Провадження по справі 1-кп/521/744/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

цивільного позивача - ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 24 жовтня 2015 року за № 0000815, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, має середню освіту, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 24 жовтня 2015 року, не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (наявність у крові етилового спирту у концентрації 1.0 проміле згідно з довідкою КУ «ООМЦПЗ» ГХ дослідження № 3932 від 24.10.2015 року, що відповідає стану легкого ступеню алкогольного сп`яніня), чим позбавив себе можливості у подальшому правильно орієнтуватися в дорожній обстановці, приступив до керування технічно справним автомобілем «ВМW-320D» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У темний час доби, приблизно о 05 годині 05 хвилин, на освітленій вуличним ліхтарним освітленням ділянці ОСОБА_5 здійснював рух по асфальтобетонному сухому дорожньому покриттю вулиці Овідіопольська дорога в Малиновському районі м. Одеси, де організований двосторонній двохрядний рух і протилежні напрямки проїзної частини поділені подвійною суцільною лінією розмітки. При цьому він рухався по проїзній частині вказаної вулиці з боку вул. Щорса в напрямку вул. Аеропортовська у лівій смузі свого напрямку руху позаду автомобіля «Toyota Carina Е», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював рух попереду у попутному напрямку, у тієї ж смузі руху, зі швидкістю близько 60 км/год.

Наближаючись до розташованого праворуч будинку № 1/3 по вул. Овідіопольська дорога, ОСОБА_5 був неуважним, рух керованого ним автомобіля постійно не контролював, діючи самовпевнено, обрав швидкісний режим без урахування дорожньої обстановки, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, яка полягала у швидкому скороченні дистанції з автомобілем, що рухався попереду.

Маючи об`єктивну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, діючи з необережності, не забезпечив рух керованого ним автомобіля в межах своєї смуги, не сформував своєчасно безпечну дистанцію та безпечний інтервал, здійснив невиправданий маневр вліво з виїздом на смугу зустрічного напрямку руху, перетнувши при цьому подвійну горизонтальну суцільну лінію дорожньої розмітки.

При цьому ОСОБА_5 перед виїздом на смугу зустрічного напрямку не переконався, що вона вільна від транспортних засобів на достатній відстані, не переконався у тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Також ОСОБА_5 не вжив заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації, не застосував заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустив виїзд транспортного засобу на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Sp.Runner» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку в лівій смузі свого напрямку руху.

Внаслідок зіткнення автомобіль «ВМW-320D» під керуванням ОСОБА_5 відкинуло вправо на автомобіль «Toyota Carina Е» під керуванням водія ОСОБА_9 , який в свою чергу від зіткнення відкинуло на автомобіль «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався в правій смузі в попутному зазначеному автомобілю напрямку.

Згідно з висновком № 21 від 24.03.2016 року комісійної судово-медичної експертизи, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми грудної клітини та кінцівок, а саме:

- закритої травми грудної клітини у вигляді закритих переломів 7 і 9 правих ребер, компресійних ателектазів 9 та 10 сегментів лівої легені, забоїв 3 та 4 сегментів правої легені, що супроводжувалася розвитком правобічного пневмотораксу, лівобічного гідротораксу та правобічної підшкірної емфіземи;

- закритих багато осколкових переломів правої плечової кістки, ліктьової та променевої кісток правого передпліччя зі зміщенням відламків, які ускладнилися розвитком травматичного невриту променевого, серединного та ліктьового нервів правої верхньої кінцівки;

- забитої рани ділянки лівого передпліччя;

- закритих багатоосколкових переломів лівої стегнової кістки в верхній та середній третинах зі зміщенням відламків, забитих ран лівих стегна та ступні.

Віддаленим наслідком вказаних ушкоджень став розвиток у потерпілого: помірно вираженого обмеження розгинання у правому ліктьовому суглобі; значно вираженого обмеження рухів в правому променево-зап`ястковому суглобі; помірно вираженого обмеження хватальної здатності правої китиці; помірно вираженого обмеженя рухів в лівому кульшовому суглобі; помірно вираженого обмеження рухів у лівому колінному суглобі.

Таким чином, сумарний відсоток постійної втрати загальної працездатності у ОСОБА_7 становить 80 %, сумарний відсоток постійної втрати професійної працездатності становить 70 %.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не були небезпечними для життя ні в момент їх спричинення, ні в наступному періоді, викликали розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою загальної працездатності не менше ніж на одну третину (а саме 80 %) і за цим критерієм, відповідно до п. 2.1.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку № 3426 від 18.07.2016 року судової автотехнічної експертизи встановлено, що в умовах розглянутої події дії водія автомобіля «ВМW-320D» ОСОБА_5 регламентувалися вимогами пунктів 12.1, 13.1, 13.3 і дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху, відповідно до яких йому необхідно було враховувати дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати дорожню обстановку і рух транспортного засобу, дотримуючи необхідний бічний інтервал від середини проїзної частини, з метою забезпечення безпечного роз`їзду із зустрічним автомобілем.

Шляхом належного виконання вимог пунктів 12.1, 13.1, 13.3 і дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_5 в умовах події мав технічну можливість виключити виїзд на зустрічну смугу, і тим самим запобігти виникненню події.

Дії ОСОБА_5 перебувають в причинному зв`язку з фактом дорожньо-транспортної пригоди, тоді як водії інших вказаних автомобілів перебували в аварійній ситуації.

Таким чином, ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.1 «ґ», 2.3 «б», 2.9 «а», 11.4, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 і дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року), що зобов`язують водія:

- п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, задавати матеріальних збитків;

- п. 2.1 «ґ» - Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

- п. 2.3 «б» - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від управління цим засобом у дорозі;

- п. 2.9 «а» Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи перебуваючи під впливом наркотичних або токсичних речовин;

- п.11.4 На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

- п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п.13.1 Водій незалежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

- п. 13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;

- п.п. 1.3 п. 34 Горизонтальна розмітка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають 4 і більше смуг руху. Лінію 1.3 перетинати забороняється.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме поясненнями обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 , повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину в результаті порушення ним Правил дорожнього руху, пояснив суду, що має водійський стаж близько 4-х років. За межами України за кілька днів до події придбав автомобіль «ВМW-320D» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому 24.10.2015 року після 05 години рухався по вул. Овідіопольська дорога в м. Одесі. Напередодні ввечері вживав алкогольні напої. Оскільки йому здалося, що рухавшийся попереду автомобіль раптово зменшив швидкість, він з метою уникнення зіткнення виїхав на зустрічну смугу руху і зіткнувся з автомобілем під керуванням ОСОБА_12 , крім цього в дорожньо-транспортній пригоді було пошкоджено ще 2 автомобіля. В результаті потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження. Сам він також близько 1 місяця перебував на стаціонарному лікуванні в зв`язку з отриманими під час ДТП тілесними ушкодженнями. У скоєному розкаюється.

Потерпілий і представник потерпілого в судовому засіданні пояснили, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тяжкі ушкодження здоров`я, тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, втратив працездатність, обмежений у русі, визнаний інвалідом 1 групи і потребує постійного стороннього догляду. В зв`язку зі скоєним злочином зазнав моральних і фізичних страждань, переживає за своє життя і здоров`я, його життєвий уклад і соціальні зв`язки були порушені і зазнали значних змін.

Відповідно до ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 винен у скоєнні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сім`ю шлюб зареєстрований в листопаді 2015 року (ар. 113), утримує малолітню дитину 11 січня 2016 року народження (ар. 114). За місцем проживання характеризується позитивно (ар. 115).

ОСОБА_5 не працює, що пов`язує з тривалим лікуванням з приводу травми, отриманої під час ДТП (ар. 116-117). Однак, після закінчення лікування у листопаді 2015 року і до цього часу працевлаштований не був.

Раніше він притягувався до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси 25.03.2013 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт (ар. 118). Зазначену обставину суд сприймає як таку, що характеризує особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині та дав правдиві пояснення про обставини його вчинення, а також частково (у розмірі 2000 грн.) добровільно відшкодував потерпілому спричинену шкоду.

Обставиною, обтяжуючою покарання обвинуваченого, є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується довідкою Одеського обласного наркологічного диспансеру (ар. 112).

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких. Крім того суд враховує особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі на строк в розмірі нижчої межі цього виду покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв злочин з необережності, приймав заходи для часткової компенсації спричиненої потерпілому моральної шкоди, а також враховує сімейний стан обвинуваченого та знаходження на його утримані малолітньої дитини. Разом з тим суд приймає до уваги тяжкість злочину і тяжкість наслідків, що настали в результаті його вчинення, а також бере до уваги ту обставину, що злочин було скоєно у стані алкогольного сп`яніння, зважає на особу обвинуваченого, який не перший раз вчиняє правопорушення у сфері безпеки руху у стані алкогольного сп`яніння. Тому суд не вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України.

Прокурором у справі заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 в інтересах комунальної установи «Міська кринична лікарня № 11» компенсації витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування ОСОБА_7 в сумі 8460,62 грн. Розмір витрат підтверджується довідками закладу охорони здоров`я (ар. 18-19). Позов визнаний обвинувачений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я та витратами на лікування в сумі 165 489,51 грн.; матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля в сумі 107 202,50 грн.; моральної шкоди в сумі 200 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, а вимоги щодо відшкодування моральної шкоди визнав частково. При цьому обвинувачений надав чек, яким підтвердив добровільне часткове відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000 грн. Потерпілий підтвердив отримання зазначеної компенсації.

Оскільки позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди визнані обвинуваченим та підтверджені висновком автотоварознавчої експертизи, фіскальними і товарними чеками, рахунком-фактурою, видатковою накладеною, довідкою МСЕК, довідкою про заробіток потерпілого, квитанціями (ар. 123-182), суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

В зв`язку з тим, що обвинувачений оспорював розмір цивільного позову в частині моральної шкоди, суд в повному обсязі дослідив докази, надані в підтвердження цих обставин.

Так, окрім викладених у вироку пояснень обвинуваченого, заявлені ОСОБА_7 вимоги відшкодування моральної шкоди обґрунтовуються поясненнями потерпілого, які викладені у вироку вище.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винен у скоєнні злочину, яким потерпілому ОСОБА_7 була спричинена моральна шкода, оскільки він отримав тяжкі тілесні ушкодження, тривалий час знаходився на лікуванні, в результаті був визнаний інвалідом 1 групи і втратив працездатність, обмежений у русі, потребує постійного стороннього догляду, відчував і до цих пір відчуває фізичний біль, переживав за своє життя та здоров`я, до цього часу стан його здоров`я не відновився. За таких обставин, враховуючи характер спричиненої потерпілому моральної шкоди та пов`язаних з нею моральних страждань, враховуючи отриману від обвинуваченого компенсацію в сумі 2000 грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 198 000 грн.

Цивільним позивачем ОСОБА_9 заявлено позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди, спричиненої в результаті дій обвинуваченого і пошкодження його автомобіля: з Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди в сумі 37 541,85 грн.; з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_5 було пошкоджено його майно, він переніс душевні страждання як в результаті переляку за своє життя і здоров`я, так і в зв`язку з пошкодженням автомобіля, оскільки не міг користуватися своїм транспортним засобом протягом тривалого часу, був позбавлений пов`язаного з ним джерела заробітку.

Обвинувачений заявлений до нього цивільний позов в частині компенсації моральної шкоди визнав повністю.

Судом встановлено, що в результаті скоєння ОСОБА_5 злочину була завдана моральна шкода учаснику дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 і його позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого підлягають задоволенню у повному обсязі.

Цивільний відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України позовні вимоги ОСОБА_9 не визнав і надав заперечення проти позову (ар. 69, 86, 226). В судовому засіданні представник цивільного відповідача ОСОБА_10 просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись, що він безпідставний та заявлений передчасно.

Розглядаючі позовні вимоги ОСОБА_9 до МТСБ, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На час ДТП ОСОБА_5 на підставі документів, визначених п. 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційного документа на транспортний засіб) керував автомобілем «ВМW-320D» реєстраційний номер НОМЕР_2 , саме з його вини сталася ДТП, під час якої була завдана шкода майну ОСОБА_9 , і саме він у відповідності до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» є особою, яка має нести відповідальність за завдання шкоди зазначеним вище джерелом підвищеної небезпеки.

Всупереч вимог ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_5 на час ДТП керував автомобілем без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто ризик його цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні автомобіля не був застрахований.

Пунктом 41.1 статті 41 зазначеного Закону встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в транспортному засобі.

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування відповідного змісту та з відповідними додатками.

Цивільний позивач ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він звернувся до МТСБУ із заявою про отримання страхового відшкодування. Представник цивільного відповідача підтвердив отримання МТСБУ відповідної заяви ОСОБА_9 , яка до цього часу знаходиться на розгляді.

Таким чином, рішення про відмову у виплаті ОСОБА_9 страхового відшкодування МТСБУ не приймало, а тому його позовні вимоги до МТСБУ суд вважає передчасними і вважає за необхідне залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення експертиз в загальній сумі 8396,10 грн. (ар. 99-105).

Згідно зі ст. 100 КПК України речові докази - автомобілі «Mitsubishi Sp.Runner», «Toyota Carina Е», «Chevrolet Lacetti», які були передані на зберігання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 відповідно, необхідно залишити в розпорядженні власників (ар. 96-98).

Застосований судом захід забезпечення кримінального провадження арешт автомобіля «ВМW-320D» реєстраційний номер НОМЕР_2 необхідно залишити в силі до вирішення питання щодо порядку виконання вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_5 компенсації спричиненої шкоди на користь ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

До набрання вироком законної сили мірою запобіжного засобу відносно ОСОБА_5 обрати домашній арешт із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період з 20 години однієї доби до 08 години наступної доби.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Позовні вимоги прокурора задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_5 на користь комунальної установи «Міська кринична лікарня № 11» компенсації витрат на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 8460 (вісім тисяч чотириста шістдесят) грн. 62 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_5 на його користь компенсацію матеріальної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я в сумі 165 489 (сто шістдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 51 коп., компенсацію матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням майна в сумі 107 202 (сто сім тисяч двісті дві) грн. 50 коп., компенсацію моральної шкоди в сумі 198 000 (сто дев`яносто вісім тисяч) грн., а всього стягнути 470 692 (чотириста сімдесят тисяч шістсот дев`яносто дві) грн. 01 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_5 задовольнити повністю і стягнути на його користь компенсацію моральної шкоди в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 8396 (вісім тисяч триста дев`яносто шість) грн. 10 коп.

Арешт автомобіля «ВМW-320D» реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити в силі до вирішення питання щодо порядку виконання вироку в частині стягнення з ОСОБА_5 компенсації спричиненої шкоди на користь ОСОБА_7 .

Речові докази автомобілі «Mitsubishi Sp.Runner», «Toyota Carina Е», «Chevrolet Lacetti», які були передані на зберігання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 відповідно, залишити в розпорядженні власників.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1