Справа № 203/4565/16-к
Провадження №1-кп/0203/451/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2016 м. Дніпро
Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002442 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 04.08.2016 приблизно о 23:05 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на території центрального автовокзалу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10, визначив об`єктом злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився у зазначеному місці та в зазначений час.
Після цього обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, під вигаданим приводом здійснення дзвінка взяв у потерпілого ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Duos GT C3782» (imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 ), всередині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 , загальною вартістю 550, 00 грн., після чого, не збираючись здійснювати за допомогою належного потерпілому мобільного телефону дзвінок, незважаючи на неодноразові вимоги останнього повернути належне йому майно, з місця скоєння злочину зник, утримуючи при собі зазначений мобільний телефон.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 04.08.2016, знаходячись на центральному автовокзалі м. Дніпро, де побачив потерпілого ОСОБА_6 . Після чого підійшов до останнього та попросив його мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка. Після того, як ОСОБА_6 передав обвинуваченому мобільний телефон, він з ним втік з місця злочину.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.
Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, однак із звільненням його від відбування покарання в порядку, передбаченому ст.ст. 75,76 КК України, оскільки тільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєного ним злочину і сприятиме його виправленню.
Вирішуючи питання про речові докази:
мобільний телефон марки ««Samsung Duos GT C3782» (imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 ) суд вважає необхідним відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити за належністю ОСОБА_6 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік.
У відповідності до ст. 75, п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого мешкання та не буде виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 скасувати, звільнивши його з-під варти із залу суду.
Речові докази:
мобільний телефон марки ««Samsung Duos GT C3782» (imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 ) суд вважає необхідним відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України залишити за належністю ОСОБА_6 .
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий ОСОБА_1