Провадження № 11-сс/795/301/2016 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2016 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коропського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Коропського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2016 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , без визначення застави.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів. Враховуючи відсутність постійного місця роботи, реєстрацію не за місцем фактичного проживання, тяжкість покарання, що йому загрожує, його репутацію, як особи, що раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, слідчий суддя прийшов до висновку, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому обрав запобіжний захід тримання під вартою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що дана ухвала слідчого судді є незаконною, тому просить її скасувати та закрити щодо нього кримінальне провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що на момент розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу належних доказів його вини стороною обвинувачення надано не було, а деякі з доказів, зокрема протокол проведення слідчого експерименту від 28 серпня 2016 року з участю свідка ОСОБА_9 взагалі є недопустимим, оскільки слідчий експеримент проводився в житлі без згоди його володільця.

Також апелянт зазначив, що як видно з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 він не чув і не бачив, щоб до потерпілої ОСОБА_10 застосовувались фізична сила чи погрози.

Ще ОСОБА_8 зазначив, що як йому стало відомо, 31.08.2016 року ОСОБА_10 звернулася з заявою до поліції, в якій стверджує, що ніякого насильства чи погрози його застосування щодо неї він не вчинив, а статеві акти між ними відбувалися добровільно.

Також апелянт зазначив, що слідчий суддя невірно визначив строк дії ухвали про тримання його під вартою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора і слідчого, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, органом досудового розслідування встановлено, що 26 серпня 2016 року, приблизно о 23-00год., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в будинку за місцем проживання ОСОБА_12 ,що розташований по АДРЕСА_1 , із застосуванням погрози фізичного насильства вступив в статеві зносини з громадянкою ОСОБА_10 проти її волі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 27 серпня 2016 року, приблизно о 12-00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , під навісом,що розташований за зерноскладом колишньої території ТОВ «Зоря» по вул. Занакіт в с. Билка, Коропського району,Чернігівської області, із застосуванням фізичного насильства вступив в статеві зносини з громадянкою ОСОБА_10 проти її волі.

28.08.2016рокуо 16 годині 00 хвилин т.в.о. начальником СВ Коропського ВП БВП ГУНП ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на підставі п.2 ч.1 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_8 .

28.08.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152 КК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст. 178 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст.ст. 178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, даних про його особу, тяжкості кримінального правопорушення, дійшов вірного висновку про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилання обвинуваченого на безпідставність висновку слідчого судді, щодо підтвердження винуватості підозрюваного зібраними у кримінальному провадженні доказами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки слідчий, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

При цьому слід зазначити, що на цій стадії провадження не оцінюються докази на предмет їх достатності та допустимості для встановлення вини підозрюваного, тому твердження апелянта в цій частині колегія суддів не приймає до уваги.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, помилково вказав, що ухвала про тримання під вартою діє до 16 годин 00 хвилин 29 жовтня 2016 року, оскільки це суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, відповідно до якої строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Так, визначивши дату до 29 жовтня 2016 року слідчий суддя, всупереч закону перевищив дію даної ухвали на три дні, оскільки ОСОБА_8 28.08.2016 року о 16год. 00хв. т.в.о. начальником СВ Коропського ВП БВП ГУНП ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України було затримано, отже строк дії ухвали про тримання під вартою закінчується 26 жовтня 2016 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, а саме змінити ухвалу слідчого судді та визначити строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 години 00 хвилин 26 жовтня 2016 року.

Виходячи з вище викладеного, керуючись ст. ст. 404, 408, 413 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Коропського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині визначення строку тримання під вартою.

Рахувати строк тримання ОСОБА_8 під вартою до 16 години 00 хвилин 26 жовтня 2016 року.

В решті ухвалу суду щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4