Справа № 573/1466/16-к
Номер провадження 1-кс/573/299/16
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 липня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
слідчого судді : ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
слідчого СВ Білопільського ВП: ОСОБА_4
підозрюваного: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля клопотання слідчого Білопільського ВП Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,- про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Білопільського району, с. Стукаловка, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, раніше судимого:-

1) 15.10.1991 Білопільським районним судом за ч. 1 ст. 140 КК України (1960) до 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати;

2) 18.04.1994 Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 140, ст. 17, 44, 42, 46-1 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі;

3) 06.03.1995 Білопільським районним судом за ч. 1 ст. 206, ч. 2 ст. 206, ст. 42, 43, 14 КК України (1960) до 2 років позбавлення волі;

4) 28.12.1999 Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 140 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі;

5) 29.07.2004 Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 21.12.2006 Білопільським районним судом за ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

7) 18.06.2007 Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

8) 10.07.2013 Білопільським районним судом за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 1 рік, 2 місяці та 14 днів,-

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 05.06.2016 на 06.06.2016, ОСОБА_5 , перебуваючи на Крачківському кладовищі, яке розташоване за адресою: м. Білопілля, вул. Ломоносова, Білопільського району Сумської області, де побачив помітив кам`яний пам?ятника на могилі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на якому помітив вазу з нержавіючої сталі.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вази з нержавіючої, що знаходилась на кам`яному пам`ятнику ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи таємно, шляхом вільного доступу, руками відділив вазу від пам?ятника, а сам пам`ятник зламав, коли виривав з нього вазу, та виніс за межі кладовища.

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме намагався продав їх як металобрухт.

Виконуючи вказані дії ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто скоїв злочин з прямим умислом.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000411 від 07.07.2016. Попередня правова кваліфікація ч. 3 ст.297 Криміналього кодексу України, тобто наруга над могилою, вчинене з корисливих мотивів.

Крім цього у ході досудового розслідування встановлено, що 12.02.2016 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області відносно ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік за поданням Адміністрації Коростенської ВК-71, і накладено наступні обмеження:

1) заборона виходити з будинку (квартири) з 22.00 до 06.00 години щодобово;

2) заборона відвідувати та перебувати в місцях продажу алкогольних напоїв на розлив;

3) заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста) без дозволу начальника МРВ УМВС України;

4) реєстрація в МРВ кожного понеділка місяця.

З вказаною постановою суду ОСОБА_5 був письмово ознайомлений 21 березня 2016 року та зобов`язувався дотримуватись даних обмежень. Того ж дня він був попереджений про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від адміністративного нагляду.

В подальшому, 21.03.2016 року ОСОБА_5 звернувся до Білопільського ВП ГУ НП в Сумській області з заявою про здійснення за ним нагляду щодо дотримань правил адміністративного нагляду за місцем його проживання в АДРЕСА_1 .

04.04.2016 у Білопільському ВП ГУ НП в Сумській області року ОСОБА_5 під розпис був ознайомлений про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та письмово був ознайомлений про роз`яснення та уточнення обмежень встановленого йому адміністративного нагляду.

Піднаглядний ОСОБА_5 відповідних наслідків для себе не зробив і розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин і повідомлення працівників поліції, які здійснюють нагляд, самовільно, в точно не встановлений день середини травня 2016 року, приблизно о 20.00 год. пішов у м. Білопілля Сумської області, де перебував до 01.07.2016 року, проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 , у своїх знайомих, тобто умисно допустив порушення правил адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01 грудня 1994 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого порядку здійснення правосуддя і діяльності органів внутрішніх справ, який забезпечує встановлення та здійснення, відповідно до закону, адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб, без відповідного дозволу керівництва Білопільського ВП ГУ НП в Сумській області самовільно залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомивши про це у встановленому порядку до Білопільського ВП ГУ НП в Сумській області. Після цього, з метою подальшого ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_5 прибув до м. Білопілля та проживав там до початку червня місяця 2016 року.

В подальшому ОСОБА_5 , з метою продовження ухилення від адміністративного нагляду, переїхав з м. Білопілля до м. Ворожба, де проживав за адресою: АДРЕСА_1 , у покинутому будинку до початку липня місяця 2016 року.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429 від 16.07.2016. Попередня правова кваліфікація ст. 395 Криміналього кодексу України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сумської області, Білопільського району, с. Стукаловка, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліду, раніше вісім разів судимий.
14.07.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України.
19.07.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ст. 395 КК України.
26.07.2016 кримінальне провадження №0000411 та кримінальне провадження №0000429 об`єднані в одне кримінальне провадження за №0000411.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 297 та ст. 395 КК України повністю обґрунтовується зібраними по кримінальному провадженню доказами: оглядом місця події в ході якого вилучені речові докази, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , допитом підозрюваного ОСОБА_5 , допитом свідків та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 7 років.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

А саме, згідно характеризуючи даних зібраних в ході досудового розслідування, вбачається, що ОСОБА_5 раніше судимий 8 разів, вчинив новий тяжкий злочин з корисливих мотивів маючи невідбуту частину покарання строком 1 рік 2 місяців та 14 днів позбавлення волі, також постійно притягається до адміністративної відповідальності, порушує загальноприйняті норми громадського порядку та моральності.

Автор клопотання, оцінюючи в сукупності всі обставини провадження, тяжкість інкримінованого злочину, відсутність сталих соціальних зв`язків, здатних утримати підозрюваного від скоєння нових правопорушень та забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, відповідну репутацію підозрюваного, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 ніде не працює, засобів до існування не має, скоїв тяжкий злочин, маючи вісім судимостей, звільнений умовно-достроково, то існують підстави вважати, що у разі перебування ОСОБА_5 на свободі, останнім може бути вжито заходів, спрямованих на ухилення від досудового розслідування та перешкоджання проведенню досудового розслідування шляхом незаконного впливу на свідків та потерпілих, а також можливості скоєння нових корисливих злочинів.

З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень та запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, - слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий СВ Білопільського ВП Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання та його мотиви підтримали повністю та просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вважав надто суворим запобіжний захід у виді тримання під вартою і просив застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом наруги над могилою, вчинена з корисливою метою 07.07.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000411, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

ОСОБА_5 17.07.2016 року у кримінальному провадженні № 0000411 від 07.07.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення за фактом порушення правил адміністративного нагляду 16.07.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000429, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

ОСОБА_5 19.07.2016 року у кримінальному провадженні № 0000429 від 16.07.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

26.07.2016 року кримінальне провадження №0000411 та кримінальне провадження № 0000429 об`єднані в одне кримінальне провадженння №0000411.

Згідно характеристики за місцем проживання ОСОБА_5 встановлено, що він характеризується негативно, як особа, яка схильна до правопорушень, авторитетом серед жителів міста не користується.

За вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 7 років.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим- тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадженння матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини і утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; чи застосовувались до підозрюваного раніше запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.2 п.4 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурором та слідчим вищевказані обставини доведено.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, що надані сторонами кримінального провадження докази, які доводять про: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення; наявні достатні підстави вважати, що існують вищевказані ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у поданні.

Європейський суд з прав людини (п`ята секція) у справі «Харченко проти України» (Заява № 40107/02), Страсбург, рішення від 10 лютого 2011 року (остаточне від 10 травня 2011 року )у пункті 84 вказав, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обгрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання, та легітимність мети, з якою особу затримано і потім узято під варту.

Відповідно до положень пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, який є тяжким злочином. В клопотанні наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, а тому з метою запобігти спробам ухилитися від досудового слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, впливати на свідків, потерпілих, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень відносно ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

За приписами ч.3, п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд не вбачає.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя визначає в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178,183,186, 193,194,196,197,205,395 КПК України, слідчий судя,-

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Білопільського ВП Сумського відділу поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 ,- про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Білопільського району, с. Стукаловка, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, раніше судимого:-

1) 15.10.1991 Білопільським районним судом за ч. 1 ст. 140 КК України (1960) до 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати;

2) 18.04.1994 Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 140, ст. 17, 44, 42, 46-1 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі;

3) 06.03.1995 Білопільським районним судом за ч. 1 ст. 206, ч. 2 ст. 206, ст. 42, 43, 14 КК України (1960) до 2 років позбавлення волі;

4) 28.12.1999 Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 140 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі;

5) 29.07.2004 Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 21.12.2006 Білопільським районним судом за ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

7) 18.06.2007 Білопільським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

8) 10.07.2013 Білопільським районним судом за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 1 рік, 2 місяці та 14 днів,-

- запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з 27 липня 2016 року, 15-30 годин, до 26 вересня 2016 року, 15-30 годин, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя :