Єдиний унікальний номер 205/929/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
16 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

відбуває у Дніпропетровській виправній колонії УДПСУ в Дніпропетровській області (№89) покарання за вироком Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року за ч. 3 ст. 187, ч.1,2 ст. 263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.393, ч.1 ст.121, ст. 70, 71 КК України який призначено до виконання на території України постановою Октябрського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2010 року у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року),

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
05 лютого 2016 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року).

В клопотанні засуджений ОСОБА_3 просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до вироку Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються установа виконання покарань. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на положення Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» від 26.11.2015 року, яким внесені відповідні зміни до ст. 72 КК України.
Суд, дослідивши клопотання засудженого, перевіривши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вироком Сиктивкарського міського народного суду Російської Федерації від 10 грудня 1996 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.п. а,б,г,д ч. 2 ст. 146, 191-1 ч.2,40 КК Російської Федерації та йому призначено покарання у виді чотирнадцяти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 визначено обчислювати з 07 травня 1996 року.

Вирок Сиктивкарського міського народного суду Російської Федерації від 10 грудня 1996 року набрав законної сили 26 грудня 1996 року.

Вироком Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. 223 ч.2,4, 162 ч.3 п.г, ст. 30 ч.3, ст. 313 ч2 п. а,б,в, ст. 222 ч.2, ст. 224 ч.4, ст. 111 ч.1, ст. 69 ч.3 КК Російської Федерації та йому призначено покарання у виді двадцяти семи років позбавлення волі.

Вирок Вироком Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року набрав законної сили 22 травня 2001 року.

Постановою Октябрського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2010 року визнано та виконується на території України вирок Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 3 ст. 187, ч.1,2 ст. 263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.393, ч.1 ст.121, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 визначено обчислювати з 27 квітня 2001 року.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» № 838-VІІІ від 26.11.2015 року ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» цього Закону визначено, що він підлягає застосуванню до всіх осіб, щодо яких на момент набрання цим Законом чинності набрав чинності обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону, цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження та перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
На цей час обвинувальний вирок Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року відносно ОСОБА_3 набрав чинності, але покарання за ним засудженим повністю не відбуте.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 був засуджений до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 07 травня 1996 року по 26 грудня 1996 року, та з 27 квітня 2001 року і по день набрання законної сили вироком Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року, тобто по 22 травня 2001 року включно.

Керуючись ст.ст. 110, 369, 371, 372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_3 , засудженому вироком Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року за ч. 3 ст. 187, ч.1,2 ст. 263, ч.2 ст.15, ч.2 ст.393, ч.1 ст.121, ст. 70, 71 КК України який призначено до виконання на території України постановою Октябрського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2010 року до п`ятнадцяти років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме: з 07 травня 1996 року по 26 грудня 1996 року, та з 27 квітня 2001 року і по день набрання законної сили вироком Ухтинського федерального районного суду Республіки Комі Російської Федерації від 27 квітня 2001 року, тобто по 22 травня 2001 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з моменту її оголошення через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1