Справа № 182/6109/14-к
Провадження № 1-кп/0182/123/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002174 від 28.05.2014 року стосовно:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Алакуртті, Кандалакшського району, Мурманської області, РФ, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 356 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 14.03.2014 року виконуючи, на підставі цивільно-правового договору від 10.03.2014, укладеного з СФГ «Кравченко», роботи з підготовки ґрунту, обробки та засівання насінням соняшника земельних ділянок з кадастровим № :5 та № :02160536, які розташовані на території Червоногригорівської селищної ради, Нікопольського району в районі ферми № 2 колишнього КСП «Дніпро» праворуч від автомобільного шляху сполученням Кіровоград-Кривий Ріг-Запоріжжя, будучи попередженим керівником СФГ «Кравченко» ОСОБА_5 про наявність в межах вказаних земельних ділянок археологічних пам`яток з наземними ознаками, а саме кургану № 6498/2, площею 0,3848 га висотою 1,0 м. діаметром 70 м. з охоронною зоною 10 м. від краю кургану по колу та кургану № 6498/1 площею 0,2827 га висотою 1,5 м. діаметром 60 м з охоронною зоною 10 м., що віднесені до об`єктів культурної спадщини та розташовані на землях історико-культурного призначення, а також про заборону проведення земельних робіт на території курганів та охоронної зони, діючи всупереч вказаним заборонам, самовільно, всупереч вимогам закону, умисно, з використанням сільськогосподарської техніки, а саме трактора Т-150 та культиватора, вважаючи, що через великі розміри культиватора, за допомогою якого проводились роботи, частина земельної ділянки поза межами охоронної зони курганів залишилась би необробленою, провів обробку ґрунту та засівання насінням соняшника поверхні та охоронної зони вищезазначених курганів, чим порушив вимоги ст. 54 Земельного кодексу України, якою встановлено заборону проведення діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання земель історико-культурного призначення.
Внаслідок протиправних самовільних дій ОСОБА_3 , поверхні та охоронні зони об`єктів культурної спадщини - курганів № 6498/1 та № 6498/2 були розорені та засіяні сільськогосподарськими культурами, що завдало значної шкоди охоронюваним державним та громадським інтересам.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст. 356 КК України, як самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється, якщо такими діями була заподіяна значна шкода державним та громадським інтересам.
В судовому засіданні обвинувачений Євстіфєє ОСОБА_6 винуватим себе визнав повністю і пояснив суду, що з СФГ «Кравченко» він уклав договір на виконання робіт, а саме: роботи з підготовки ґрунту, обробки та засівання насінням соняшника земельних ділянок. Знав про те, що на земельних ділянок, з якими повинен був працювати є археологічні пам`ятки, а саме кургани. Працював на тракторі Т НОМЕР_1 з культиватором. Думав, що через великі розміри культиватора частина земельної ділянки поза охоронюваної зони може залишитись необробленою, а тому провів обробку ґрунту та засівання соняшником поверхні курганів. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , обвинуваченого за ст. 356 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю та просив задовольнити вказане клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. З наслідками закриття кримінального провадження ознайомлений.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вважає можливим клопотання прокурора задовольнити і звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження, та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 356 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності складає два роки.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, інкримінований йому злочин вчинив у 14 березня 2014 року. З часу вчинення ним злочину пройшло більше 2 років, за цей час він до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягався.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, з дня скоєння злочину минуло більше двох років, перебіг строків давності порушено не було, йому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню й приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.
Керуючись ст. 12, 44 49 КК України, ст. 283 - 288, ст. 369-372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002174 від 28.05.2014 р. стосовно ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України закрити у зв`язку з закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Суддя: ОСОБА_1