АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/3733/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/846/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,-
Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Первомайськ, Харківської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого за вироками Чугуївського міського суду Харківської області від 14.04.2006 року за ч.1ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт; від 11.10.2006 року за ч.2 ст.389, ст.ст.71, 72 КК України до 1 місяця 10 днів арешту; від 22.09.2009 року за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 02 вересня 2011року згідно ст.3 п.«а» Закону України «Про амністію у 2011 році», судимість в порядку ст.89 КК України не погашена, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано винним і призначено покарання :
за ч.1ст.263 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст.263-1 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
за ч.1 ст.115 КК України - у виді 11 (одинадцять) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 11 років (одинадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання - з 04 липня 2014року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишено попередній - тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятору Управління Департаменту пенітенціарної служби України в Харківській області.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів:
- судової дактилоскопічної експертизи №149 від 03.07.2014 року у сумі 884,52 грн. (вісімсот вісімдесят чотири гривні 52 коп);
- судово-трасологічної експертизи №7666 від 08.07.2014 року у сумі 2460,00 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят гривень 00 коп);
- судово-балістичної експертизи №7667 від 04.08.2014 року у сумі 984,00 грн. (дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.);
- судової дактилоскопічної експертизи №163 від 05.07.2014 року у сумі 884,52 грн. (вісімсот вісімдесят чотири гривні 52 коп);
- судово-балістичної експертизи №299 від 21.07.2014 року у сумі 1467,00грн. (одна тисяча чотириста шістдесят сім гривень 00 коп.);
-судово-товарознавчої експертизи №8423 від 30.07.2014 року у сумі 147,60 грн. (сто сорок сім гривень 60 коп.);
-судово-товарознавчої експертизи №8421 від 30.07.2014 року у сумі 147,60 грн. (сто сорок сім гривень 60 коп.).
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Судом встановлено, що близько 00 годин 10 хвилин 10 травня 2014 року, ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів та особистих неприязних відносин, в продовження конфлікту, який відбувся 09 травня 2014 року о 19-00 годині з ОСОБА_10 за вищевказаним місцем її мешкання, з метою протиправного позбавлення життя, реалізуючи злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, достав з собачої будки мисливський ніж і, тримаючи його у правій руці, розвернувшись через ліве плече, наніс ОСОБА_10 удар вказаним ножем в область грудної клітини від якого, відповідно до висновків судово-медичної експертизи №162-Чт/14 від 09.07.2014 року та судово-медичної експертизи №37/162-Чт/14 від 20.08.2014 року, у останньої утворилась колото-різана рана лівої половини грудної клітини з пошкодженням серця, яка супроводжувалась крововтратою, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя, від чого ОСОБА_10 померла на місці. Згідно зазначених висновків судово-медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_10 явилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені і серця, яке привело до розвитку гострої крововтрати, що і стало безпосередньою причиною смерті. Довівши свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, переховуючись від органів досудового слідства, а труп ОСОБА_10 було виявлено її сином ОСОБА_11 , який викликав працівників правоохоронних органів.
Крім того, в період часу з початку травня 2014 року по 09 травня 2014 року, точна дата, час та місце вчинення в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_7 , з метою перероблення незаконно придбаної ним раніше стандартної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 », у обріз рушниці, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, за допомогою підручних засобів, шляхом скорочення стволів до залишкової довжини 420 мм та відділення прикладу, виготовив відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №299 від 21.07.2014 року, - нестандартну вогнепальну зброю - обріз, виготовлений із стандартної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 ».
Він же, володіючи без передбаченого законом дозволу обрізом, виготовленим із стандартної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 », приніс вищевказаний обріз до гаражу, розташованому по АДРЕСА_3 , який належить гр. ОСОБА_12 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на зберігання обрізу без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, зберігав у гаражі, розташованому по АДРЕСА_3 , обріз, який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №299 від 21.07.2014 року, є нестандартною вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим із стандартної двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру виробництва СРСР, моделі «ТОЗ-БМ», 1958 року виготовлення, заводський номер « НОМЕР_1 », починаючи з 30.06.2014 року до 04.07.2014 року.
Крім того, в кінці травня, на початку червня, точна дата та час в ході досудового розслідування встановлені не були, ОСОБА_7 знаходячись поблизу гаражу, розташованого за адресою: м. Чугуїв, м-р Авіатор, маючи раптово виниклий умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисним мотивом, шляхом підбору ключа таємно проник до вищевказаного гаражу звідки викрав велосипед «ТОТЕМ», вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №8423 від 30.07.2014 року, складає 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.), чим завдав потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду в частині засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України скасувати, та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.
При цьому зазначає, що дії ОСОБА_7 невірно були кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України. З пояснень ОСОБА_7 , як ході досудового розслідування так і судового слідства вбачається що він не мав умислу на спричинення смерті ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В її обґрунтування вказує, що суд зробив необґрунтований висновок, про доведеність його вини за ч.1ст. 115 КК України, оскільки він не мав умислу на спричинення смерті ОСОБА_10 .
Зазначає, також, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України і суд першої інстанції повинен був повернути його прокурору.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_9 , які просили їх задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я людини» детально роз`яснено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, питання про умисел, його вид та спрямованість необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин учиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їх взаємостосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідку свого діяння: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а при умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання є необережним. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину, як умисного вбивства значення не має.
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні, з достатньою повнотою досліджені всі об`єктивні дані щодо обставин скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Стосовно доводів апеляційних скарг, щодо відсутності умислу ОСОБА_7 на заподіяння ОСОБА_10 смерті, колегія суддів зазначає наступне.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував фактичних обставин скоєних злочинів, зокрема і факт нанесення ОСОБА_10 удару ножем.
Судом першої інстанції досліджені дані висновку судово-медичної експертизи №162-Чт/14 від 09.07.2014р., згідно якого при дослідженні трупу ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана лівої половини грудної клітини з проникненням в грудну порожнину з пошкодженням легені, перикарда, лівого шлуночку, лівого передсердя, яке супроводжувалося крововтратою - лівостороннім гематорексом (2000мл.) і гематампонадой (200мл.), що виникли від однократного, прижиттєвого удару плоского одностороннє-гострого, гострокінцевого колюче-ріжучого предмета, з лезом середньої гостроти і вираженим правим ребром обуха, можливо ножем. За ступенем тяжкості зазначене поранення кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Довжина раневого каналу 12 см. (т.1 а.кр.пров.79-83);
Данні висновку судово-медичної експертизи №37/162-Чт/14 від 20.08.14р., згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 явилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені і серця, що призвело до гострої крововтрати, яка стала безпосередньою причиною смерті. Дане колото-різане поранення було прижиттєвим, було завдано не більш як за 30 хвилин до настання смерті, між колото-різаним пораненням і настанням смерті є причинно-наслідковий зв`язок. Характер пошкодження, морфологічні особливості ранового каналу, його напрямок виключають можливість спричинення вказаного поранення самостійно. В момент спричинення колото-різаного поранення потерпіла була повернута передньою поверхнею тулуба до нападаючого (т.1 а.кр.пров. 138-140).
Отже, враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , висновок суду першої інстанції про те що ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом на спричинення смерті потерпілій, навмисно завдав ОСОБА_10 в життєво важливий орган - грудну клітину удар мисливським ножем з достатньою силою, відповідає як фактичним обставинам справи так і свідченням самого ОСОБА_7 .
Також, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 наголошує на невідповідності обвинувального акту вимогам ст.. 291 КПК України.
Разом з тим, згідно даних журналу судового засідання від 30 вересня 2015 року та ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 30 вересня 2015 року, обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_9 не заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду, що у свою чергу свідчить про їх згоду з відповідністю обвинувального акту вимогам закону.
Крім того, статтею 415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції,
Висловлюючи таке прохання в апеляційних скаргах, а ні обвинувачений а ні його захисник на жодну таку обставину не посилаються.
Враховуючи викладене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 12 березня 2015 року по 14 квітня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 УПК України, колегія суддів,-
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 12 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.
На підставі ч.5 ст. 72КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 12 березня 2015 року по 14 квітня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим з дня вручення копії ухвали.

Головуючий:

Судді: