ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3487/16-к
№ 1-кп/636/427/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження № 0000116 від 31 липня 2016 р., відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою-технічною освітою, раніш не судимого, призваного 30.03.2015 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією на особливий період, навідника танку танкового взводу танкової роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

встановив:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в порушення вимог статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 25 червня 2015 року, без поважних причин і дозволу командирів та начальників самовільно залишив табір військової частини польова пошта НОМЕР_1 , розташований біля АДРЕСА_2 , до місця служби не повернувся, прибувши добровільно 23 вересня 2016 року до військової прокуратури Харківського гарнізону, а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині при вищевикладених обставинах визнав повністю, надав пояснення про фактичні обставини вчиненого так, як вони викладені вище.

Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив про те, що з доказами, зібраними на підтвердження його вини він згоден, їх не оспорює, і просив суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині доказана та підтверджується зібраними по справі доказами, дослідження яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, судом визнано недоцільним відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом прийнято до уваги, що обвинувачений та учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів в добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Досліджені в порядку ч.3 статті 349 КПК України та оцінені в їх сукупності докази дають суду підстави для визнання доведеною вини ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 статті 407 КК України.

Судом вивчено дані, що характеризують обвинуваченого і встановлено, що він раніш не судимий, має постійне місце проживання, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які, відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, його відношення до скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд вважає, що вищевикладені обставини, дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік з покладенням відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя