Справа № 305/17/16-к
Номер провадження 1-кс/305/7/16
У Х В А Л А

11.01.2016 року Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського відділення Тячівського відділу ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 13.11.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12.11.2015 близько 17 год. в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав останній декілька ударів руками та ногами по голові і тулубу, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки по задньому краю, гемоперіторіуму, синця лівої задньо-бокової поверхні тулубу, крововиливу в жирову капсулу печінки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 о 01.30 год. потерпіла померла під час лікування в Рахівській районній лікарні.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 144 від 28.12.2015, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки по задньому краю, гемоперіторіуму, синця лівої задньо-бокової поверхні тулубу, крововиливу в жирову капсулу печінки, які відповідно до п. 2.1.1 наказу МОЗ України № 6 від 17.05.1995 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, двох синців передньої черевної стінки справа, садна чола, які відповідно до п. 2.3.5 наказу МОЗ України № 6 від 17.05.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
13 листопада 2015 року ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 12.01.2016.
Допитаний як підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 частково визнав себе винним у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , та визнав факт нанесення ним ударів по різних частинах тіла потерпілої.

Підозра у вчиненні даного злочину ОСОБА_4 обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, протоколом огляду місця події від 13.11.2015, показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 13.11.2015, яка підтвердила факт умисного заподіяння тілесних ушкоджень, показаннями підозрюваного ОСОБА_4 від 13.11.2015, протоколом слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 від 13.11.2015, висновком судово-медичної експертизи трупа від 28.12.2015, та іншими матеріалами провадження.

Постановою керівника Тячівської місцевої прокуратури від 11.01.2016 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 13.02.2016.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, зі сторони підозрюваного ОСОБА_4 : переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і наявність даних ризиків є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Наявність ризиків в неправильній процесуальній поведінці

ОСОБА_4 дають встановлені матеріалами кримінального провадження обставини, що він на даний час ніде не працює, офіційно не був одружений, а на даний час співмешканка померла, зловживав алкогольними напоями, в останній період виїжджав за межі області. Крім того, безпосередньо після вчинення даного злочину ОСОБА_4 не повідомив про дану подію в правоохоронні органи, не надав медичну допомогу потерпілій. При цьому, ОСОБА_4 розуміє, що за вчинення даного злочину може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, тому із врахуванням всіх інших перерахованих обставин, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, виїхати з свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно вплинути на хід досудового і судового розслідування.

Дані ризики в неправомірній поведінці ОСОБА_4 на даний не відпали, та підтверджують, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, не зможе перешкодити підозрюваному ухилитися від слідства та суду, а також не дасть можливості перешкодити негативному впливу на хід кримінального провадження.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду від 13.11.2015 про обрання запобіжного заходу ву вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припиняє свою дію 12 січня 2016 року, а досудове провадження не завершене, тому, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який наполягав на доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, підозрюваного ОСОБА_4 який не заперечує щодо продовження строків тримання під вартою, приходжу до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, що є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Наявність ризику: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 усвідомлює, що за вчинення даного кримінального правопорушення, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, він хоч і має постійне місце проживання, являється неодруженим, згідно показань допитаних осіб він тривалий період часу може відлучатися від свого постійного місця проживання, може переїжджати по території України, тому наявні достатні підстави, обгрунтовані матеріалами провадження, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Дані ризики в неправомірній поведінці ОСОБА_4 , та застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, не можуть дати змогу працівникам внутрішніх справ перешкодити підозрюваному ОСОБА_4 ухилитися від слідства та суду, а також не дасть можливості перешкодити негативному впливу на хід кримінального провадження, та перешкодити вчиненню ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, з врахуванням положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою до трьох місяців.

Керуючись ст.ст. 199, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою, обраний згідно ухвали суду від 13 листопада 2015 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, сезонного робітника, вдівця, з загальною середньою освітою, не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строком до трьох місяців, тобто по 12 лютого 2016 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до кримінальної палати апеляційного суду Закарпатської області протягом п"яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же термін з моменту отримання копії.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1