Справа № 314/5047/16-к
Провадження № 1-кп/314/218/2016
ВИРОК
іменем України
14.09.2016 рік м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000863 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільнянськ, Запорізької області, українки, громадянки України, має повну середню освіту, яка не працює, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованата фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку червня 2016 року, в ранковий час доби, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, знаходячись у парку «Ювілейний», розташований по вул. Зачиняєва в м. Вільнянськ, Запорізької області, в ході спільного розлиття алкогольних напоїв з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом необхідності здійснити телефонний дзвінок, попросила в останньої мобільний телефон «NOMI і 182» в корпусі білого кольору, вартістю 500 гривень, в якому знаходились дві сім-карти мобільних операторів «Vodafone» та «КиївСтар», на що ОСОБА_5 не здогадуючись про злочинний намір ОСОБА_4 , погодилася та передала останній свій мобільний телефон.

В подальшому, ОСОБА_4 , не маючи на те законних підстав, розпорядилася вищезазначеним мобільним телефоном на власний розсуд.

Тим самим, своїми умисними діями, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_5 , в результаті чого завдала останній матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Дії ОСОБА_4 , судом кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, як «заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство)».

Разом з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення, укладену 30.06.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 55 КПК України надані повноваження потерпілої у кримінальному провадженні № 0000863 та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 190 КК України. Підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у вигляді 200 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та просила суд затвердити укладену між нею та потерпілою угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягала на затвердженні угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 просила суд затвердити укладену між нею та обвинуваченою угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та потерпілої, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною, віднесене до злочину невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачена та потерпіла, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілої та обвинуваченої.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ мобільний телефон «NOМІ і182» в корпусі білого кольору, сім карта мобільного оператору «Vodafonе» та акумуляторна батарея, передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 30.06.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 червня 2016 року покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Речовий доказ мобільний телефон «NOМІ і182» в корпусі білого кольору, сім карта мобільного оператору «Vodafonе» та акумуляторна батарея, передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

14.09.2016 м. Вільнянськ
14.09.16

14.09.2016