В И Р О К
іменем України
Справа № 126/1816/15-к

Провадження № 1-кп/126/9/2016

"08" червня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 254 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у безгосподарському використанні земель, яке спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту за наступних обставин. На підставі розпорядження голови Бершадської районної державної адміністрації № 466 від 15.10.2009 року «Про надання дозволу громадянці ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянською господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради, який затверджено розпорядженням голови Бершадської районної державної адміністрації № 523 від 26.11.2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради». Після цього на підставі зазначеного розпорядження передано у власність земельну ділянку ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради та виготовлено державний акт серії ЯИ № 819767 на право власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Бирлівської сільської ради, за межами населеного пункту (кадастровий номер 50).

На підставі розпорядження голови Бершадської районної державної адміністрації № 465 від 15.10.2009 року «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення власність земельної ділянки для ведення особистого селянської господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради, який затверджено розпорядженням голови Бершадської районної державної адміністрації №522 від 26.11.2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради». Після цього на підставі зазначеного розпорядження передано у власність земельну ділянку ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради та виготовлено державний акт серії ЯИ № 819766 на право власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Бирлівської сільської ради, за межами населеного пункту (кадастровий номер 51).

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 передано власність 2 земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які межують між собою, для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради із якісною характеристикою грунтів 1б - дерново-слаборозвинені глинисто-піщані грунти.

Під час використання земельної ділянки на території Бирлівської сільської ради за межами населеного пункту (кадастровий номер 50), яка належить ОСОБА_6 та земельної ділянки на території Бирлівської сільської ради за межами населеного пункту (кадастровий номер 51), яка належить ОСОБА_5 , останній всупереч вимогам пунктів а та ґ ч.1 ст.91 Земельного кодексу України, відповідно до яких власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, підвищувати родючість грунтів та зберігати інші корисні властивості землі, достовірно знаючи про вид цільового використання земельних ділянок, навесні 2012 року без відповідних дозвільних документів на проведення робіт та без проведення зміни цільового призначення земельних ділянок, розпочав промислове видобування піску, чим на земельній ділянці сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 50 частково створив 2 штучних водних об`єкти площами 0,22 га та 0,68 га, площадку для намиву піску площею 0,39 га та розрив земельну ділянку площею 0,55 га та на земельній ділянці сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 51 частково створив 1 штучний водний об`єкт площею 0,14 га. Таким чином, використання не за цільовим призначенням земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 50 призвело до виведення із сільськогосподарського обороту земель загальною площею 1,84 га; а використанням не за цільовим призначенням земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 51 призвело до виведення із сільськогосподарського обороту земель загальною площею 0,14 га.

Використання ОСОБА_5 земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 50 та 51 не за їх цільовим призначенням призвело до пониження якісних показників грунту та виведення земель із сільськогосподарського обороту, що унеможливлює подальше використання земель для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,98 га.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 254 КК України, як безгосподарське використання земель, яке спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому в вину злочину не визнав та показав, що розпорядженнями Бершадської районної державної адміністрації № 523 та № 522 від 26.11.2009 року було затверджено проекти землеустрою щодо відведення двох земельних ділянок у його власність та власність його матері ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради та Відділом Держкомзему у Бершадському районі було виготовлено та видано йому та його матері ОСОБА_6 державні акти на право власності на землю: серії ЯИ № 819767 та ЯИ № 819766, зареєстровані 18.12.2009 року. Не дивлячись на те, що на час отримання ним та його матір`ю ОСОБА_6 у власність вказаних двох земельних ділянок вони були віднесені до земель сільськогосподарського призначення, фактично вказані земельні ділянки не використовувались під пасовища та не могли використовуватись під пасовища, оскільки там знаходився стихійний кар`єр, рельєф якого збережений досьогодні, на них росла очеретяна та лугова вологолюбива рослинність, була болотиста місцевість, йому відомо, що приблизно на протязі 25 років до цього на вказаних земельних ділянках проводилось видобування піску відкритим способом з допомогою трактора Т-74 з лопатою для потреб місцевого колгоспу, потім нині покійний житель села Бирлівка Оченаш створив водойму (ставок), який орендував.

При наданні йому та ОСОБА_6 у власність вказаних земельних ділянок вони не відповідали категорії земель пасовища, однак, якби він при оформленні відповідних документів заперечував, що це саме пасовища, йому б не надали б ці земельні ділянки у власність. Дані обставини підтверджують і жителі села Бирлівка, і колишній сільський голова с. Бирлівка Бершадського району Вінницької області ОСОБА_7 . Перші роки після одержання вказаних земельних ділянок у власність він використовував їх як ставок, зарибив його, але у зв`язку з тим, що була мілка водойма - цей ставок був неефективний і йому порадили його углибити шляхом видобування піску. Тому в 2011 році він почав збирати необхідні документи для зміни цільового призначення земельних ділянок, які він та його мати ОСОБА_6 отримали у власність у 2009 році для ведення особистого селянського господарства. В липні 2011 року рішеннями Бирлівської сільської ради Бершадського району йому було надано погодження на геологічне вивчення ділянки надр на отримання спеціального дозволу для користування ділянкою надр на належних йому та його матері ОСОБА_6 земельних ділянках для видобутку будівельного піску на території Бирлівської сільської ради. В 2014 році в Державній службі геології та надр України він отримав ліцензію на видобування піску на земельних ділянках, площею 4,9 га, що розташовані на території Бирлівської сільської ради, які він та його мати ОСОБА_6 отримали в 2009 році для ведення особистого селянського господарства. Після отримання ліцензії комісією при Вінницькій обласній державній адміністрації було затверджено частину вищевказаних земельних ділянок для відведення гірничого відводу. Після отримання дозвільних документів, не змінивши цільове призначення земельних ділянок, він розпочав видобування піску на частині земельних ділянок спочатку відкритим способом, а пізніше гідро-механічним способом (з допомогою земснаряду). На даний час цільове призначення земельних ділянок не змінено, однак ним вживаються заходи щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із земель для ведення особистого селянського господарства на землі промисловості за видом цільового призначення для видобування піску.

Своєю господарською діяльністю, пов`язаною з видобуванням піску та поглибленням водойми він не міг вивести земельні ділянки із сільськогосподарського обороту, оскільки дані земельні ділянки до надання йому та його матері у власність ніколи не використовувалися для ведення сільського господарства, а використовувались як піщаний кар`єр та ставок, тому просить виправдати його у вчиненні інкримінованого йому в вину злочину.

В підтвердження пред`явленого обвинувавачення, прокурор посилається на наступні докази, які вважала доведеними в ході судового засідання, а саме:

-покази свідків;

-висновки про можливість відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 02.07.2009 року, видані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відділом Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області;

- розпорядження №465 та №466 від 15.10.2009 року, видані Бершадською районною адміністрацією про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки;

- довідки, видані Відділом Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області № 6415 від 3.11.2009 року № 6412 від 02.04.2009 року з відповідними викопіюваннями з плану землекористувань Бирлівської сільської ради;

- умови відведення відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельних ділянок № 6414 від 3.11.2009 року та № 6111 від 02.04.2009 року, затверджені начальником відділу Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області;

- висновки відділу містобудування та архітектури Бершадської районної державної адміністрації № 788 та № 787 від 03.11.2009 року про погодження проектів землеустрою щодо відведення відповідно гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 земельних ділянок;

- рішення 23 сесії 5 скликання Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 16.11.2009 року про затвердження Бирлівською сільською радою технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- акти встановлення (перенесення) в натурі меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків та долучених до кожного з них схем земельної ділянки, що відводиться відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- розпорядження № 522 та № 523 від 26.11.2009 року Бершадської районної державної адміністрації про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідно гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 ;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 819766 від 18.12.2009 року, виданий гр. ОСОБА_5 на підставі Розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 522 від 26.11.2009 року як власнику земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0151 у межах згідно з планом, розташованої на території Бирлівської сільської ради за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 819767 від 18.12.2009 року, виданий гр. ОСОБА_6 на підставі Розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 523 від 26.11.2009 року як власниці земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0150 у межах згідно з планом, розташованої на території Бирлівської сільської ради за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

-заключення про грунтовий покрив земельних ділянок громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які розташовані на території Бирлівської сільської ради від 21.04.2010 року № 1169, що розроблене Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»;

- заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до голови Бершадської районної державної адміністрації про дозвіл на обстеження земельних ділянок, що знаходяться у їх власності;

- розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 189 від 30.04.2010 року про дозвіл громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на розробку проектів відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється, площею 2,00 га та 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Бирлівської сільської ради;

-довіреність серії ВРО № 069002 від 01.11.2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстрованої в Реєстрі за №2020 гр. ОСОБА_6 для виконання усного договору доручення про уповноваження ОСОБА_5 бути її представником при вирішенні будь-яких питань, що стосуватимуться земельної ділянки, площею 2,00 га, яка розташована на території Бирлівської сільської ради за межами населеного пункту на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку;

- протокол огляду місця події від 24.03.2014 року;

- протокол огляду місця події від 03.04.2014 року;

- постанову слідчого про призначення позапланової перевірки від 10.11.2014 року;

- протокол огляду земельної ділянки від 25.11.2014 року;

- відповіді на запит слідчого № 158-02/03-791 від 05.12.2014 року з агрохімічним паспортом поля земельної ділянки 1, кадастровий номер :03:001:0151 та агрохімічним паспортом поля земельної ділянки 2, кадастровий номер :03:001:0150;

- акт обстеження земельної ділянки № 113/14 від 16 грудня 2014 року та акт обстеження земельної ділянки № 114/14 від 16 грудня 2014 року;

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16 грудня 2014 року Вінницькою філією державної установи "Інституту охорони грунтів України";

- матеріали адміністративної справи № 99/14 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_5 за ст. 53 КУпАП;

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що працював сільським головою Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, йому відомо, що в 80-х роках минулого століття на земельних ділянках, наданих у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був піщаний кар`єр місцевого колгоспу, де добували пісок для потреб села, хоча документи про це в Бирлівській сільській раді Бершадського району відсутні, натомість в балансі земель земельні ділянки, нині належні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказані як пасовища; вказаний колгоспний кар`єр функціонував приблизно протягом 10 років; потім близько 10 років даний кар`єр був безхазяйним; потім нині покійний агроном колективного господарства Оченаш взяв в оренду вказаний кар`єр, щоб розводити в водоймі рибу: він 2 місяці працював бульдозером, потім запустив в штучний став воду, зарибив його, однак, через 2 роки прорвало дамбу, внаслідок чого втекла вода разом із рибою, на цьому закінчилась господарська діяльність агронома Оченаша; наступних 6-7 років вказаний кар`єр знову був безхазяйним; 23 сесія 5 скликання Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 16.11.2009 року передала вищевказані земельні ділянки в користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства, оскільки вони рахувалися в балансі земель як пасовища; жодних адміністративних довідок про те, що насправді вказані земельні ділянки не є пасовищами сільська рада не видавала. Земельні ділянки було виділено Дунаєвським відділом земельних ресурсів, оскільки вони знаходяться за межами с. Бирлівка і належать до земель запасу, про виділення земельних ділянок Бирлівська сільська рада взнає лише по факту. В Акті встановлення (перенесення) в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 30.12.2009 року, затвердженого ним, як сільським головою с. Бирлівки ( т.2, а.с.189), неправдиво вказано, що відведені гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 земельні ділянки є пасовищем, оскільки на час затвердження вказаного акта це був кар`єр, а не пасовище, однак в балансі земель вказана ділянка рахується як пасовище, тому вимушено так відображено і в Акті. На його думку, з точки зору економіки вказані земельні ділянки використовуються по-господарськи, оскільки насправді це кар`єр, а не пасовище.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що до того, як ОСОБА_10 одержали в приватну власність вищевказані земельні ділянки, то це був колгоспний кар`єр, де відкритим способом інтенсивно видобувався пісок НОМЕР_1 ,5-2 м поверхні, потім агроном колгоспу Оченаш взяв в оренду вказаний кар`єр, зробив там ставок. На час, коли ОСОБА_10 одержали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на тому місці, де раніше видобувався пісок худобу ніхто не випасав, на даний час земельна ділянка частково використовується як пасовище; метрів 70 на 70 ( приблизно півгектара) зараз використовується ОСОБА_5 для видобутку піску саме на тому місці, де і раніше був кар`єр; на земельній ділянці ростуть очерети, тому пасти худобу немає можливості. В нього немає жодних претензій до ОСОБА_5 , окрім того, що останній видобуває пісок на належних йому та ОСОБА_6 земельних ділянках гідро-механічним способом, а не бульдозером.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що в період з 1986 року до 1990 року на місці земельних ділянок ОСОБА_10 був старий кар`єр колгоспу, пісок видобувався екскаватором, потім кар`єр певний час був занедбаний, після чого нині покійний житель с. Бирлівка Бершадського району Оченаш приблизно в 1994-1995 роках взяв його в оренду та зробив на вказаній земельній ділянці ставок, зарибив його, після того як зірвало дамбу- кар`єр знову тривалий час був занедбаний. Випасання худоби на земельних ділянках ОСОБА_10 ( значній їх частині) практично не проводиться, оскільки все поросло очеретом; межі кар`єру, що використовуються на даний час ОСОБА_5 для видобування піску в порівнянні з межами старого колгоспного кар`єру на цьому ж місці практично не змінилися.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що влітку 2013 року він на прохання ОСОБА_5 допомагав останньому розчищати належні йому земельні ділянки, а саме: косив мочарі та вигортав їх трактором, після чого поставили земснаряд. Пасти худобу на вказаних земельних ділянках, належних ОСОБА_10 на його думку неможливо, оскільки там місцями стоїть вода, а місцями росте рогоза та очерет. На цій ділянці і раніше був піщаний кар`єр, де люди самовільно брали пісок, тому на цьому місці не могло бути ніякого пасовища. Йому відомо, що раніше на належних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельних ділянках був ставок, який колись орендував нині покійний Оченаш - житель с. Бирлівка Бершадського району.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що в 2013 році до нього звернувся ОСОБА_12 та запропонував йому роботу по прибиранню від сміття земельних ділянок, належних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які розташовані між с. Бирлівка та с. Баланівка, на що він погодився. Коли він почав працювати, на вказаних земельних ділянках вже відбувався видобуток піску, вказані земельні ділянки, нині належні ОСОБА_10 , як пасовище ніколи не використовувалась, оскільки там раніше був ставок і місцевість заросла очеретом.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показав, що на місці знаходження належних ОСОБА_10 земельних ділянок раніше був колгоспний кар`єр, потім ставок. На даний час площа кар`єру, де видобуває пісок ОСОБА_10 відповідає площі колишнього колгоспного кар`єру, який був на цьому ж місці. Пасовище худоби знаходиться зовсім в іншому місці від кар`єру.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 показала, що вона працювала землевпорядником Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, вела облік земельних ділянок, тому їй відомо, що в балансі землі Бирлівської сільської ради земельні ділянки, які на даний час належать ОСОБА_10 , рахувалися як землі запасу, пасовища.Однак, їй не відомо чи фактично вказані земельні ділянки, площею 4 га використовувались за цільовим призначенням, тобто як пасовища. В Бирлівській сільській раді немає жодних документальних відомостей про те, що вищевказані земельні ділянки використовувались насправді як кар`єр.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 показав, що з 2009 року на вказаних земельних ділянках, нині належних ОСОБА_5 ведеться видобування піску. Раніше тут знаходився колгоспний кар`єр для видобування піску, потім ставок. Йому не відомо яка саме площа із належних ОСОБА_5 земельних ділянок могла б використовуватись як пасовище, оскільки значна площа поросла очеретом, який худоба не їсть. Зараз на тому самому місці де раніше був ставок і кар`єр вони і знаходяться.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 показав, що раніше він працював у ФОП ОСОБА_18 інженером-землевпорядником та, виконуючи свої посадові обов`язки, виїздив на земельні ділянки, належні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для проведення замірів земельної ділянки для подальшого виготовлення технічної документації. На вищевказаній земельній ділянці він бачив зарослі очерету, заболоченість, тому вважає, що як пасовище вказані земельні ділянки використовуватись не можуть. Під час проведення обмірів вищевказаних земельних ділянок він не бачив чи був наявний там ставок, кар`єр.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 , показав, що коли в 2009 році земельні ділянки, загальною площею 4 га були передані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 то значною їх частиною був кар`єр, та ставок.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показав, що він являється фізичною особою підприємцем, займається виконанням землевпорядних робіт. В 2009 році до нього звернувся ОСОБА_5 щодо розроблення землевпорядної документації на дві земельних ділянки, площею по 2 га кожна на території Бирлівської сільської ради Бершадського району. В 2012 році ОСОБА_5 звернувся для виготовлення землевпорядної документації для зміни цільового призначення вищевказаних земельних ділянок. На його думку із загальної площі земельних ділянок Дунаєвських на водойми припадає приблизно 2-3 гектари, їх не можна було б використовувати як пасовища, на кар`єр припадає соток 15-20. На земельних ділянках, виділених ОСОБА_10 для веденням особистого селянського господарства, була вологолюбива рослинність, водойма. Чи могли б вказані земельні ділянки використовуватись під пасовища впевнено сказати не може.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 показав, що в 2013 році до нього звернувся ОСОБА_5 і попросив допомогти знайти технічні засоби для створення ставка на належних йому та його матері ОСОБА_6 земельних ділянках. Йому відомо , що на місці вищевказаних земельних ділянок раніше був колгоспний кар`єр, потім ставок, потім знову стихійний кар`єр; площа заросла очеретом, була маленька калабатина ( води не було). Весною 2013 року залучили техніку для створення на вказаних земельних ділянках ставка, намивали дамбу , пісок реалізовувався для потреб громадян.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 показав, що працював начальником Відділу земельних ресурсів у Бершадському районі Вінницької області; йому відомо, що ОСОБА_5 набув права власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; пізніше останній замовив геологічне обстеження вказаної земельної ділянки, отримав відповідну ліцензію і добував на ній корисні копалини; ОСОБА_5 також було розроблено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки, однак чи його затверджено йому невідомо. Ним, як начальником Відділу Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області, були підписані висновки від 02.07.2009 року про можливість відведення земельних ділянок, орієнтовною площею по 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу ( пасовища) відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Те, що виділені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельні ділянки відносились до земель запасу (пасовища) відображено в картографічних матеріалах та згідно даних обліку Держкомзему. Тобто відомості про те, що вказані земельні ділянки використовуються як кормові угіддя взято саме з картографічних матеріалів і саме тому Відділ земельних ресурсів змінити цільове призначення земельних ділянок не міг; йому невідомо, що раніше на вказаній земельній ділянці тривалий час ( близько 20 років) був кар`єр та ставок. Відділ земельних ресурсів погодив би документацію на виділення цієї ділянки у власність ОСОБА_22 , оскільки останній виявив таке бажання та в подальшому міг би за власний рахунок провести рекультивацію цих земель та зміну їх цільового призначення.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням прокурора в якості свідка ОСОБА_23 показав, що він працює завідуючим лабораторією у Вінницькій філії ДУ «Держгрунтохорона», в 2014 році він відбирав грунт ( три орних зразки і один підорний зразок) з земельних ділянок, належних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відступивши від краю ділянки на 20-60 метрів, за результатами проведених аналізів він виготовив два агрохімічних паспорти на першу і на другу земельну ділянку з агрохімічними показниками. В агрохімічних паспортах поля №1 і поля №2 ( том1, а.с.22,23) зазначена ОСОБА_6 , однак вказано різні кадастрові номери двох земельних ділянок, що пояснюється технічною помилкою. На обох земельних ділянках, де він відбирав проби грунту був пісок і ставок, піщаний кар`єр, шару родючого грунту не було; ставок він наніс на картограму ( том1, а.с.24) без встановлення його розмірів; визначені ним показники грунту були низькі для вирощування сільськогосподарських культур, тобто грунт для цього був непридатний на обох земельних ділянках, що було зазначено у відповіді директора Вінницькій філії ДУ «Держгрунтохорона» на запит слідчого за № 158-02/03-791 від 05.12.2014 року, а саме було вказано, що обстежені земельні ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають дуже низькі показники родючості, а тому не можуть використовуватись для вирощування сільськогосподарських культур та під пасовища.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням прокурора в якості свідка ОСОБА_24 показав, що працює завсектором Державного земельного кадастру у Держкомземі Бершадського району, має спеціальність землевпорядник земельного кадастру; оглянувши план земельних ділянок, належних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який виготовлено в 2009 році, може пояснити, що на плані згідно позначень зображено пасовищну рослинність. На плані немає жодних позначок, що на вказаних земельних ділянках є піщаний кар`єр та водойма.

Із довідки Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 105 від 8 травня 2014 року ( т.3, а.с.92) видно, що згідно Державних актів ЯИ № 819767 та ЯИ № 819766 на право приватної власності на земельні ділянки відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цільове призначення земельних ділянок- для ведення особистого селянського господарства, однак дані земельні ділянки є землями бувшого піщаного кар`єру, який було відкрито більше 20 років тому; громадянину ОСОБА_5 видано спеціальний дозвіл на користування надрами від 07.02.2013 року за № 4330 для геологічного вивчення терміном на 2 роки; у 2014 році ОСОБА_5 подано до Міністерства екології природних ресурсів пакет документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин; на даний час видобування піску не проводиться.

Із акта обстеження земельної ділянки № 41/14 від 18.06.2014 року( т.3, а.с.95) видно, що на момент проведення позапланової перевірки від 18.06.2014 року встановлено, що на земельних ділянках із земель запасу Бирлівської сільської ради, які надані згідно двох Державних актів на право власності ОСОБА_5 51) та ОСОБА_6 ( 51) для ведення особистого селянського господарства, які були зареєстровані та видані згідно Земельного законодавства 18.12.2009 року, та які, згідно довіреності від 01.11.2011 року серії ВРО № 069002 знаходяться у керуванні ОСОБА_5 , виявлено піщаний кар`єр, що згідно довідки Бирлівської сільської ради від 08.05.2014 року № 105 було відкрито більше 20 років тому. Згідно цієї ж довідки, відтоді грунтовий покрив на вищезазначених ділянках відсутній.

Із заключення про грунтовий покрив земельних ділянок громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які розташовані на території Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, затвердженого Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» № 1169 від 21.04.2010 року ( т.1, а.с.56) видно, що земельні ділянки гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ( відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 819767 та серії ЯИ № 819766) по обліку- це кормові угіддя, а фактично це землі бувшого піщаного кар`єру, який було відкрито більше 20 років назад без відповідних дозволів; глибина даної виїмки від 1,5 до 2,0 м; на даний час на земельних ділянках проростає вологолюбива рослинність, де власниками земельних ділянок рівень грунтових вод опущений до 0 м; грунтовий покрив цих земельних ділянок в сучасному стані класифікується як порушені землі (агрогрупа 215), які в межах Вінницької області не віднесена до особливо цінних земель ( Наказ Держкомзему від 6.10.2003 року № 545, зареєстрований в Міністерстві юстиції за № 979/8300).

Із заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 12.01.2010 року ( т.1, а.с.54, 55) видно, що вони звернулися до голови Бершадської районної державної адміністрації з письмовими заявами, в яких просять у зв`язку із перезволоженням земельних ділянок, виділених їм у власність надати їм дозвіл на обстеження та будівництво гідротехнічної споруди.

Із розпорядження Бершадської районної державної адміністрації № 189 від 30.04.2010 року ( т.1, а.с.52-53)видно, що розглянувши заключення від 21.04.2010 року № 1169 державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про грунтовий покрив земельних ділянок громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які розташовані на території Бирлівської сільської ради, що розроблене та на підставі заяв громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , Бершадською районною державною адміністрацією: затверджено заключення про грунтовий покрив земельних ділянок громадян ОСОБА_6 площею 2,00 га та ОСОБА_5 площею 2,00 га, які знаходяться у їх власності відповідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 819767 та серії ЯИ № 819766 на території Бирлівської сільської ради ( за межами населеного пункту); надано дозвіл громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на розробку проектів відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється, площею 2,00 га та 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Бирлівської сільської ради.

Крім того, за клопотанням прокурора судом за участю учасників судового провадження було проведено огляд на місці вказаних земельних ділянок, належних на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 при цьому було встановлено, що земельні ділянки Дунаєвських розташовані в межах бувшого ставка, про що свідчить насипана по периметру (штучно зроблена) дамба, а також в межах бувшого піщаного кар`єру, який виходить за межі земельних ділянок та місцевість якого характеризується нерівністю поверхні грунту (горби та ями, які залишені після видобування піску). На частині земельних ділянок наявні три водойми та місце для намивання піску. За результатами огляду спеціалістом із землевпорярядкування ФОП ОСОБА_18 було виготовлено ситуаційну план-схему вказаних земельних ділянок ( т. 4, а.с. 123).

Дослідивши всі зібрані у даному кримінальному провадженні докази та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ст. 254 КК України не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав.

Посилання прокурора на: висновки про можливість відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від 02.07.2009 року, видані Відділом Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області (т.3, а.с.133, т.3, а.с.30) про можливість відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , орієнтовною площею по 2,00 га для згадуваної цілі за рахунок земель запасу (пасовище) Бирлівської сільської ради; розпорядження №465 та №466 від 15.10.2009 року, видані Бершадською державною районною адміністрацією (т.3, а.с.138; т.3, а.с.35) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею по 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради; довідки, видані Відділом Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області № 6415 від 3.11.2009 року та № 6412 від 02.04.2009 року з відповідними викопіюваннями з плану землекористувань Бирлівської сільської ради ( т.3, а.с. 139; т.3, а.с.36-37) про якісну характеристика грунтів (1 б- дерново-слаборозвинені глинистопіщані грунти) згідно матеріалів технічного звіту; умови відведення відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельних ділянок № 6414 від 3.11.2009 року та № 6111 від 02.04.2009 року, затверджені начальником відділу Держкомзему у Бершадському районі Вінницької області ( т.3, а.с.141;т.3, а.с.38) з метою використання кожної з двох земельних ділянок площею по 2 га - для ведення особистого селянського господарства; категорія земель- землі сільськогосподарського призначення Бирлівської сільської ради, угіддя-сільськогосподарські (пасовище), землі запасу; код використання визначено згідно з Українським класифікатором цільового використання землі (УКЦВК)-2.2. для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби; висновки відділу містобудування та архітектури Бершадської районної державної адміністрації № 788 та № 787 від 03.11.2009 року ( т.3, а.с.144; т.3, а.с.41) про відсутність на вказаних земельних ділянках будь-яких обмежень на використання; рішення 23 сесії 5 скликання Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 16.11.2009 року ( т.3, а.с.149; т.3, а.с.46) про затвердження Бирлівською сільською радою технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу (пасовище) загальною площею по 2 га на території Бирлівської сільської ради; акти встановлення (перенесення) в натурі меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків та долучених до кожного з них схеми земельної ділянки, що відводиться відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( т.3, а.с.150; т.3, а.с.47-48), затверджені сільським головою Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області ОСОБА_7 , про встановлення на місцевості зон обмежень на користування кожною земельною ділянкою і зображення на схемі, про відсутність на обох ділянках встановлених обмежень; розпорядження № 522 та № 523 від 26.11.2009 року Бершадської районної державної адміністрації ( т. 1, арк.45; т. 1, а.с.47) про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність відповідно гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу (пасовище) на території Бирлівської сільської ради та передання у власність відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельних ділянок, площею по 2 га для ведення особистого селянського господарства та видання державних актів на право власності на земельні ділянки; забезпечення реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки згідно чинного законодавства гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 819766 від 18.12.2009 року, виданий на ім`я гр. ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0151 у межах згідно з планом, розташованої на території Бирлівської сільської ради за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства ( т.2, а.с.117); державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 819767 від 18.12.2009 року, виданий на ім`я гр. ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0150 у межах згідно з планом, розташованої на території Бирлівської сільської ради за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства ( т.2, а.с.118); довіреність серії ВРО № 069002 від 01.11.2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстрованої в Реєстрі за №2020 гр. ОСОБА_6 для виконання усного договору доручення про уповноваження ОСОБА_5 бути її представником при вирішенні будь-яких питань, що стосуватимуться земельної ділянки, площею 2,00 га, яка розташована на території Бирлівської сільської ради за межами населеного пункту на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку як на докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 254 КК України, на думку суду, є безпідставними.
Вищеперераховані письмові докази дійсно підтверджують той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належно оформлено всі правовстановлюючі документи на дві земельних ділянки на території Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, однак зазначену у вищеперелікованих документах фактичну приналежність обох земельних ділянок під час їх відведення та одержання у власність Дунаєвськими саме до земель з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (пасовища) суд оцінює критично, оскільки це спростовується показами свідків, які були безпосередньо причетними до підготовки документів для послідуючої передачі Дунаєвським у власність земельних ділянок: ОСОБА_7 , який працював сільським головою Бирлівської сільскої ради Бершадського району Вінницької області, ОСОБА_18 , який є фізичною особою підприємцем, що займається виконанням землевпорядних робіт, займався розробленням землевпорядної документації на обидві вищевказаних ділянки, ОСОБА_21 , який працював начальником Відділу земельних ресурсів у Бершадському районі Вінницької області, ОСОБА_25 , який працював у Відділі земельних ресурсів, які показали, що у вказаних документах зазначено цільове призначення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, оскільки згідно картографічних даних вказані землі значились як сільськогосподарського призначення ( пасовище).
Із показань свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 встановлено, що земельні ділянки, надані у власність ОСОБА_5 раніше ніколи не використовувалися як пасовища, тому що більше як 20 років на них знаходився стихійний кар`єр, а незадовго до надання їх у власність Дунаєвським, нині покійним Оченаш було створено ставок, на даних земельних ділянках росла вологолюбива рослинність, яку не вживає худоба, тому за вищенаведених обставин у суду виник сумнів, що на час надання у власність ОСОБА_10 земельних ділянок без проведення рекультивації та меліорації їх можливо було використовувати для сільськогосподарського призначення як пасовище.

Посилання прокурора на вищеперераховані у вироку: заключення про грунтовий покрив земельних ділянок громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які розташовані на території Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, затвердженого Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» № 1169 від 21.04.2010 року ( т.1, а.с.56); довідку Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 105 від 8 травня 2014 року ( т.3, а.с.92); акт обстеження земельної ділянки № 41/14 від 18.06.2014 року( т.3, а.с.95) як на докази обвинувачення на думку суду переконливо спростовують висунуте ОСОБА_5 обвинувачення, оскільки доводять, що на час передачі у власність ОСОБА_10 обох земельних ділянок 18.12.2009 року по обліку вони рахувались як природні кормові угіддя, а фактично це були землі бувшого піщаного кар`єру, який було відкрито більше 20 років тому назад без відповідних дозволів з глибиною виїмки від 1,5 до 2,0 м.

Суд вважає, що сам факт нецільового використання земельних ділянок та притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП, на що посилається прокурор як на доказ, не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 254 КК України, оскільки обвинуваченням не зібрано та не наведено переконливих доказів того, що земельні ділянки до надання їх у власність ОСОБА_10 використовувались як землі сільськогосподарського призначення і що внаслідок безгосподарського використання їх ОСОБА_10 спричинено тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури грунту.

Посилання прокурора на відповідь на запит слідчого та агрохімічні паспорти земельних ділянок ( т.1, а.с. 21-24) як на доказ є безпідставними, оскільки вони зібрані в порушення вимог чинного КПК України, оскільки вказані документи виготовлені посадовими особами Вінницької філії Державної установи «Інститут охорони грунтів України», які не були процесуально долучені до виконання робіт та документів у встановленому законом порядку. Крім того, агрохімічні паспорта мають розбіжності і не відображають якість грунту на частинах земельних ділянок ОСОБА_10 , які станом на час проведення огляду земельних ділянок судом залишилися в такому ж стані, який був при наданні їх ОСОБА_10 у власність.

Суд вважає, що показання свідків: ОСОБА_26 , на які посилається прокурор, можуть слугувати доказом обвинувачення при умові доведеності, що на час передачі у власність ОСОБА_10 земельні ділянки могли використовуватись для сільськогосподарського виробництва (пасовища) та при умові, що внаслідок безгосподарського використання землі ОСОБА_10 виведено земельні ділянки із сільськогосподарського обороту.

Показання свідків: ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , на які посилається прокурор, суд вважає недопустимими, оскільки вони не доводять і не спростовують, що внаслідок безгосподарського використання землі ОСОБА_10 , земельні ділянки були виведені із сільськогосподарського обороту.
Суперечливі показання свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 суд, критично оцінивши, не приймає до уваги, оскільки вони в силу виконання своїх службових обов`язків готували документи щодо земельних ділянок, які виділені у власність ОСОБА_10 , тому вони пов`язані зробленими ними висновками та внесеними в них відомостями щодо характеристики даних земельних ділянок.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання і обов`язок доказування вказаних обставин, згідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій засобами, передбаченими цим Кодексом.
Доведення події злочину передбачає достовірне встановлення наявності передбаченого кримінальним законом суспільно небезпечного діяння, його наслідків, причинного зв`язку між діянням і його наслідками, часу, місця, способу, обстановки, засобів вчинення злочину, безпосереднього об`єкта злочину, предмета посягання, особи і змісту поведінки потерпілого тощо.
Згідно ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.
При цьому, суд вважає достатньо забезпеченими в ході судового процесу процесуальні права прокурора на надання ним додаткових доказів на підтвердження доведеності події та вини обвинуваченого.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Однак, як на стадії слідства так і в суді прокурором не вжито заходів щодо: розширення кола свідків шляхом встановлення попередніх землекористувачів земельних ділянок (бувших керівників та спеціалістів сільськогосподарського підприємства "Берладинка" с. Бирлівка, бувших працівників Бирлівської сільської ради); вилучення документів, що підтверджують як саме використовувалась земельні ділянки до надання їх у власність Дунаєвським; відібрання зразків грунту, призначення грунтознавчої експертизи грунту з частин земельних ділянок, на яких ОСОБА_10 здійснював господарську діяльність так і на тих, які залишаються в тому ж стані, які були Дунаєвськими отримані у власність; перевірки показань обвинуваченого в частині, що він отримав у встановленому законом порядку дозвільні документи на видобування піску на вказаних земельних ділянках.
Згідно до ч.3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного суду України від 29.06.1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Згідно вказаної постанови виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинність діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо.
Виправдувальний вирок постановляється судом у випадках передбачених статтею 373 КПК України. Пунктом 1 ч.1 ст. 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;пунктом 2 ч. 1 ст. 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Системний аналіз вищенаведених норм права, а також досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, оцінених судом за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, на переконання суду, свідчить про те, що наявність самої події, яка могла б бути розцінена як злочин, передбачений ст. 254 КК України, виходячи з висунутого звинувачення, в діях гр. ОСОБА_5 не доведена, оскільки обвинувачення ґрунтується на припущеннях, а при умові доведеності такої події обвинуваченням не доведено, що саме ОСОБА_10 своїм безгосподарським використанням вивів земельні ділянки із сільськогосподарського обороту, оскільки в судовому засіданні встановлено, що раніше на даних земельних ділянках місцевим сільськогосподарським підприємством видобувався пісок, а громадянин Оченаш створив ставок.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 необхідно визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.254 КК України та виправдати його на підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 373 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 254 КК України та виправдати на підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 254 КК України .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1