Справа № 357/2884/16-к
У Х В А Л А
02 березня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , обгрунтоване тим, що військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 13.08.2015, за підозрою військовослужбовця Служби безпеки України ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що з 10.07.2009 р. ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді старшого оперуповноваженого сектору оперативної установки відділу оперативного документування Управління Служби безпеки України у м. Севастополь у військовому званні «майор». Під час проходження служби ОСОБА_4 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України "Про Службу безпеки України", ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у СБУ військовослужбовцями СБУ, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБУ, що дислоковані в АРК Крим, Головою СБУ видано розпорядження №44 від 24.03.2014 «Щодо військовослужбовців СБУ, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах СБУ, що дислоковані в АР Крим». Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_4 до 30.03.2014 повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Київ, вул. Володимирська, 33). Допитані в якості свідків співслужбовці ОСОБА_4 : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що вказане вище розпорядження №44 від 24.03.2014 було належним чином доведено до військовослужбовців СБУ, які проходили службу на території АРК Крим. Разом з тим, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України. Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. У зв`язку з чим, 13 серпня 2015 року повідомлено ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополь, АР Крим, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, про те, що він підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явленні на службу у разі переведення з метою ухилення від неї. Під час досудового розслідування слідчим та прокурором здійснювались спроби викликати ОСОБА_4 для проведення слідчих дій до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону. Так, 09.02.2016 на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 15.02.2016 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону для проведення процесуальних дій у вказаному вище кримінальному провадженні. Однак, 15.02.2016 ОСОБА_4 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибув, документів, підтверджуючих поважність причини його неявки до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не надходило. Отже, слід зробити висновок, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню. У зв`язку із наведеним, 13.08.2015 слідчим оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , проведення якого доручено оперативному підрозділу ГУ Національної поліції в м. Києві. 27.02.2016 прокурором подано клопотання до слідчого судді про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах провадження: протоколах допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , витягу з офіційного веб-сайті ГПУ від 09.02.2016 та рапорту прокурора від 15.02.2016. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу буде переховуватися від суду, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя зазначає, що прокурор в судовому засіданні довів, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК Кодексу.

Слідчий суддя зазначає, що санкція злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Слідчим суддею при наданні дозволу на затримання з метою приводу щодо підозрюваного ОСОБА_4 враховано, що підозрюваний ОСОБА_4 на виклики до органу досудового розслідування не з`являється. Про реальне місце свого перебування ОСОБА_4 прокурору не повідомляє. ОСОБА_4 не повідомляє прокурору свій особистий номер телефону, за яким з останнім можливо зв`язатись.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 187-190 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл прокурору військової прокуратури Білоцерківського району ОСОБА_3 (м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, 21А, тел. (098) 59 90 432) на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Севастополь, АР Крим, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала втрачає свою силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення трьох місяців із дати постановлення ухвали або відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області