Справа №295/8524/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому зазначив, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 від 30.06.2015 у справі № 295/9611/15-к накладено заборону відчуження та повернення будь кому автомобіля марки «Пежо Партнер» білого кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , а також зобов`язано відділення ДАІ з обслуговування Уманського району (м. Умань) УМВС України в Черкаській області, яке знаходиться за адресою: м. Умань, вул. Ленінградське шосе, 12, зберігати даний автомобіль до вирішення питання по суті. Заявник вважає, що в подальшому застосуванні арешту на належний йому автомобіль відпала потреба, а більш того арешт накладено необґрунтовано.
У поданому клопотанні гр. ОСОБА_3 посилається на те, що слідчим суддею ОСОБА_4 не були дотримані вимоги кримінального процесуального законодавства, неправильно та неповно з`ясовані обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя залишила поза увагою обставини набуття заявником права власності на вказаний автомобіль, а також не врахувала, що ОСОБА_3 не являється підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного чи неосудної особи, і взагалі не має жодного відношення до скоєного кримінального правопорушення.
Заявник та слідчий в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду скарги повідомлялись належним чином.
З матеріалів справи вбачається, що в березні 2014 року невідома особа, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа автомобілем марки «Пежо Партнер», д.н.з. НОМЕР_2 . Скоєним правопорушенням потерпілій особі завдано матеріальної шкоди на суму 8 000 доларів США (дана сума названа гр. ОСОБА_5 ).
Із матеріалів провадження слідує, що в 2013 році ОСОБА_5 придбала автомобіль марки «Пежо Партнер», зареєструвавши його 31.08.2013 на ім`я свого рідного брата ОСОБА_6 . В подальшому зазначений автомобіль на підставі усної домовленості був переданий в оренду ОСОБА_7 .
Окрім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що спірний автомобіль було знято з реєстрації 03.04.2014 р. в Миколаївському ВРЕВ на підставі доручення, виданого ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_8 , в той час як безпосередньо сам гр. ОСОБА_6 заперечував факт видання ним будь-якої довіреності на автомобіль марки «Пежо Партнер».
На підставі вказаної довіреності автомобіль було знято з обліку, в подальшому реалізовано та 12.04.2014 зареєстровано на нового власника ОСОБА_3 . Останнє також зазначає і заявник у своєму клопотанні.
Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №1/422 від 20.04.2015, підпис від імені ОСОБА_6 у довіреності від 26.03.2014 виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_6
28.05.2015 року працівниками ІДПС Уманського ВДАІ був зупинений даний автомобіль, яким керував ОСОБА_3 , після чого у зв`язку з перебуванням транспортного засобу у розшуку, останній було поміщено на майданчик тимчасового тримання при Уманському ВДАІ.
Працівникам Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області було відмовлено у вилученні вказаного автомобіля на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2015 року.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 від 30.06.2015 накладено заборону відчуження та повернення будь-кому автомобілю марки «Пежо Партнер», білого кольору, 2008 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3 . Зобов`язано відділення ДАІ з обслуговування Уманського району (м. Умань) УМВС України в Черкаській області, яке знаходиться за адресою: м. Умань вул. Ленінградське шосе, 12 зберігати даний автомобіль до вирішення питання по суті..
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області 05.08.2015 указану вище ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.06.2015 залишено без змін.
Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 170 КПК України (в редакції, чинній на час винесення ухвали від 3006.2015) арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно з частиною другою зазначеної вище статті КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Такими критеріями, відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, що майно є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом; одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від нього тощо.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 від 30.06.2015, заборону відчуження та повернення будь-кому автомобілю марки «Пежо Партнер», білого кольору, 2008 року випуску, номер кузова № НОМЕР_3 було накладено з метою запобігання незаконного відчуження транспортного засобу, оскільки останній є предметом кримінального правопорушення.
Положенням ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1