Справа №480/1234/16-к 16.08.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/667/16 Головуючий у 1- інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.5 ст.72 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянина України, засудженого вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року за ч. 1 ст. 390 КК України на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року
- про відмову зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття основного покарання.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник Ольшанської ВК-53 ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою переглянути строк призначеного йому покарання відповідно до змін ч. 5 ст. 72 КК України.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.
Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що суд незаконно відмовив йому у перерахунку строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, оскільки повинен був врахувати періоди його перебування в СІЗО з 19.07.2014 року по 26.08.2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 4 дні обмеження волі та з 18.11.2015 року по 01.03.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2013 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.
Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України та призначено покарання, у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням положень ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2013 року і остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16 січня 2016 року. Строк покарання ОСОБА_6 обчислюється з 18 листопада 2015 року.
12.05.2016 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.
Відмовляючи в задоволенні клопотання суд зазначив, що Закон не може бути застосований до засудженого ОСОБА_6 , оскільки, вирок Вільнянського районного суду Запорізької області, за яким він відбуває покарання, набрав законної сили після набрання чинності Законом.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 72 КК України регламентовано правила складання покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення при його призначенні.
Поряд з цим, відповідно положень п. 2 Розділу II «Прикінцевих положень» Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», цей Закон застосовується також до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбутий повністю.

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України та призначено покарання, у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, із застосуванням положень ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2013 року і остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
Ухвалено строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 18 листопада 2015 року.
Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року набрав законної сили 16 січня 2016 року.
З урахуванням того, що вирок винесено до набрання чинності Закону України №838-VIII (24.12.2015р.), то при призначенні покарання ОСОБА_6 за цим вироком, положення цього Закону не застосовувались.

Тому, відповідно до вище наведених Прикінцевих положень, суд зобов`язаний привести судове рішення у відповідність до положень цього Закону.
Отже, відмовляючи засудженому ОСОБА_6 у застосуванні даного Закону з причин вступу вироку суду в законну силу після набрання чинності Законом суд допустив неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що потягло неправильність судового рішення та у відповідності до вимог п.4ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що даному кримінальному провадженні до нього застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ухвали суду від 18 листопада 2015р.
Вирок вступив у законну силу 16 січня 2016р.
Тобто, відповідно положень ч.5 ст.72 КК України строк тримання під вартою до вступу вироку в законну силу з 18 листопада 2015р. по 16 січня 2016р. підлягає зарахування у строк відбуття покарання з розрахунку 1 день тримання під вартою за 2 дні позбавлення волі.
Таким чином, апеляційна скарга засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком від 16.12.2015р. є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Проте, виходячи із меж застосування положень ч.5 ст.72 КК Країни, вимоги засудженого про перерахунок строку тримання під вартою у даному кримінальному провадженні до строку відбування покарання за попереднім вироком, тобто поза межами даного кримінального провадження, а також тримання під вартою на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21.07.2014р., винесеної у порядку виконання вироку від 11.11.2013р., задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 537, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття основного покарання - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_6 , засудженому вирокомВільнянського районного суду Запорізької області від 16 грудня 2015 року, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18.11.2015 р. по 16.01.2016 р. включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді: