УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 521/20529/16-к 1-кс/521/3996/16

07 грудня 2016 року
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0002007 від 14.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 229 КК України, -
В С Т А Н О В И В

Як вбачається з клопотання, Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 290 КК України, відомості про що внесені до ЄРДР за № 0005007 за заявою ОСОБА_3 представника компанії Nike Innovate C.V.
02.12.2016 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлені та вилучені речі, які на думку сторони обвинувачення є речовими доказами та відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
Дослідивши клопотання, слідчий суддя, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні слідчого відсутні дані щодо документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Крім того, слідчий обґрунтовує підстави та мету накладення арешту на вилучене під час обшуку майно лише загальними фразами, які не обґрунтовують належним чином мету та підстави для арешту майна.
Крім того, до матеріалів клопотання не додано копії постанови слідчого про визнання та долучення в якості речових доказів вилученого майна, на яке слідчий просить накласти арешт.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України та його необхідно повернути слідчому для усунення вказаних недоліків.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0005007 про арешт майна повернути слідчому для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1