ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/552/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 17.03.2016 року у невстановлений досудовим слідством час та місці, умисно, незаконно, безоплатно придбав у наглядно знайомого чоловіка один предмет, а саме корпус ручної гранати «Ф-1». Після чого, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, поклав корпус ручної гранати «Ф-1» до правої кишені своєї куртки, тим самим почавши незаконно носити корпус ручної гранати «Ф-1» при собі, без установленого на це законом дозволу.

17.03.2016 року приблизно о 22 год. 00 хв. по вул. Вишняківській, 5-А в м. Києві ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції.

Під час проведення огляду місця події у ОСОБА_5 вилучено корпус ручної осколкової гранати «Ф-1» дистанційної дії, виготовлений промисловим способом, що споряджений зарядом вибухової речовини - тротил (50-60 г).

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав частково, та суду показав, що 17.03.2016 року зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 у якого при собі була граната. Так, як він раніше мав справу зі зброєю, оскільки перебував в зоні АТО, вирішив взяти цю грану та здати у поліцію, однак перед тим як поїхати туди, вирішив заїхати за дівчиною яка чекала його на квартирі по АДРЕСА_3 в якій він проживав. Приїхавши за місцем свого проживання, там уже були працівники поліції, які проводили затримання його сусідів по квартирі, та які запропонували йому поїхати у райвідділ поліції. Приїхавши до райвідділу він повідомив працівникам поліції, що у нього є корпус від гранати, який він хоче добровільно здати, однак працівники поліції повідомили йому, що спочатку потрібно дати показання у якості свідка у справі по факту вбивства, яке відбулося у Дарницькому районі м. Києва. Після того, як він дав відповідні показання, до кабінету було запрошено понятих, він видав гранату та було складено протокол. Після цього він дізнався, що він затриманий.

Незважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_5 його вина у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.
Протоколом огляду місця події від 18.03.2016 року з якого вбачається, що у службовому кабінеті №301 Дарницького УП ГУ НП в м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-А, обвинувачений ОСОБА_5 добровільно дістав з кишені куртки предмет схожий на гранату «Ф1», та інші предмети, які були вилучені та поміщені до спеціального пакету (т.1 а.п. 82-84).
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.03.2016 року, з якого вбачається, що 18.03.2016 року о 00 год. 45 хв. в службовому кабінеті №425 Дарницького УП ГУ НП в м. Київ, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-А, був затриманий ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. (т.1 а.п.86-89).
Висновком експерта №313/6 від 04.05.2016 року, згідно якого наданий на дослідження об`єкт є ручною осколковою гранатою Ф-1 (без запалу) дистанційної дії, яка є складовою частиною бойового припасу, промислового виготовлення, що споряджена зарядом вибухової речовини тротил (50-60 г), використовується для ураження живої сили противника у обороні (т.1 а.п. 97-98).
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_5 , суд ставиться до них критично та розцінює виключно, як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Сам обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує той факт, що він 17.03.2016 року придбав та носив корпус ручної гранати «Ф-1» без передбаченого законом дозволу, однак зазначає, що він придбав цю гранату у свого знайомого для того, щоб добровільно здати її до поліції, що на думку суду не відповідає дійсності та є надуманим, оскільки якщо у обвинуваченого ОСОБА_5 був би дійсний намір здати придбаний корпус від ручної гранати «Ф-1» до поліції то після придбання його, він би негайно направився до найближчого райвідділу для реалізації цієї здачі. Однак, як вбачається із показань самого обвинуваченого, після придбання корпусу ручної гранати «Ф-1», не маючи дозволу на носіння вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, він не направився до поліції, а поїхав за місцем свого проживання, продовжуючи вчиняти дії, які охоплюються диспозицією ч.1 ст.263 КК України.
Крім цього, при зустрічі із працівниками поліції за адресою : м. Київ, вул. Вишняківська,5А в м. Києві, 17.03.2016 року о 22.00 год. ОСОБА_7 при наявності у нього дійсного наміру добровільно здати придбаний ним корпус ручної гранати «Ф-1», мав можливість це зробити, однак цього не зробив, що в черговий раз підтверджує надуманість показань обвинуваченого та спростовує їх.
Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд приходить до висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлені. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.
Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти громадської безпеки, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину який йому інкриміновано визнав часткво, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, не має постійного заробітку, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.263 КК України.
Крім цього, вирішуючи питання, щодо виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує те, що останній раніше не судимий, має молодий вік, та беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують покарання, приходить до висновку, що його на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.50,65,66,67,75,76 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_5 та користь держави 528 гривень 16 копійок за проведення вибухо-технічної експертизи №313/6 від 04.05.2016 року та 703 гривні 68 копійок за проведення балістичної експертизи №336 від 04.04.2016 року.
Речовий доказ складний туристичний ніж повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: