УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/511/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.190 ч.1,2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,. ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора : ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. ч. 1, 2 КК України, та призначено покарання: за ст. 190 ч. 1 КК України один рік обмеження волі, за ст. 190 ч. 2 КК України два роки обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання - з 12.11.2015 року.
Арешт на майно ОСОБА_7 не накладався.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до вступу вироку в законну силу.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 1590 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду в сумі 250 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в сумі 1017 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 завдану матеріальну шкоду в сумі 459 грн.
Як визнав суд, З метою заволодіння чужим майном, здійсненого шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_7 14.02.2015 р., близько 19 години прийшов до приміщення квіткового магазину у АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_12 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , у вказаний час та місці, діючи умисно в корисливих цілях, замовив букет квітів хризантем у кількості 53 шт., які належать ОСОБА_8 та за, які повинен був передати останній, грошові кошти в сумі 1590 грн., однак не маючи наміру виконати свої зобов`язання, ОСОБА_7 , повідомляючи ОСОБА_8 неправдиві відомості про те, що він розрахується за квіти по прибуттю до с. Розкидайлівка, Коростишівського району, викликав своєю поведінкою довіру останньої та помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, хоча насправді не мав наміру розраховуватись за квіти. ОСОБА_8 будучи введеною в оману, довірилась ОСОБА_7 та передала останньому букет квітів. Для отримання грошових коштів за букет з ОСОБА_7 поїхала продавець вказаного магазину ОСОБА_13 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_14 14.02.2015 р., у цей же проміжок часу, близько 19 години підійшов до автомобіля ВАЗ-2104 д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , який у цей час стояв неподалік вказаного вище квіткового магазину по вул. Р. Люксембург у м. Коростишів.
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном (шахрайство), ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 про необхідність поїздки до с. Розкидайлівка Коростишівського району, повідомивши ОСОБА_9 про те, що він витратив усі грошові кошти на придбання букету квітів та запевнив останнього про те, що він розрахується з ним по прибуттю до с. Розкидайлівка, Коростишівського району. Повідомляючи потерпілому ОСОБА_9 неправдиві відомості, ОСОБА_7 своєю поведінкою викликав довіру останнього та помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, хоча насправді не мав наміру розраховуватись з потерпілим. При цьому, користуючись довірою ОСОБА_9 , ОСОБА_7 взяв у потерпілого гроші в сумі 100 грн. для придбання напою «шампанське» у магазині «Житомирський», який розташований по АДРЕСА_3 .
За проїзд згідно домовленості ОСОБА_7 мав передати ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 150 грн.
У подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи вже у с. Розкидайлівка Коростишівського району, не маючи наміру виконати свої зобов`язання, продовжив запевняти ОСОБА_13 та ОСОБА_9 про передачу грошових коштів за квіти та проїзд вже по прибуттю до свого місця проживання в
АДРЕСА_4 ОСОБА_7 , не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, вийшов з автомобіля, зайшов до під`їзду вказаного будинку, де зачинився у приміщенні квартири АДРЕСА_5 .
Злочинні дії ОСОБА_7 , які виразилися в заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), складались із ряду тотожних злочинних дій, були продовжуваними, мали загальну мету і охоплювалися єдиним злочинним умислом, тобто становили в сукуцності єдиний злочин.
У результаті шахрайських дій ОСОБА_7 завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1590 грн. та ОСОБА_9 - матеріальної шкоди на суму 250 гривень.
Крім того, маючи намір повторно заволодіти чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_7 01.03.2015 р., близько 11 години, перебуваючи у с. Рудня Коростишівського району, діючи умисно в корисливих цілях, зателефонував до ОСОБА_10 та попросив останнього привезти дві пляшки горілки «Житомирський стандарт», продукти харчування: ковбасу, сир, масло, шпроти, оселедець, хліб, балик, сік, мандарини та памперси для дитини в кількості 10 шт., хоча насправді не мав наміру виконати свої зобов`язання. Повідомляючи ОСОБА_10 неправдиві відомості, ОСОБА_7 викликав своєю поведінкою довіру останнього та помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, запевнивши потерпілого, що розрахується за горілку та продукти харчування по прибуттю у с. Рудня Коростишівського району. ОСОБА_10 будучи введеним в оман)', довірився ОСОБА_7 та у м. Коростишеві придбав спиртні напої на суму 115 грн., продукти харчування на суму 410 грн., памперси на суму 42 грн. та на власному автомобілі марки «Деу Ланос» д.р.н. НОМЕР_2 , відвіз все до с. Рудня Коростишівського району, де його вже чекав ОСОБА_7 . Перебуваючи у с. Рудня Коростишівського району ОСОБА_7 , користуючись довірою ОСОБА_10 , продовжуючи запевняти останнього про розрахунок, попросив трохи почекати та відвезти його до с. Розкидайлівка Коростишівського району та у м. Коростишів, де він повністю розрахується за продукти та проїзд, а сам у цей час вживав спиртне з невстановленими в ході слідства особами.
У подальшому ОСОБА_10 відвіз ОСОБА_7 в с. Розкидайлівка Коростишівського району, де останній передав памперси своїй колишній співмешканці ОСОБА_15 .
Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи повідомляти неправдиві відомості ОСОБА_10 , запевняв його про розрахунок за продукти харчування та проїзд по прибуттю у м. Коростишів, не маючи при цьому наміру виконувати свої зобов`язання.
Прибувши у м. Коростишів, ОСОБА_7 , не маючи наміру віддавати грошові кошти ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, запевнив потерпілого, що для розрахунку йому потрібно повернутись до с. Розкидайлівка Коростишівського району, де він має взяти гроші у ОСОБА_15 .
При цьому, користуючись довірою ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у м. Коростишеві у вказаний день близько 14 години взяв у потерпілого грошові кошти у сумі 200 грн., за які придбав спиртне, продукти харчування.
Продовжуючи повідомляти неправдиві відомості ОСОБА_10 ,, ОСОБА_7 запевняв потерпілого про розрахунок за продукти харчування та проїзд по прибуттю у с. Розкидайлівка Коростишівського району не маючи при цьому наміру виконувати свої зобов`язання.
ОСОБА_7 перебуваючи в с. Розкидайлівка, Коростишівського району та не маючи наміру виконувати свої зобов`язання перед ОСОБА_10 , повторно, повідомив останньому неправдиві відомості щодо розрахунку та запевнив потерпілого, що розрахується з ним за проїзд та продукти харчування по прибуттю до свого місця проживання у АДРЕСА_4 . Не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, ОСОБА_7 , по прибуттю за вказаною адресою, вийшовши з автомобіля, зайшов до під`їзду вказаного будинку, де зачинився у приміщення квартирі АДРЕСА_5 . При перевезенні ОСОБА_7 ОСОБА_10 витратив пальне в кількості 10 л. бензину марки А-92 на суму 250 грн. Всього у результаті шахрайських дій ОСОБА_7 завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1017 грн.
Крім того, маючи намір повторно заволодіти чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_7 , 12.03.2015 р. близько 21 год. зайшов до кафе «Наталка», яке належить ОСОБА_11 та розташоване в АДРЕСА_4 , де, діючи умисно в корисливих цілях, сів за столик у залі вказаного кафе та замовив продукти харчування і спиртне на загальну суму 459 грн., не маючи наміру виконувати свої зобов`язання. ОСОБА_7 , близько 23 год. вказаного дня, повідомляючи ОСОБА_11 неправдиві відомості, викликавши своєю поведінкою довіру останньої та помилкову впевненість у добросовісності та правдивості своїх дій, запевнив потерпілу, що розрахується за замовлення після того, як покурить.
В подальшому ОСОБА_11 будучи введеною в оману, довірилася ОСОБА_7 , який діючи умисно, повторно, в корисливих цілях, не маючи наміру виконувати свої зобов`язання, скориставшись довірою потерпілої, вийшов з приміщення кафе та пішов до свого місця проживання, в. АДРЕСА_1 не розрахувавшись за замовлення.
В результаті шахрайських дій ОСОБА_7 завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 459 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Просить врахувати те, що проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_16 , їх сину 2 роки, потрібно доглядати хвору бабусю, яка потребує допомоги.
Апелянт щиро розкаюється, визнає вину.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ніким з можливих апелянтів не оскаржується.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Що стосується покарання, яке суд обрав ОСОБА_7 , то воно призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості, думки потерпілих, того, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість не погашена, за місцем проживання характеризується негативно, кається у вчиненому, зобов`язується відшкодувати шкоду.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пом`якшуючою покарання обставиною є щире каяття ОСОБА_7 .
Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.
Суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст. 190 ч. ч. 1, 2 КК України, пов`язане з обмеженням, а не позбавленням волі, що також передбачає дана санкція статті.
Підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням не вбачається.
У матеріалах кримінального та судового проваджень відсутні копії документів, які підтверджують посилання обвинуваченого на те, що він проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_16 , їх сину 2 роки, потрібно доглядати хвору бабусю, яка потребує допомоги. Щире каяття як пом`якшуючу покарання ОСОБА_7 обставину суд врахував.
З наведених вище підстав колегія суддів апеляційного суду визнає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 необґрунтованою.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України, у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку: 1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини; 2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.
Як вбачається з ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.Виходячи з перелічених норм, обвинуваченому ОСОБА_17 слід перерахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання у виді обмеження волі.
Керуючись ст. ст. 72 КК України, 404, 407 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 12.11.2015 р. по 13.04.2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи, що покарання ОСОБА_7 призначене у виді обмеження волі та норму ст. 72 ч. 1 КК України, перерахувати один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4