Справа № 199/6011/16-к
У Х В А Л А
іменем України
02 вересня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000067 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

Статтею 14 Конституції України проголошено, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до пункту «б» ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів, для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено підстави набуття права на землю, зокрема, придбання права на землю громадянами та юридичними особами, що здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Статтею 125 Земельного кодексу України проголошено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», охоронні зони магістральних теплових мереж встановлюються уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів у вигляді території, що віддалена на певну відстань по обидва боки від крайніх елементів конструкції теплових мереж та по периметру наземних споруд на визначеній відстані.

Відповідно до п. 6.3.7 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 березня 2007 року за № 197/13464, у місцях прокладання трубопроводів теплових мереж забороняється спорудження будівель, розміщення автозаправних станцій, гаражів, ринків, стоянок, складування, насадження дерев і багаторічних кущів у межах охоронних зон на віддалі менше ніж 3 м від проекції на поверхню землі краю будівельних конструкцій теплової мережі підземної канальної прокладки та повітряної прокладки або від проекції на землю краю трубопроводів теплових мереж безканальної прокладки.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», охоронні зони об`єктів енергетики встановлюються вздовж повітряних та кабельних ліній електропередачі та навколо електростанцій, електропідстанцій, струмопроводів і пристроїв, для забезпечення нормальних умов експлуатації об`єктів енергетики, запобігання ушкодженню, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Охоронні зони уздовж повітряних ліній електропередачі встановлюються у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки ліній від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на певній відстані залежно від напруги ліній електропередачі.

Згідно ст. 24 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», розміри охоронних та санітарно- захисних зон об`єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Межі охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики зазначаються в містобудівній документації, документації із землеустрою та кадастрових планах.

Розмір охоронних та санітарно-захисних зон уздовж повітряних ліній електропередачі визначається паралельними прямими по обидва боки ліній від крайніх проводів на відстані від 2,0 до 40,0 метра залежно від напруги.

Відповідно до п. 5 Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань, зокрема для повітряних ліній напругою 150 кВ - 25 метрів.

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність чи користування (оренду) та за відсутністю вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, а також без державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, права постійного користування і права оренди земельної ділянки та документів, що посвідчують право на земельну ділянку, умисно самовільно зайняв земельну ділянку в районі будинку АДРЕСА_2 , площею 0,0600 га, самовільно огородив земельну ділянку парканом та встановив тимчасову споруду - сторожку. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земельної ділянки, ОСОБА_5 , без будь-яких дозвільних документів, переслідуючи корисливий мотив, почав використовувати вище вказану земельну ділянку для здійснення господарської діяльності, а саме під фактичне розміщення автомобільної стоянки.

Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області, за участю спеціалістів КП «Коменергосервіс», ПАТ ДТЕК «Дніпрообленерго» проведено перевірку дотримання вимог земельною законодавства при використанні земельної ділянки по фактичному розташуванню автостоянки яка розташована в районі буд. АДРЕСА_2 . За результатами проведення перевірки встановлено, що вказана земельна ділянка орієнтовною площею 0,0600 га, самовільно зайнята і використовується під фактичне розміщення автостоянки за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність чи користування (оренду) та за відсутністю вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, а також без державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, права постійного користування і права оренди земельної ділянки та документів, що посвідчують право на земельну ділянку, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Крім того встановлено, що частина земельної ділянки знаходиться в охоронній зоні надземних теплових мереж та теплової камери, а також в охоронній зоні повітряної ліній електричної передачі.

Таким чином, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про відсутність у нього передбачених законом підстав, а саме, права власності або користування (оренди) земельною ділянкою, діючи умисно, всупереч ст. 14 Конституції України, ст. 116, 124, 125, 211 Земельного кодексу України, ст. 22, 23 закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», п. 6.3.7 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 березня 2007 року за № 197/13464, п. 5 «Правил, охоронні зони електричних мереж», затверджених Постановою КМУ від 04 березня 1997 року № 209, з травня 2015 року по 12 вересня 2016 року, для отримання прибутку, без правовстановлюючих документів, умисно самовільно зайняв земельну ділянку в районі будинку буд. АДРЕСА_2 , площею 0,0600 га, яка розташована в охоронних зонах надземного теплопроводу, теплової камери та повітряної лінії електричної передачі, спричинивши при цьому територіальній громаді м. Дніпро майнову шкоду на загальну суму 19022,85 гривень.

За обвинувальним актом зазначені діяння ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки щодо земель в охоронних зонах.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст. 44, 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження просить закрити.

Клопотання обґрунтовується тим, що шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 19022,85 грн. ОСОБА_5 добровільно відшкодував, під час досудового розслідування провину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, щиро покаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав в повному обсязі заявлене клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення … закрити провадження у випадках встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як передбачено ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, яке за приписами ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

За довідкою ОКС ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні та щиро покаявся.

Прокурором ОСОБА_3 підтверджений той факт, що на стадії досудового розслідування обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину.

Захисником надані копії банківських квитанцій, за якими ОСОБА_5 26 серпня 2016 року повністю відшкодував завдану ним, згідно обвинувального акту, шкоду у розмірі 19022,85 грн.

На підставі наведених обставин, наявні визначені ст.ст. 44, 45 КК України умови для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 314, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Закрити кримінальне провадження № 0000067 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий:

02.09.2016