АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1898/15-к Номер провадження 11-кп/786/317/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.186 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження №0000997 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04 серпня 2015 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 лютого 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого машиністом конвеєра на ПП «Кварцит», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

27 липня 2015 року близько 19 год. 30 хв. на сходовому майданчику між другим та третім поверхами першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , скориставшись тим, що з кишені потерпілого ОСОБА_10 випав мобільний телефон, підібрав його та умисно відкрито заволодів ним, після чого залишив місце події.

В результаті вказаних дій ОСОБА_8 заволодів мобільним телефон марки «Nokia 108 Dual SIM Black» з двома сім-картами мобільного оператора ПрАТ «Київстар» завдавши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 340 грн.

На вирок суду захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просять вирок суду змінити в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення внаслідок його суворості та призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі захисник та обвинувачений не погоджуються з висновками суду щодо призначеного покарання та відсутності підстав для призначення покарання із застосування ст. 69 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції формально пославшись на існування обставин, що пом`якшують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого, позицію потерпілого, не прийняв до уваги вказані обставини, оскільки обрав інший більш суворіший вид покарання, передбачений санкцією ч.1 ст. 186 КК України, ніж штраф.

На переконання сторони захисту та обвинуваченого, суд першої інстанції не умотивував висновок щодо відсутності підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за наявності для цього достатніх обставин.

В апеляційній скарзі прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді 240 годин громадський робіт.

Прокурор посилається на неврахування судом матеріалу, який характеризує обвинуваченого ОСОБА_8 за місцем проживання посередньо, перебування останнього на обліку у лікаря-нарколога, не одружений, не навчається і не працює, суспільно корисною діяльністю не займається, що свідчить про відсутність будь-яких джерел доходу для самостійного існування.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти поданої апеляційної скарги, не підтримав апеляційну скаргу прокурора та вважає, що вирок суду є законним та обгрунтованим, обговоривши доводи апеляційних скарг і дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку.

Умисні дії обвинуваченого місцевим судом, за обставин встановлених під час розгляду справи, правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, тобто грабіж.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та стан здоров`я, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, має постійне місце проживання та роботи, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, в силу ст. 89 КК України не судимий, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди у виді повернення викраденого. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_11 необхідного і достатнього покарання для його виправлення та призначив його у виді 160 годин громадських робіт.

Посилання захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та прокурора в своїх апеляційних скаргах на те, що покарання не відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, є такими, що не заслуговують на увагу.

На переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурор в своїх апеляційних скаргах, стосовно виду та міри покарання, про що вказано у вироку.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_8 покарання, відповідає вимогам ст. 65 КПК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду законним і обґрунтованим і не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому, і застосування положень ст. 69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачено законом, так і призначення обвинуваченому більш суворішого покарання.

Тому апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її оголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4