Провадження № 1-кп/344/508/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працює начальником відділу охорони в м. Долина Західної філії ТОВ «Секюрайті», одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_5 є батьком лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_6 , який 7 грудня 2015 року відповідно до наказу начальника Управління ДСНС в Івано-Франківській області №885 призначений на посаду начальника караулу 24 державної пожежно-рятувальної частини УДСПС з охорони об`єктів ТзОВ «Карпатнафтохім» (м.Калуш Івано-Франківської області).

Окрім цього, 24 грудня 2015 року відповідно до наказу начальника Управління ДСПС в Івано-Франківській області №947 лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_6 , яка є невісткою ОСОБА_5 , призначено на посаду фахівця (з персоналу) 6 державної пожежно - рятувальної частини УДСНС (м. Калуш Івано-Франківської області).

На початку грудня 2015 року до начальника Тисменицького РВ УДСНС України в Івано-Франківській області, особи, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, звернувся його знайомий ОСОБА_5 із проханням у сприянні в переміщенні до одного місця проходження служби його сина ОСОБА_6 та невістки ОСОБА_7 , так як останні зареєстрували шлюб 16 жовтня 2015 року, однак не мають змоги проживати разом, оскільки його син лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_6 відповідно до наказу начальника УДСНС України в Івано-Франківській області №406 від 15.06.2015 року призначений на посаду інженера - (з пожежно - рятувальних робіт) 2 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Івано-Франківській області (м. Тисмениця Івано-Франківської області), а невістка ОСОБА_7 згідно із наказом начальника УДСНС України в Черкаській області №188 від 15.06.2015 року призначена інженером групи з пожежно - рятувальних робіт 12 державної пожежно рятувальної частини Управління (м. Черкаси).

Тоді ж, у особи, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди для себе за сприяння в позитивному вирішенні питання щодо переміщення в іншу місцевість ОСОБА_6 та ОСОБА_8 для проходження подальшої служби в одному із підрозділів цивільного захисту України в Івано-Франківській області.

У перших числах грудня начальник Тисменицького РВ УДСНС України в Івано-Франківській області, особа, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, враховуючи займану ним посаду, її авторитет і пов`язані із цим можливості, а також наявність знайомств в Управлінні ДСНС України в Івано-Франківській області, умисно, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи можливість вплинути на прийняття рішення щодо переміщення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , під час телефонної розмови із громадянином ОСОБА_5 повідомив останньому, що йому, особі, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за вирішення вищевказаних питань необхідно передати грошові кошти в сумі 2000 доларів США, на що той погодився.

2 грудня 2015 року ОСОБА_6 власноручно складено рапорт на ім`я начальника Управління ДСНС України в Івано-Франківській області про переміщення його на посаду начальника караулу 24 державної пожежно- рятувальної частини УДСНС з охорони об`єктів ТзОВ «Карпатнафтохім» (м. Калуш Івано-Франківської області), надалі вказаний рапорт погоджено начальником Тисменицького районного відділу УДСНС України в Івано-Франківській області, особою яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

7 грудня 2015 року відповідно до наказу начальника Управління ДСНС в Івано-Франківській області №885 лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_6 за сприяння особи, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, призначено на посаду начальника караулу 24 державної пожежно- рятувальної частини УДСНС з охорони об`єктів ТзОВ «Карпатнафтохім» (м. Калуш Івано-Франківської області).

У подальшому 24 грудня 2015 року відповідно до наказу начальника Управління ДСНС в Івано-Франківській області №947 лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 за сприяння особи, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, призначено на посаду фахівця (з персоналу) 6 державної пожежно - рятувальної частини УДСНС (м. Калуш Івано-Франківської області).

Цього ж дня, 24 грудня 2015 року близько 9 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , попередньо домовившись про зустріч за допомогою телефонного зв`язку зустрівся із особою, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, поблизу кінотеатру «Космос», що находиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 97, передав останньому неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США за здійснення впливу на прийняття рішення начальником УДСНС України в Івано-Франківській області щодо переміщення лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_6 на посаду начальника караулу 24 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС з охорони об`єктів ТзОВ «Карпатнафтохім» (м. Калуш Івано- Франківської області) та лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_7 на посаду фахівця (з персоналу) 6 державної пожежно - рятувальної частини УДСНС (м. Калуш Івано-Франківської області). Надалі особа, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, перерахував наведені грошові кошти та повернув громадянину ОСОБА_5 одну купюру номінальною вартістю 100 доларів США.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 24 грудня 2015 року близько 9 години 30 хвилин, діючи умисно, протиправно, поблизу кінотеатру «Космос», що находиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 97, надав неправомірну вигоду начальнику Тисменицького РВ УДСНС України в Івано-Франківській області особі, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 369-2 КК України, в сумі 1900 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 24 грудня 2015 року становило 43694 гривні 85 копійок, який обіцяв (погодився) за надання такої вигоди, вплинути на прийняття рішення начальником УДСНС України Івано-Франківській області щодо переміщення лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_6 на посаду начальника караулу 24 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС з охорони об`єктів ТзОВ «Карпатнафтохім» (м. Калуш Івано-Франківської області) та лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_7 на посаду фахівця (з персоналу) 6 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС (м. Калуш Івано-Франківської області), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369-2 КК України.

Справа надійшла до суду з угодою, укладеною під час досудового розслідування між заступником військового прокурора Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості від 21 вересня 2016 року, згідно з умовами якої прокурор та підозрюваний дійшли згоди, що злочин підозрюваним було вчинено саме при викладених вище обставинах, підозрюваний беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії підозрюваного слід кваліфікувати за ч.1 ст.369-2 КК України як надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Також сторони узгодили покарання за ч.1 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вказаному злочині визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 21 вересня 2016 року просив затвердити.

Захисник обвинуваченого підтримав думку свого підзахисного.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з якими погоджується обвинувачений ОСОБА_5 , є обґрунтованими і свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.1 ст.369-2 КК України, так як ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_5 за ч.1 ст.369-2 КК України є правильною, так як обвинувачений ОСОБА_5 вчинив надання неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання відсутні, що відповідає як закону, так і фактичним даним кримінального провадження.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Визначаючись у призначенні покарання, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст. 369-2 КК України у виді штрафу.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_5 за ч.1 ст. 369-2 КК України є правильною, а запропоноване угодою покарання у вигляді штрафу також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості злочину, санкції ч.1 ст. 369-2 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують покарання, і відсутності обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази відсутні, запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, керуючись розділом ІІІ вказаної Рекомендації та практикою Європейського Суду з прав людини щодо її застосування, ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 21 вересня 2016 року, укладену між заступником військового прокурора Тернопільського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 ( три тисячі чотириста) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_9