Справа № 495/1582/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Суворово, Республіки Молдова, українки громадянки України, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має неповнолітню дитину 2002 року народження, працює провідником пасажирських вагонів, раніше не судимої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої за ст. 369 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 06.12.2015 року о 17.30 годині маючи намір перетнути державний кордон на легковому автомобілі марки «Ніссан» державний номер НОМЕР_1 в якості пасажира, самовільно вийшовши із автомобіля, порушила режим в пункті пропуску вимог п.2.9 «Порядку дій посадових осіб органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів і служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон», затвердженого Наказом Адміністрації Держприкордонслужби №627 від 29.08.2011 (Далі Порядок).

В результаті вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 зазначеного порушення Правил, старшим прикордонних нарядів в пункті пропуску «Старокозаче» лейтенантом ОСОБА_5 було прийнято рішення притягнути обвинувачену ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП, з метою чого він запросив останню до кімнати співбесід пункту пропуску.

В той же день, тобто 06.12.2015 року приблизно в 17.40 годині обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись в кімнаті для співбесід № 8 пункту пропуску «Старокозаче», переслідуючи намір на порушення законної діяльності працівників державного органу, з метою уникнення передбаченої законом адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.9 Порядку, яке виразилось у самостійному, без дозволу представників підрозділу охорони державного кордону, залишенні обвинуваченою ОСОБА_3 транспортного засобу під час її перебування у пункті пропуску державного кордону, запропонувала та поклала на стіл старшому прикордонних нарядів пункту пропуску лейтенанту ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 гривень за не складання щодо неї відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, від яких останній відмовився.

Обвинувачена ОСОБА_3 провину визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилась з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом та дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила наступне. 06.12.2015 року ввечері вона з цивільним чоловіком перетинала кордон в пункті пропуску «Старокозаче» на легковому автомобілі в якості пасажира. У зв`язку із тим, що їй було необхідно до туалетної кімнати, вона вийшла із автомобіля, тим самим порушила режим в пункті пропуску через державний кордон. Співробітник прикордонної служби повідомив їй про намір притягнути її до адміністративної відповідальності за даним фактом, запросив її до кімнати співбесід пункту пропуску де вона запропонувала йому 200 грн. за не складання відносно неї протоколу. На вказану пропозицію він відмовився. У скоєному щиро розкаялась та просила її суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинувачену ОСОБА_3 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує її дії за ст. 369 ч.1 КК України - надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення дії службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду з використанням наданої їй службового становища.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, вона перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має неповнолітню дитину 2002 року народження, працює провідником пасажирських вагонів, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаялась у скоєному.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді штрафу.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ