ніхто не здійснював, та ним, як слідчим, були дотримані всі вимоги закону;

- допитаний свідок ОСОБА_16 , який повідомив, що він разом у супроводі оперативної групи 31 грудня 2011 року приблизно о 03 год. ранку виїхав на виклик за адресою: АДРЕСА_6 , номер квартири вже не пам`ятає. Приїхавши за вказаною адресою, було встановлено, що невідомі три чоловіки здійснили грабіж. Після чого, було допитано потерпілих, з`ясовано, що було викрадено. В подальшому, вживаючи всіх заходів розшуку, виявились підозрювані у даному злочину. Так, в літку 2012 року, він разом з колегами затримали ОСОБА_8 , та привезли його до райвідділу. При цьому, стверджував, що заходи фізичного впливу до ОСОБА_8 не застосовувались. Крім того, повідомив, що потерпілі детально описали, як відбувався грабіж, та потерпілий ОСОБА_20 повідомив, що зможе впізнати одного з грабіжників, оскільки під час бійки з нього злетіла шапка-маска, а інших зможе впізнати по голосу та по зовнішніх прикметах. В подальшому, вони їздили в СІЗО до ОСОБА_7 , який в усній формі частково повідомив про обставини вчинення злочину. При цьому, в письмовому вигляді відмовився будь-що пояснювати;
- допитаний свідок ОСОБА_15 , який повідомив, що перебуваючи в групі слідчих по даному кримінальному провадженню, ним було підготовлено клопотання щодо ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, яке було задоволено. Під час здійснення ним допиту ОСОБА_8 , останній зізнався у скоєному грабежі та детально розказував про скоєний злочин, а саме: як прибули на місце вчинення злочину, про заготовлені шапки-маски, як проникли в квартиру, про сутичку з потерпілим. В подальшому, він ОСОБА_8 повідомив про підозру. При цьому, не пам`ятає на підставі яких доказів було висунуте обвинувачення;
- допитаний свідок ОСОБА_29 , який повідомив, що був запрошений до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві в якості понятого у даному кримінальному провадженні, під час відтворення обстановки і обставин вчинення злочину, а також у інших слідчих діях, оскільки працівники міліції мають в розпорядженні його номер телефону і йому телефонують в разі необхідності участі як понятого, що він вважає виконанням свого громадянського обов`язку. Так, крім нього, під час відтворення обстановки та обставин події був його знайомий в якості понятого ОСОБА_30 . Вони з усіма учасниками слідчої дії виїхали з рай управління на двох автомобілях (при цьому він не пам`ятає у якому автомобілі рухався підозрюваний), та коли вони прибули до будинку, (не пам`ятає, який будинок, яка вулиця), підозрюваний вказав на балкон, газову трубу, через яку залазив до балкону. В подальшому вони зайшли до будинку, щоб пройти до квартири, де було скоєно грабіж, але не змогли цього зробити, оскільки двері ніхто не відкривав. Після чого, вони поїхали до райвідділу, де слідчий складав протокол, а також намалювали схему квартири. При цьому, повідомив, що не пам`ятає хто малював схему, та не був присутній під час її складання, оскільки виходив до туалету, а після повернення, вже все було намальовано. Крім того, серед обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не може нікого впізнати, хто саме був в той момент на відтворенні вчинення злочину;
- допитаний свідок ОСОБА_17 , який повідомив, що йому зателефонував ОСОБА_31 та запропонував повозити на машині за 2000 гривень людей. Так, в грудні 2011 року, він на власному автомобілі «Шкода», забравши раніше знайомого ОСОБА_7 , який жив біля нього на бульварі Верховної Ради в м. Києві, поїхали в район Ленінградської площі, де забрали ОСОБА_8 , якого він також раніше бачив, далі на Троєщину, де в машину сів раніше незнайомий ОСОБА_9 , та сказали йому, хто саме не пам`ятає, щоб він їх відвіз на вул. Багговутівську. Приїхавши на Багговутівську, зупинився біля магазину «Фуршет», після чого вийшли хлопці, при цьому напрямок їх руху він не бачив, оскільки було темно, та хвилин через 20-30 повернувся ОСОБА_7 , а за ним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після чого вони поїхали на Лівий берег, ОСОБА_7 з ОСОБА_8 просили подзвонити, на що він давав свій мобільний телефон. При цьому, він не чув: кому вони дзвонили і про що розмовляли, оскільки в машині грала музика. Приїхавши на бульвар Верховної Ради, всі пасажири вийшли з машини, в цей час з під`їзду будинку вийшов ОСОБА_31 та віддав йому обіцяні раніше гроші в сумі 2000 грн., після чого він поїхав додому. В подальшому влітку 2012 року, його було запрошено працівниками міліції, де його допитували та вилучили його мобільний телефон та за його згодою в подальшому слідчим була отримана роздруківка телефонних з`єднань. Крім того, з ним також проводилось пред`явлення особи для впізнання за фотокартками, які були не підшиті, а просто лежали на протоколі, де він впізнав хлопця, якого підвозив в ніч з 30 на 31 грудня 2011 р. разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Також зазначив, що прізвище ОСОБА_9 дізнався лише перед допитом його в судовому засіданні, подивившись у списку справ, які слухались суддею в той день. Також зазначив, що у нього декілька разів був струс мозку, тому деякі події або не пам`ятає, або пам`ятає погано. Крім того, свідок заперечив обставини перебування у дружніх стосунках з ОСОБА_7 та позичання грошових коштів у останнього. Пояснити такі доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та інших не зміг;
- допитаний свідок ОСОБА_32 , який повідомив, що він влітку 2012 р. йшов до своєї дівчини, і на вулиці в цей момент підійшли двоє чоловіків, заламали його, посадили в машину, де представилися працівниками міліції, та відвезли в райвідділ міліції на вулицю Герцена в м. Києві, завели всередину з чорного входу, тримали там його два дні та вибивали з нього показання. Під час його допиту, працівники міліції повідомили, що ОСОБА_17 написав проти нього показання і його звинувачують у пограбуванні квартири і давали папери, щоб він їх підписував. При цьому, у відділі Шевченківського РУГУ він бачив ОСОБА_17 та ОСОБА_33 , яких також там тримали. Оскільки того дня він мав зустрітись зі своєю дівчиною та не прийшов до вечора додому, його почали розшукувати рідні, і в подальшому його знайшли в райвідділі, де працівники міліції, сказали щоб він написав про те, що немає ніяких претензій до них, після чого вони його відпустили. Крім того, повідомив, що з ОСОБА_17 ніколи ділових відносин не мав, а бачив його лише на гонках та на похоронах його спільного друга ОСОБА_34 , не мав його номеру телефону і ніколи його не просив когось возити та не пропонував йому гроші, оскільки йому було відомо, що ОСОБА_17 працює на гарній роботі та отримує хорошу зарплатню. Крім цього, повідомив, що раніше знайомий з ОСОБА_7 , також знає від останнього, що він давав в борг ОСОБА_17 10000 дол., які той до сих пір не повернув; ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не знає;
- допитаний свідок ОСОБА_35 , який повідомив, що він у 2012 році йшов по вул. Пугачова до знайомого, де його міліція запросила до Шевченківського РУ ГУ побути в якості понятого, на що він дав згоду. При цьому, у нього на той момент були проблеми з міліцією. Також зазначив, що в міліції особу його встановлювали по ксерокопії паспорта, яка була при ньому, оскільки оригінал він з собою не носить. В подальшому, з райуправління вони поїхали з учасниками слідчої дії до будинку біля «Фуршету» в м. Києві, (вулицю та номер будинку не пам`ятає), був ще один понятий та слідчий. Яким чином та разом з ким вони добирались до місця вчинення злочину не пам`ятає. По приїзду на місце, обвинувачений, який був в наручниках, вказав на будинок, балкон, розповідав як залазив в квартиру по газовій трубі. В подальшому, вони піднялися до дверей квартири, подзвонивши в двері квартири, їм відкрив двері чоловік та жінка, після чого вони зайшли всередину квартири, де людина в наручниках детально описувала послідовність своїх дій під час здійснення грабежу. Після закінчення всіх слідчих дій, вони поїхали у райвідділ, де він підписав протокол та пішов, оскільки поспішав. Не зміг вказати хто саме з обвинувачених, в той момент був присутній на слідчих діях, при цьому зазначив, що був присутній в кабінеті поки малювали схему квартири;
- допитаний свідок ОСОБА_36 , який повідомив, що він знайомий з ОСОБА_7 та напередодні Нового 2012 року, він бачив його з компанією. Влітку 2012 року приблизно о 08 год. ранку його затримали працівники міліції, та повезли до Шевченківського РУГУ, де він також побачив ОСОБА_37 . При цьому його запитували чи відомо йому з приводу грабежу квартири, на що він вказав, що йому нічого невідомо. Крім того, повідомив, що працівники міліції тримали його та допитували протягом 16 годин, надавали на підпис різні протоколи, які були надруковані слідчим і зміст яких йому невідомий, оскільки під тиском працівників міліції він підписував все, що йому надавали, та після чого під вечір його відпустили;

Досліджено:

- дані, що містяться в протоколі усної заяви (повідомлення) про злочин від 31.12.2011 року, згідно з яких з дотриманням вимог ст. 95, 97 КПК України (1960 року), ст. о/у ВКР Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_16 , прийняв заяву від ОСОБА_20 , про те що, 31.12.2011 року близько 03 год. 30 хв., троє невідомих проникли до квартири, звідки відкрито викрали грошові кошти в сумі 10000 гривень, 4000 доларів США, 2000 Євро, мобільний телефон «Нокіа» та особисті речі, завдавши матеріальної шкоди близько 66 000 гривень;

- дані, що містяться в протоколі усної заяви (повідомлення) про злочин від 31.12.2011 року, згідно з яких з дотриманням вимог ст. 95, 97 КПК України (1960 року), ст. о/у ВКР Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві , прийняв заяву від ОСОБА_38 , про те що, 31.12.2011 року близько 03 години 30 хвилин, троє невідомих проникли до квартири, звідки відкрито викрали грошові кошти в сумі 10000 гривень, 4000 доларів США, 2000 Євро, мобільний телефон «Нокіа» та особисті речі, завдавши матеріальної шкоди близько 66 000 гривень;

- дані, що містяться у протоколі огляду місця події від 31.12.2011 року з доданими фотокартками до нього, згідно з якого об`єктом огляду є 2-кімнатна квартира АДРЕСА_5 , де зафіксована обстановка після вчинення кримінального правопорушення. З місця події вилучено та упаковано: змиви бурої речовини з коліна лівої ноги громадянина ОСОБА_20 , як пояснив останній, вказаний слід є кров`ю одного зі злочинців; п`ять слідів пальців рук з поверхні балконної двері; один слід і тканини з лівої стіни балкону; один слід взуття з зовнішньої поверхні балконної дверці; металевий цвяходер;
- дані, що містяться у висновку експерта від 09.01.2012 року, згідно якого один слід рукавички перекопійований на прозору стрічку «скотч», розмірами сторін 18*68 мм, вилучений 31.12.2011 року в ході огляду з місця події в кв. АДРЕСА_5 не придатний для ідентифікації по ньому рукавичок;
- дані, що містяться у висновку експерта від 06.01.2012 року, згідно якого, сліди пальців рук позначені №2,3,4,5 на відрізках паперу розмірами сторін 20*57 мм, 20*57 мм, 19*55 мм, 18*56 мм, вилучені при огляді місця події від 31.12.2011 р. по вул.Багговутівська, 28 в м.Києві, для ідентифікації по них особи не придатні. Слід пальців рук з позн.№1 на відрізку паперу з розмірами сторін 31*45 мм, вилучений при огляді місця події 31.12.2011 р. по вул.Багговутівська, 28 в м.Києві для ідентифікації по них особи не придатний. Сліди пальців рук позн. 2,3,4, залишені вказівним пальцем правої руки гр. ОСОБА_20 та слід пальців рук позн. №5 залишений безіменним пальцем правої руки гр. ОСОБА_20 ;
- дані, що містяться у висновку експерта від 11.06.2012 року №364мб, згідно якого при дослідженні слідів речовини світло-коричневого кольору (об`єкт№1) на фрагменті марлевої серветки, наданий на експертизу, виявлено кров людини;
- дані, що місяться у висновку експерта від 16.08.2012 року №464мб, з якого вбачається, що згідно з висновком експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві №364 від 11.06.2012 : «1. При дослідженні слідів речовини світло-коричневого кольору (об`єкт№1) на фрагменті марлевої серветки, наданий на експертизу, виявлено кров людини.» В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки наданих на дослідження зразків букального епітелію

гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та сліди крові людини (об`єкт №1) виявлених на змиві. При цьому, встановлено, що генетичні ознаки слідів крові людини виявлені на змиві з ноги громадянина (об`єкт №1), не співпадають з генетичними ознаками встановленими у зразках букального епітелію гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 . Походження вищезазначеного об`єкту за рахунок гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 виключається;
- дані, що містяться в протоколі огляду та вилучення від 26.06.2012 року, згідно якого о/у ВКР Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_39 в період часу з 20 години 10 хв. по 20 год. 20 хв. в присутності понятих ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , вилучив у гр. ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного телефону оператора «Лайф» НОМЕР_2 , який згідно розписки від 26.06.2012 року отриманий ОСОБА_32 від працівників міліції;
- дані, що містяться в протоколі огляду та вилучення від 26.06.2012 року, згідно якого о/у ВКР Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_39 в період часу з 16 год.10 хв. по 16 год. 20 хв. в присутності понятих ОСОБА_43 , ОСОБА_44 вилучив у гр. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мобільний телефон марки «Нокіа» , ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного телефону оператора «МТС» НОМЕР_4 ;
- дані, що містяться у розписці від 26.07.2012 року, згідно якої ОСОБА_17 не заперечує щодо отримання слідчими роздруківки телефонних з`єднань по його мобільному номеру телефону НОМЕР_4 станом з 30 по 31 грудня 2011 року;
- дані, що містяться в протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками від 02.02.2014 р., згідно якого в присутності понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , свідок ОСОБА_17 серед чотирьох осіб пред`явлених йому на впізнання, вказав на особу під номером 1 ОСОБА_9 , як на особу, що 31.12.2011 р. приблизно о 03 год. 10 хв. якого він підвозив разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до буд. №28 по вул.Багговутівська в м.Києві. Згідно даних протоколу, свідок ОСОБА_17 повідомив, що впізнав особу: по формі носа, розміру вух, формі обличчя та по загальним ознакам;
- дані, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 03.02.2014 року, проведеного в період часу з 18 год.27 хв. до 18 год.42 хв., згідно з яким підозрюваний ОСОБА_9 вказав на місце, де 31.12.2011 року був припаркований автомобіль марки «Шкода» по вул.Багговутівська, 28 в м.Києві. Далі ОСОБА_9 вказав на шлях, за яким вони йшли від автомобіля до квартири потерпілого. Зупинившись навпроти першого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_9 вказав на балкон вшитий пластиком білого кольору, розташований на 2-му поверсі будинку та металевий козир і газову трубу, що йде вздовж всього будинку. Також, ОСОБА_9 було запропоновано продемонструвати, як саме він збирався на вищевказаний балкон. Після чого він підійшов до металевого козирка, що розташований на першому поверсі будинку та опершись на руки за допомогою фізичної сили, заліз на козирок, після чого схватився рукою за металеву трубу газу, а ногу поставив на решітку, що встановлена на вікні першого поверху. Після чого, через декілька рухів добрався до балкону потерпілого, а потім таким же чином спустився на землю. Далі слідчий експеримент проводився в квартирі АДРЕСА_5 , де ОСОБА_9 показав, як саме він входив до квартири через балкон. Також він вказав на місце, де з його слів він вступив у боротьбу з потерпілим чоловіком, та підійшовши до потерпілого, продемонстрував, як саме він його тримав. Далі ОСОБА_9 вказав де знаходилися його товариші, після чого він прийшов до спального приміщення, де він шукав грошові кошти, та вказав на дві шафи, що знаходились біля стіни. Також ОСОБА_9 показав, з якої саме шафи потерпілий добровільно дістав конверт із грошима та передав йому велику кількість купюр, номіналом по 100 гривень, сумою близько 10000 гривень. Після чого ОСОБА_9 перейшов знову до зали, де вказав на диван, на якому 31.12.2011 року сиділи потерпілі. Після чого він направився до виходу з квартири та продемонстрував як відкривав двері та виходив з квартири;
- дані, що містяться у протоколі перегляду відеозапису від 03.02.2014 року, проведеного в період часу з 19 год. 30 хв. до 20 год.00 хв., за участю підозрюваного ОСОБА_9 , згідно якого слідчий СВ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_47 , провів перегляд відеозапису, який розташований на DVD-R диску. При огляді встановлено: DVD-R диск, поміщується до DVD-рому, робочого персонального комп`ютера. При відкритті диску з`являється два файли: 1-й із написом «00262 МТС», 2-й -«00263 МТС». При відкритті файлу №1, встановлено, що даний файл містить в собі відеозапис загальною тривалістю 05 хв. 27 секунд. На відеозапису присутні учасники слідчого експерименту, підозрюваний, слідчий, поняті. Підозрюваний ОСОБА_9 демонструє де саме стояв автомобіль «Шкода», після чого всі учасники, згідно відеозапису переходять до першого під`їзду б. АДРЕСА_6 , де ОСОБА_9 демонструє та розповідає, як саме він потрапив на балкон другого поверху вищевказаного будинку. Після чого, згідно відеозапису, останній розповідає та демонструє де знаходились його товариши. Після цього на 05 хв. 27 сек. відеозапис зупиняється. При відкритті 2-го файлу, встановлено, що на ньому мається відеозапис тривалістю 07 хв. 12 сек. На відеозаписі зображена квартира, в якій знаходяться учасники слідчого експерименту. Слідчий задає питання підозрюваному, який відповідає на нього та паралельно демонструє, як саме він вчиняв протиправні дії відносно потерпілого. Далі ОСОБА_9 демонструє, де знаходились його товариші при вчиненні правопорушення, а потім направляється до спальної кімнати та вказує на шафи, в яких він шукав гроші. Також ОСОБА_9 відповідає на питання слідчого, супроводжуючи це демонструванням подій, що відбувались 31.12.2011. Відеозапис зупиняється на 07 хв. 12 сек. Після цього диск із DVD дисководу поміщується до паперового пакету, який опечатується печаткою «Для довідок Шевченківське РУ»;
- дані, що містяться в листі від 29.08.2012 року за підписом начальника ГУМВС в м. Києві ОСОБА_48 , адресованого начальнику Київського слідчого ізолятору ДДУПВП, для вручення ОСОБА_7 , згідно якого в управлінні карного розшуку Головного управління МВС України в м. Києві по заяві ОСОБА_7 , щодо можливого вчинення щодо нього неправомірних дій працівниками карного розшуку Шевченківського районного управління проведено службове розслідування. Проведеним службовим розслідуванням порушень чинного законодавства не встановлено;
- дані, що містяться в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.06.2012 року, згідно якого слідчий СВ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 , 27.06.2012 року о 18 год. 30 хв. в приміщенні Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві, каб. 317, відповідно до ст. 115 КПК Українизатримав підозрюваного ОСОБА_8 , який заявив, що від захисника відмовляється;

- дані, що містяться в протоколі особистого обшуку затриманого від 27.06.2012 року, проведеного в період час з 18 год. 45 хв. до 18 год.

55 хв., згідно якого слідчий СВ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_14 в присутності понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_49 , провів особистий обшук ОСОБА_8 , який одягнений в сірі спортивні штани, фіолетову футболку з білими полосами, білі кросівки. В ході обшуку вилучено: ОСОБА_50 з сім карткою Лайф НОМЕР_5 ;
- дані, що містяться в постанові про накладення арешту на майно від 18.09.2012 року, відповідно до якої слідчим Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_51 , накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 ;
- дані, що містяться в листі від 18.09.2012 року, згідно з яким слідчий Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_52 , направляє в камеру схову Шевченківського РУ, мобільний телефон марки «Соні Еріксон», ІМЕІ НОМЕР_6 сім-картка «Лайф», який вилучено у ОСОБА_8 ;
- дані, що містяться в протоколі відмови від захисника від 03.07.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_8 відмовляється від участі захисника на час досудового слідства;
- дані, що містяться у повідомленні про підозру від 05.02.2014 року, відповідно до якого слідчим СВ першого відділу міліції Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_53 повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та роз`яснення прав останньому;

- дані, що містяться у протоколі роз`яснення права на захист від 05.02.2014 року, відповідно до якого слідчий СВ першого відділу міліції Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_53 , в період часу з 11 год. 58 хв. по 12 год. 04 хв. роз`яснила ОСОБА_8 його право на кваліфіковану правову допомогу. При цьому, ОСОБА_8 , заявив, що бажає щоб його права захищав захисник ОСОБА_12 ;
- дані, що містяться у повідомленні про підозру від 05.02.2014 року, відповідно до якого слідчим СВ першого відділу міліції Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_53 , повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК Українита роз`яснення прав останньому;

- дані, що містяться у протоколі роз`яснення права на захист від 05.02.2014 року, відповідно до якого слідчий СВ першого відділу міліції Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_53 , в період часу з 13 год. 20 хв. по 13 год. 30 хв. роз`яснила ОСОБА_7 його право на кваліфіковану правову допомогу. При цьому, ОСОБА_7 заявив, що бажає щоб його права захищав захисник ОСОБА_54 ;
- дані, що містяться у протоколі відтворення обстановки і обставин події від 27.06.2012 року, проведеного в період часу з 20 год. 30 хв. до 21 год. 10 хв., за участю підозрюваного ОСОБА_8 згідно якого, на пропозицію слідчого розповісти про обставини вчинення злочину підозрюваний ОСОБА_8 погодився і повідомив, що 30 грудня 2011 року він в нічний час разом з ОСОБА_55 та знайомим на ім`я ОСОБА_56 пограбували кв. АДРЕСА_5 . На пропозицію слідчого показати місця і способи вчинення даного злочину підозрюваний ОСОБА_8 погодився, після чого учасники відтворення вийшли з приміщення Шевченківського РУ ГУМВС, і сіли до автомобіля. За вказівкою підозрюваного учасники слідчої дії виїхали з вулиці Герцена на вулицю ОСОБА_57 , на якій повернули на право і поїхали по вул.Багговутівська в м.Києві. Проїжджаючи по вказаній вулиці на вимогу підозрюваного біля будинку №28 зупинилися. Підозрюваний підійшов до вказаного будинку та вказав рукою на даний будинок та сказав, що саме в цьому будинку на 2 поверсі з правої сторони в під`їзді розташована квартира де відбулося пограбування. Після, ОСОБА_8 вказав рукою на асфальтне покриття біля будинку і сказав, що саме на цьому місці він разом з ОСОБА_55 , знайомим на ім`я ОСОБА_56 та водієм ОСОБА_58 на його автомобілі марки «Шкода Октавіа» приїхали та припаркувалися. Тоді як повідомив ОСОБА_8 що він разом з ОСОБА_55 та знайомим на ім`я ОСОБА_56 вийшли з автомобіля, взявши з собою чорні маски, направилися до балкону, через який потрібно було проникнути до квартири. Після чого підозрюваний сказав, що потрібно обійти будинок з правої сторони, де знаходиться на другому поверсі балкон з пластику, через який він з ОСОБА_55 та знайомим на ім`я ОСОБА_56 проникли до квартири. За вимогою підозрюваного всі учасники слідчої дії обійшли будинок, де останній вказав на балкон білого кольору з пластику, при цьому сказав, що на момент вчинення злочину вікна на балконі засклені не були. Після чого підозрюваний виліз на кришу прибудови вказаного будинку і вказав рукою на газову трубу жовтого кольору, і сказав, що саме через дану трубу він з ОСОБА_55 та знайомим на ім`я ОСОБА_56 залізли до балкону квартири АДРЕСА_7 . А саме коли вони підійшли до будинку одягнули чорні маски та на рукавички і ОСОБА_56 перший поліз на трубу, що веде до балкону, ОСОБА_8 за ОСОБА_59 , а ОСОБА_60 за ним. Також підозрюваний вказав рукою на ОСОБА_61 , за допомогою маленького ломика, власних рук та ніг виламали. Через виламані двері, як пояснив ОСОБА_8 вони втрьох, вже хто за ким не пам`ятає, зайшли до кімнати, в якій з правої сторони знаходився комод, за яким стояв диван на якому сиділа невідома жінка, якій ОСОБА_8 рукою затулив рота, щоб та не кричала і промовив, щоб та не нервувала, що вони заберуть гроші і підуть, і жінка замовкла. В той час з другої кімнати вийшов чоловік, який підбіг до ОСОБА_61 , і вони вступили в боротьбу, але ОСОБА_56 відразу взяв чоловіка за тулуб та притиснув до себе і утримував. З лівої сторони в кімнаті знаходився телевізор, який стояв на тумбочці. Після чого зі слів ОСОБА_8 він відразу пішов до кімнати № 2, в якій зі слів ОСОБА_8 з правої сторони знаходився шкаф, з якого він повикидав всі речі та за яким стояло ліжко, а в лівому куті навпроти ліжка стояла тумба, з якої також викинув всі речі. Як пояснив підозрюваний, що він особисто нічого там не знайшов, і йому чоловік який знаходився в кімнаті сказав, що не потрібно нічого перекидати, а гроші він дасть сам. Тоді як пояснив підозрюваний, що чоловік взяв в кімнаті № 2 конверти з грошима, які дав йому та ОСОБА_62 . Тоді ОСОБА_8 повідомив, що потрібно зайти до парадного, щоб він показав вхідні двері, через які він з ОСОБА_63 та ОСОБА_59 виходили з квартири. На вимогу підозрюваного всі учасники слідчої дії пішли до під`їзду, де піднялися на другий поверх і підозрюваний вказав на вхідні двері №8 і сказав, що саме через вказані двері він виходив з квартири після пограбування. Також підозрюваний пояснив, що вийшовши з квартири, вони підійшли до автомобіля, в якому їх чекав ОСОБА_28 . Сівши в автомобіль, в якому за кермом знаходився ОСОБА_28 , він, ОСОБА_64 та знайомий на ім`я ОСОБА_56 поїхали в район Ленінградської площі, де в одному із будинків ОСОБА_60 передав ОСОБА_8 гроші в сумі 2000 гривень. Після цього учасники відтворення повернулися до автомобіля та прослідували до Шевченківського РУ ГУМВС України в

м. Києві. На цьому слідча дія була завершена та в кабінеті слідчого складено протокол, який прочитаний всіма учасниками слідчої дії. Заяв та зауважень не надійшло. До протоколу відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_8 поросив додати схему квартири АДРЕСА_5 ;
- дані, що містяться в протоколі огляду предметів від 16.07.2012 року, проведеного в період часу з 11 год. 10 хв. до 11 год. 20 хв., відповідно до якого слідчий Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_52 , в присутності понятих ОСОБА_65 , ОСОБА_18 , провів огляд предметів: мобільного телефону Нокіа, мобільного телефону Соні Еріксон, касових чеків, які знаходились в паспорті ОСОБА_8 . Оглядом встановлено мобільний телефон «Нокіа», чорно-синього кольору ІМЕІ телефону: НОМЕР_3 з карткою мобільного оператора «МТС» із номером телефону НОМЕР_7 . Даний номер телефону встановлений при телефонуванні з оглядаємого телефону на інший. При увімкненні телефону було проведено перегляд телефонної книжки даного телефону. Під час огляду телефонної книжки були отримані наступні дані про телефонні номери записаних в неї абонентів: Александр Вальман: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , ОСОБА_66 : НОМЕР_10 ; ОСОБА_67 : НОМЕР_11 ; Назар: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; ОСОБА_68 ысый: НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 . Другим об`єктом огляду є мобільний телефон «Соні Еріксон-Р990і сірого кольору, ІМЕІ телефону НОМЕР_16 , в якому знаходиться картка мобільного оператора «Лайф» із номером телефону НОМЕР_17 . При огляді телефонної книжки даного мобільного телефону виявлено запис ОСОБА_69 із номером телефону НОМЕР_12 . Інших номерів телефону із знайомими для слідства іменами не виявлено. Також було проведено огляд папірців, які знаходяться у вилученому паспорті громадянина ОСОБА_8 серед яких знаходиться касовий чек про придбання ОСОБА_8 товарів 31.12.2011 р. на суму 1850 грн., а також касовий чек про придбання останнім товарів на суму 620 грн.;
- дані, що містяться в постанові про приєднання до кримінальної справи речових доказів від 16.07.2012 року, відповідно до якої мобільний телефон «Нокіа 5800» із карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_4 , приєднаний як речовий доказ та переданий на зберігання його власнику ОСОБА_17 ;
- дані, що містяться в розписках від 26.07.2012 року, відповідно до якої ОСОБА_17 отримав від слідчого мобільний телефон «Нокіа 5800» із карткою мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_4 ;
- дані, що містяться в телефонних з`єднаннях від 05.07.2012 року, за номерами телефонів НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_12 ;
- дані, які містяться у висновку експерта №95 мб від 14.02.2014 року, відповідно до якого в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені ознаки (Днк-профіль) зразка букального епітелію гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Генетичні ознаки крові людини на змиві (об`єкт №1) не збігається з генетичними ознаками, встановленими у зразку букального епітелію гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Походження крові людини на змиві (об`єкт №1) за рахунок гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виключається;
- дані, що містьться в протоколі роз`яснення права на захист від 03.02.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_9 від послуг захисника відмовився;
- дані, що містяться в протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками від 03.02.2014 року, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , підозрюваний ОСОБА_9 серед чотирьох осіб пред`явлених йому на впізнання, вказав на особу під номером 2, як на особу, що в ніч з 30.12.2011 року по 31.12.2011 року разом з наглядно знайомими на ім`я ОСОБА_60 та його товаришем проникли до квартири через балкон по по АДРЕСА_6 , де викрали майно. Згідно даних протоколу, підозрюваний ОСОБА_9 повідомив, що впізнав особу: по формі обличчя, шиї, по формі губ. Саме дана особа разом з ним та ОСОБА_63 вчинили злочин в ніч з 30.12.2011 р. на 31.12.2011 р. Дана особа ОСОБА_8 ;
- дані, що містяться в протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками від 03.02.2014 року, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , підозрюваний ОСОБА_9 серед чотирьох осіб пред`явлених йому на впізнання, вказав на особу під номером 1, як на особу, що в ніч з 30.12.2011 року по 31.12.2011 року разом з наглядно знайомими на ім`я ОСОБА_60 та його товаришем проникли до квартири через балкон по по АДРЕСА_6 , де викрали майно. Згідно даних протоколу, підозрюваний ОСОБА_9 повідомив, що впізнав особу: по формі обличчя, по формі зачіски та загальними ознаками. Саме дана особа разом з ним та його товаришем вчинили злочин в ніч з 30.12.2011 р на 31.12.2011 р. Дана особа ОСОБА_7 ;
- дані, що містяться в пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, відповідно до якої слідчий СВ 1-го ВМ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_47 вручив пам`ятку ОСОБА_9 ;
- дані, що містяться в повідомленні про підозру від 03.02.2014 року, відповідно до якого, старшим слідчим СВ Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_53 повідомлено про підозру ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України;

- дані, що містяться у дозволі ОСОБА_20 про надання згоди працівникам міліції на проведення слідчих дій в квартирі за адресою: АДРЕСА_8 ;
- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_72 , який суду повідомив, що він та обвинувачений ОСОБА_7 , 30.12.2011 року приблизно о 20 год. 00 хв. зустрілися в парку Лісовому масиві, де познайомилися з дівчатами. Після чого, він, ОСОБА_7 та двоє знайомих дівчат поїхали відпочивати до клубу-караоке «Мафія», після чого приблизно о 03 год.00 хв., 31.12.2011 року він та ОСОБА_7 провели дівчат додому, та пішли на «Лісовий масив», де і пробули разом з ОСОБА_7 до 7 ранку. Свідок ОСОБА_72 стверджує, що в період часу з 20 год.00 хв. 30.12.2011 по 07 год.00 хв. 31.12.2011 року перебували разом, та ОСОБА_7 нікуди не відлучався.
- допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_73 , яка суду повідомила, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 . Так, в грудні 2011 року, ОСОБА_7 проживав окремо від неї. Коли ОСОБА_7 заходив до неї напередодні Нового 2012 Року, після чого поспілкувавшись деякий час, пішов з друзями гуляти. Крім того, повідомила суду, що її син ОСОБА_7 давав у борг ОСОБА_17 грошові кошти в розмірі 10 тисяч доларів США, який станом на 27.11.2014 року їх не повернув і тому вважає, що у ОСОБА_17 є всі підстави оговорювати її сина ОСОБА_7 .

Проаналізувавши показання обвинувачених, потерпілого та зазначені письмові докази, суд першої інстанції визнав показання обвинувачених про їх непричетність до вчиненого злочину достовірними та такими, що не спростовані стороною обвинувачення, оскільки достатніх та допустимих доказів на підтвердження висунутого обвинувачення під час судового розгляду суду не надано.

Зокрема, судом першої інстанції допитано обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які категорично заперечили свою причетність до інкримінованого їм злочину, вказали, що на час вчинення злочину були в інших, різних місцях, при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали, що ніколи не були знайомі та не підтримували жодних стосунків з ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_74 підтвердив в суді алібі ОСОБА_7 , а свідок ОСОБА_75 підтвердила алібі ОСОБА_8 .

Проте стороною обвинувачення зазначені доводи обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не перевірені та не спростовані.

Потерпілий ОСОБА_76 в суді підтвердив факт відкритого викрадення його майна за обставин викладених в обвинувальному акті, проте в категоричній формі не міг вказати, що злочин вчинено обвинуваченими. Проте стороною обвинувачення не надано доказів проведення впізнання обвинувачених під час досудового розслідування, хоча потерпілий повідомляв про можливість ним впізнання, після вчинення злочину щодо нього.

Крім цього потерпілий повідомив, що один із нападників під час грабежу та фізичного контакту з ним отримав відкриту рану, змиви крові якої вилучили працівники міліції під час огляду місця події.

Проте, згідно висновку експерта № 464мб від 16.08.2012 року, №95 мб від 14.02.2014 року, згідно якого встановлено, що генетичні ознаки слідів крові людини виявлені на змиві з ноги громадянина ОСОБА_20 , не співпадають з генетичними ознаками встановленими у зразках букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Походження вищезазначеного об`єкту за рахунок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виключається.

Показання свідків обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 суд першої інстанції обгрунтовано, відповідно до положень ч.7 ст. 97 КПК України, визнав недопустимими доказами, оскільки вказані свідки були слідчими та оперативним працівником під час розслідування даного злочину.

Також враховуючи істотні порушення вимоги ст. 228 КПК України суд обгрунтовано визнав недопустимим доказом протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 02.02.2014 року, за яким свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_9 , як особу яку він 31.12.2011 року підвозив разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до буд.

АДРЕСА_6 , а також протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 03.02.2014 року згідно якого підозрюваний ОСОБА_9 впізнав

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з якими в ніч з 30 на 31.12.2011 року вчинили відкрите викрадення майна з квартири по АДРЕСА_6 .

Відхиляючи показання свідка ОСОБА_17 про те, що в ніч з 30 на 31 грудня 2011 року він на власному автомобілі підвозив, в тому числі,

ОСОБА_9 разом з іншими обвинуваченими до будинку АДРЕСА_6 , суд вказав на підстави, які могли слугувати для обмови останім обвинуваченого ОСОБА_7 та виходячи із їх змісту, а також не узгодженості з іншими доказами визнав їх недостовірними.

Враховуючи порушення права на захист ОСОБА_9 під час проведення слідчого експеременту 03.02.2014 року, на думку колегії суддів, суд обгрунтовано визнав протокол проведення даного експерименту недопустимим доказом.

За аналогічних обставин порушення права на захист ОСОБА_8 суд обгрунтовано визнав недопустимим доказом протокол відтворення обстановки і обставин події від 27.06.2012 року.

Згідно положень ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судових засіданнях, як суду першої так і апеляційної інстанції, заперечували свою причетність до відкритого викрадення майна з квартири АДРЕСА_6 , в ніч з 30 на 31.12.2011 року, вказуючи що в цей час знаходилися в іншому місці, кожний окремо, вказавши осіб, які могли це підтвердити, при цьому

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали, що з ОСОБА_9 взагалі не були знайомі, а познайомилися лише під час судових засідань. Відмовившись від визнавальних показань, які вони давали під час досудового розслідування, пояснили, шо обмовили себе внаслідок фізичного та психологічного тиску з боку працівників міліції, про що ними неодноразово заявлялося під час досудового та судового розслідування та подавалися відповідні скарги.

За відсутності інших доказів, які б підтверджували відкрите викрадення виправданими майна потерпілих, при цьому оцінивши кожен з наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку судом зроблено висновок про те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і колегія суддів з таким висновком погоджується.

При цьому, колегія суддів виходить з того, визнавальні показання можуть бути покладені в основу вироку лише у випадку підтвердження їх іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування у їх сукупності. Проте, стороною обвинувачення не надано жодного об`єктивного доказу на підтвердження винуватості виправданих, крім похідних від їх визнавальних показань, зокрема: відтворення обстановки та обставин події, слідчих експериментів, визнання та інших, від яких обвинувачені в суді відмовилися, пояснивши причини такої відмови. Навпаки, стороною обвинувачення, надано об`єктивні докази, які жодним чином не підтверджують, а навпаки спростовують участь обвинувачених у вчинені інкримінованого їм злочину, зокрема висновку експерта № 464мб від 16.08.2012 року, №95 мб від 14.02.2014 року, згідно якого встановлено, що генетичні ознаки слідів крові людини виявлені на змиві з ноги громадянина ОСОБА_20 , не співпадають з генетичними ознаками встановленими у зразках букального епітелію ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Походження вищезазначеного об`єкту за рахунок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виключається.

За таких обставин колегія суддів уважає, що судом першої інстанції при ухваленні вироку були дотримані вимоги кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для його скасування, як про це вимагає в апеляційній скарзі прокурор.

Крім того, згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвали судового рішення, що оскаржується.
Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор, хоча і вказував на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, проте обґрунтованого клопотання, як це передбачено

ч.3 ст.404 КПК України, про повторне дослідження доказів не заявляв. Крім цього, в ході апеляційного розгляду судом наголошувалося апелянту на те, що суд апеляційної інстанції не вправі давати доказам іншу оцінку ніж ту, яку дав суд першої інстанції без їх безпосереднього дослідження, проте прокурор не скористався своїм правом та не заявив обґрунтованого клопотання про повторне дослідження доказів.

За наведеного, враховуючи правову позицію Верховного Суду України у справі № 5-249 кс 15 від 21 січня 2016 року щодо безпосередності дослідження доказів та виходячи із принципу диспозитивності, колегія суддів, розглядаючи апеляційну скаргу прокурора в даному кримінальному провадженні була позбавлена процесуальної можливості дослідити докази, та за наявності для того підстав, надати їм іншу оцінку.

Що стосується доводів прокурора про безпідставне визнання недопустими доказами показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , то вони не відповідають обставинам кримінального провадження. Оскільки визнаючи недопустими доказами показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суд вказав, що не може визнати їх допустимими, оскільки вони приймали участь при проведенні досудового розслідуванні, як слідчі та оперативний працівник. Тому, відповідно до положень ч. 7 ст. 97 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнати допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження. А тому, враховуючи зміст показань вказаних свідків, в яких вони повідомляли про зізнання обвинуваченими у вчиненні злочину, під час досудового розслідування, суд обгрунтовано визнав їх недопустимими доказами.

Відхиляючи показання свідка ОСОБА_17 суд вказав про можливу його зацікавленість в даному кримінальному провадженні, малу інформативність в його показаннях про обставини за яких він нібито підвозив обвинувачених до місця вчинення злочину, а також аналізуючи їх у сукупності з іншими доказами, обгрунтовано визнав їх недостовірними.

Визнавши недопустим доказом показання свідків

ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суд вказав на їх зацікавленість, оскільки ОСОБА_19 мав проблеми з міліцією, тому дав свою згоду бути присутнім в якості понятого під час відтворення обстановки та обставин події, щоб швидше покинути рай управління, а свідок ОСОБА_44 вказав, що періодично виконує громадський обов`язок бути понятим. Тому був по даному та інших кримінальних провадженнях по декілька раз понятим, при цьому вказав, що під час складання ОСОБА_8 схеми квартири він виходив до туалету, повернувся коли схема була складена, після чого він її підписав та покинув кабінет слідчого. Також, суд вказав на протиріччя в показаннях даних понятих по фактичним даним протоколу відтворення обстановки та обставин події в квартирі АДРЕСА_5 та за наведеного обгрунтовано визнав вказаний доказ недопустимим.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги прокурор вказує не те, що матеріали кримінального провадження місться достатньо доказів на підтвердження, як події злочину інкримінованого обвинуваченим, так і безпосередньої причетності останніх до вчинення даного злочину. Проте, апелянт не зазначає, які це докази та яка дана їм оцінка судом.

Таким чином, встановивши відсутність в матеріалах кримінального провадження достатніх доказів, які були предметом дослідження суду першої інстанції та об`єктивно і беззаперечно підтверджували винуватість ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого їм злочину, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виправдання обвинувачених за ч. 3 ст. 186 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2015 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальних провадженнях №0000004, №0000944 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у провадженні без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для ОСОБА_8 , що утримується під вартою, з моменту отримання копії.

СУДДІ:

___________________ _________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/594/2016

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_77

Доповідач ОСОБА_1