Справа № 504/853/16-к
У Х В А Л А
12.04.2016смт. Комінтернівське

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого від 18.11.2015 року про закриття провадження № 0001348, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого від 18.11.2015 року про закриття кримінального провадження № 0001348. Посилався на те, що 18.11.2015 року слідчий СВ Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 закрила кримінальне провадження № 0001348 на підставі відсутності події кримінального правопорушення. Вважав постанову незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінально процесуального закону. Посилався на те, що 30.08.2015 року його заяву було внесено до ЄРДР та розпочато досудове слідство з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 129 КК України. При проведені досудового слідства не було проведено детального допиту ОСОБА_2 , щодо умов і обставин та механізму завдання йому удару ОСОБА_4 , з`ясування дійсного стану стосунків між ним та працівниками, депутатами Крижанівської сільської ради з метою виявлення чи спростування можливих підстав для його обмовлення. Його показання не були в подальшому закріплені у спосіб проведення відтворення обстановки та обставин злочину з фіксацією наглядового механізму заподіяння тілесного ушкодження; - з метою перевірки показань свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 необхідно було провести їх детальний допит, у наступному у режимі очної ставки, а також окремо при наявності в їх показаннях опису механізму завдання удару провести їх за участі відповідного відтворення обстановки та обставин події, а також для перевірки можливості виникнення при наведених свідками обставин тілесних ушкоджень у нього та призначити відповідні експертизи; - слідчим не досліджено події 26.03.2015 та 27.03.2015 року про які він заявляв листом 01.04.2015 року № К-168, так я к вони мають суттєве значення; - не проведено одночасного допиту із сільським головою Крижанівської сільської ради ОСОБА_5 для усунення розбіжностей у показах; - ухвалою слідчого судді від 08.10.2015 року було встановлено, що при проведенні досудового слідства не відбирались пояснення, щодо наявності погроз вбивством ОСОБА_2 ; крім того у постанові не зазначено порядок оскарження зокрема до слідчого судді, що могло призвести до порушення його прав. Просив суд скасувати постанову слідчого СВ Комінтернівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 18.11.2015 року про закриття кримінального провадження № 0001348.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 підтримав подану скаргу, просив суд задовольнити її з підстав зазначених у ній.

Прокурор ОСОБА_8 та слідчий ОСОБА_3 заперечували проти задоволення скарги виходячи з її безпідставності.

Розглянувши подану скаргу, матеріали справи, матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення учасників слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги виходячи з такого.

Судовим розглядом скарги встановлено, що 30.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено заяву ОСОБА_2 , що в приміщенні Крижанівської сільської ради невстановлені особи погрожували йому вбивством.

18.11.2015 року постановою слідчого СВ Комінтернівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 закрито кримінальне провадження № 0001348 на підставі відсутності події кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволені скарги слідчий суддя виходив з того, що слідчим повно та всебічно досліджені обставини справи та обґрунтовано встановлено відсутність події кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 129 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КК України, погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

З об`єктивної сторони злочин характеризується дією у вигляді погрози вчинити вбивство, тобто виявленому зовні намірі позбавити іншу людину життя.

Реальність погрози можна встановити з урахуванням конкретних фактичних обставин враховуючи суб`єктивний критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між винною особою і потерпілим.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі прямого умислу. Не має значення чи збирався винний здійснювати свою погрозу в дійсності або ні, досить того, щоб у потерпілого були реальні підстави побоюватись такої погрози. Мотив вчинення цього злочину на його кваліфікацію не впливає.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя приймає до уваги, що жодна особа, яка у цей день була присутньою у сільській раді при здійснені прийому громадян (крім самого ОСОБА_2 ) не вказала на те, що ОСОБА_2 з боку будь-кого виражались погрози вбивством.

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно показів свідків саме ОСОБА_2 був активним порушником здійснення прийому громадян у Крижанівській сільській раді Комінтернівського району Одеської області.

Слідчий суддя вважає за недоцільним проведення додаткових детальних допитів свідків, проведення будь-яких очних ставок з відтворенням подій, та проведення експертиз, так як дані слідчі дії є недоцільними з огляду на повноту проведеного слідства та правильних висновків слідчого, щодо цієї справи.

Нормами ст. 11 КК України визначено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознака будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Загальне визначення поняття злочину містить в собі сукупність ознак (суспільна небезпечність діяння, передбаченність його Кримінальним Кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину), які є обов`язковими для будь-якого конкретного злочину.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя керувався загальними засадами кримінального судочинства - презумпцією невинуватості, зокрема положеннями ч. ч. 4, 5 ст. 17 КПК України, якими визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчинені кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора зостановлюється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

У відповідності з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 214, 307 КПК України слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Комінтернівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 18.11.2015 року про закриття кримінального провадження № 0001348 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з часу її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя : ОСОБА_1