Справа № 541/1434/16-к
Провадження № 1-кп/541/142/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

представника служби у справах дітей

Миргородської районної держадміністрації адміністрації ОСОБА_6

представника сектору ювенальної превенції

Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2016 року, близько 11 години, ОСОБА_5 перебуваючи на занятті в аудиторії №2 Хомутецького ветеринарно-зоотехнічного технікуму Полтавської державної аграрної академії, за адресою село Хомутець вулиця Декабристів,23 Миргородського району Полтавської області виявив на парті мобільний телефон Lenovо А300t, який належить ОСОБА_8 .

Діючи під раптово виниклим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, користуючись тим, що власник телефону відсутній, сторонні особи за ним не спостерігають, тобто діючи таємно, ОСОБА_5 , викрав мобільний телефон марки Lenovо А300t вартістю згідно висновку експерта №227 від 27.05.2016 року 570 грн. 00 коп.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довівши свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 570 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Суду пояснив, що насправді 18 травня 2016 року він знаходився в навчальній аудиторії Хомутецького ветзоотехнікуму де навчається. Помітивши на парті телефон який належить ОСОБА_8 вирішив його викрасти, так як власник телефону був відсутній і за ним ніхто не спостерігав взяв телефон. Спочатку пограв в ігри на телефоні, а потім залишив собі і в подальшому продав в гуртожитку. Крадіжку скоїв щоб віддати борг який мав через відсутність коштів на проживання та харчування, оскільки прийомні батьки не своєчасно передали продукти харчування та грошові кошти. В скоєному розкаюється та просить вибачення у потерпілого.

Крім визнавальних свідчень ОСОБА_5 йоговинність в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується доказами, які є належними та допустимими і узгоджуються між собою.

Заявою потерпілого ОСОБА_8 від 25.05.2016 року, згідно якої останній повідомив про скоєння крадіжки належного йому мобільного телефону Lenovо А300t 18.05.2016 року близько 11 години в аудиторії математики Хомутецького ветзоотехнікуму.

Речовим доказами, телефон мобільний Lenovо А300t, який оглянутий при добровільній видачі для проведення експертизи, працівникам міліції ОСОБА_8 25.05.2016 року.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №227 від 27.05.2016 року та фото таблиці до нього залишкова вартість мобільного телефону Lenovо А300t, без вартості відсутніх комплектуючих може становити 570 грн.

Слідчим експериментом від 07.06.2016 року вході якого обвинувачений ОСОБА_9 розповів та відтворив обставини скоєння ним злочину з фототаблицями до нього.

Суд вважає безпідставними посилання захисту про недопустимість доказів по даному кримінальному провадженню, оскільки судом встановлено, що підставою для внесення до ЄРДР відомостей про скоєння злочину була заява потерпілого ОСОБА_8 про скоєння у нього крадіжки мобільного телефону, яка підтверджувалася добровільною видачею речового доказу, який в подальшому був оцінений в передбаченому законом порядку шляхом призначення судово-товарознавчої експертизи 26.05.2016 року.

Крім того протокол, який носить назву протокол огляду місця події від 25.05.2016 року, який захист вважає недопустимим підтверджує факт добровільної передачі потерпілим речового доказу, не являється доказом в розумінні ст. 84 КПК України, і тому не може бути визнаний судом недопустимим.

Не заслуговує на увагу суду твердження захисту про проведення досудового розслідування неповноважним слідчим, який не уповноважений на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх, оскільки спростовується відповідними наказами ГУНП в Полтавській області від 22.04.2016 року щодо слідчого ОСОБА_10 та від 07.06.2016 року щодо слідчого ОСОБА_11 .

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

При визначенні покарання неповнолітньому суд виходить із приписів підпункту «с» пункту 17.1 частини 3 «Мінімальних стандартів правил Організації об`єднаних Націй, що стосується здійснення правосуддя відносно неповнолітніх (Пекінські правила)», що прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Ассамблеї ООН від 29.11.1985 року, де зазначено, що неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи у випадках, коли він не визнаний винним у вчиненні серйозного діяння із застосуванням насильства по відношенню до іншої особи або в неодноразовому вчиненні інших серйозних правопорушень, а також за відсутності іншого відповідного заходу впливу, та підпунктом «а» пункту 17.1 частини 3 Пекінських правил де вказано, що заходи впливу завжди повинні бути співмірні не лише з огляду на обставини і тяжкість правопорушення, але й з огляду на становище та потреби неповнолітньої особи, а також потреби суспільства.

Незважаючи на те, що неповнолітній ОСОБА_9 скоїв злочин середнього ступеня тяжкості, однак в ході судового розгляду ухилявся від явки до суду, ухиляється від навчання в навчальному закладі, на даний час проживає без батьківської опіки, тому суд не знаходить підстав для застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середнього ступеня тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому шкоди заподіяної злочином, скоєння злочину в неповнолітньому віці та особу винного, який характеризується посередньо, злочини скоїв вперше, на обліку у кримінальній міліції та службі у справах дітей не перебував, є дитиною позбавленою батьківського піклування яка має не достатнє матеріальне забезпечення, має постійне місце проживання.

Зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відшкодування шкоди потерпілому, та особу неповнолітнього винного ОСОБА_5 суд вважає за можливе при призначенні покарання відповідно до ст.69 ч.1 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.1 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 100 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Речові докази: телефон мобільний Lenovо А300t, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , необхідно залишити останньому та дозволити використовувати, після набрання вироком законної сили, на власний розсуд.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 202, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.69 ч.1 ,100 КК України призначити покарання 30 (тридцять ) годин громадських робіт.

Речові докази: телефон мобільний Lenovо А300t, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити останньому та дозволити використовувати, після набрання вироком законної сили, на власний розсуд.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1