Номер провадження 1-в/201/347/2016
УХВАЛА

24 листопада2016 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарні ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої подано заяву ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву лікаря-психіатра ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради» стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває заява лікаря-психіатра КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 про припинення ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Лікар-психіатр КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» ДОР» ОСОБА_4 підтримала свою заяву та просила припинити ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги. При цьому додала, що ОСОБА_5 за час перебування на амбулаторному примусовому лікуванні лікаря-психіатра відвідував регулярно та приймав підтримуюче лікування, агресивних тенденцій не виявляв. Після огляду пацієнта, комісія лікарів-психіатрів, дійшла висновку, що ОСОБА_5 , який страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу параноїдний синдром, ремісія «В-С» на тлі помірно-вираженого змішаного типу дефекту, F 20.004, досяг тривалої його психічний стан стабілізувався, а тому останній не потребує більше застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву лікаря-психіатра та вважав за можливе припинити ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просила припинити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , оскільки згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психічний стан хворого стабілізувався і останній не потребує продовження лікування у примусовому порядку.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши заяву та матеріали, додані до неї, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 про припинення ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Відповідно до ч. 3 ст. 515 КПК України у разі засудження цієї особи до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців чи позбавлення волі час її перебування в медичній установі зараховується у строк відбування покарання.
Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Як вбачається з матеріалів, доданих до заяви лікаря-психіатра, ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29 квітня 2015 року відносно ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2015 року примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_5 були змінені із звичайного нагляду на амбулаторне примусове лікування.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради» № 1425 від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_5 встановлено психіатричний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу параноїдний синдром, ремісія «В-С» на тлі помірно-вираженого змішаного типу дефекту, F 20.004. За час перебування на амбулаторному примусовому лікуванні за місцем мешкання хворий ОСОБА_5 приймав підтримуюче лікування та відвідував лікаря-психіатра, проживав з батьками. При цьому, у зв`язку зі зміною психічного стану хворого, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_5 не потребує в подальшому застосування амбулаторної психічної допомоги в примусовому порядку.

Отже, враховуючи, що за період амбулаторного лікування психічний стан хворого ОСОБА_5 стабілізувався і він знаходиться в стадії стійкої ремісії, у зв`язку з чим, не потребує подальшого застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд вважає за можливе припинити відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки підстав щодо необхідності застосування інших примусових заходів, передбачених ст. 94 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 про припинення ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 512, 514 КПК України, ст. 94 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря-психіатра ОСОБА_4 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради» стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Припинити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» Дніпропетровської обласної ради».

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1