Справа № 456/1026/16-к
Провадження № 1-кп/456/172/2016
ВИРОК

іменем України
31 серпня 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Сулятичі Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого заготівельником у ПП «СМіО», одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_7 15 січня 2016 року о 14 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем «HYNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Стрий Львівської області по вулиці Промисловій у напрямку до ПП «СМіО», при проїзді її ділянки в районі будинку №4, порушив вимоги Р 1 п. 1.5; Р 2 п.п. 2.3 б), д), 2.9 а); Р 12 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку експерта № 238/2016-т в крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в кількості 1,56% (проміле), проявив неуважність, відвернувши увагу від дорожньої обстановки на дорозі, зігнувся щоб дістати мобільний телефон, який випав у нього, втратив контроль над рухом автомобіля «HYNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на пішохода ОСОБА_8 , який рухався у попутному із ним напрямку та вів праворуч від себе велосипед.

Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_7 пішохід ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 15 судово-медичної експертизи від 17.02.2016 отримав тілесні ушкодження у вигляді: розтрощення черепа з множинними уламкуватими переломами кісток склепіння, основи та лицевого черепа справа і майже повним руйнуванням речовини головного мозку; крововиливи в м"які тканини голови; крововиливи під оболонки головного мозку; крововиливи в стовбуровій частині мозку; осаднення шкіри правої половини грудної клітки з крововиливами в м`які тканини грудей справа; рани правої половини голови, правого стегна. Вказані пошкодження виникли від дії тупих, твердих предметів, цілком можливо при ДТП, що мало місце 15.01.2016року: а саме при таких етапах автомобільної травми - наїзді з ударом виступаючими частинами рухаючогося автомобіля, коли потерпілий міг знаходитись у вертикальному або близько нього положенні і був обернутий правою заднє-боковою поверхнею тіла до первинної травмуючої сили з послідуючим запрокидуванням на даний автомобіль і контактом з ним та послідуючим відкиданням з ударом-ковзанням на поверхню дорожнього покриття. При судово-медичній експертизі трупа слідів переїзду та волочіння не виявлено. Дана травма голови відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя на момент спричинення і являється несумісною з життям. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_8 , виявлено етиловий спирт в кількості - 2,07 (проміле).

Обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість визнав повністю та пояснив, що дійсно 15 січня 2016 року о 14 годині 35 хвилин він, керуючи автомобілем «HYNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння у м. Стрий Львівської області по вулиці Промисловій у напрямку до ПП «СМіО», при проїзді її ділянки в районі будинку №4, проявив неуважність, відвернувши увагу від дорожньої обстановки на дорозі, зігнувся щоб дістати мобільний телефон, який випав у нього, втратив контроль над рухом автомобіля внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався у попутному із ним напрямку та вів праворуч від себе велосипед. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить потерпілих його пробачити.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття, відшкодування завданого збитку.
Обтяжуючими вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що їх характеризують, зокрема необережну форму вини, і, відповідно відсутність мотивів злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ставлення, як винуватої особи до наслідків, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілим завдані ним збитки, що підтверджується розписками потерпілих.
Обвинувачений ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, працює, хворіє на гіпертонічну хворобу третього ступеня. Обвинувачений ОСОБА_7 перебуває у шлюбі. Суд також бере до уваги ставлення потерпілих до скоєного обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, які вибачили обвинуваченому і претензій до нього не мають.
З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк із позбавленням права керувати транспортними засобами на максимальний строк, визначений вказаною статтею.
Суд також вважає за можливе та необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши достатній для цього іспитовий строк.
Згідно зі ст. 76 п.,п. 3, 4 КК України, слід зобов`язати обвинуваченого повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого постійного проживання, періодично з`являтися для реєстрації.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого, а також думку потерпілих, міру покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, з позбавленням права керувати транспортними засобами на максимальний строк та із звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном на достатній строк, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому, обов`язкову ізоляцію обвинуваченого ОСОБА_7 від суспільства та взяття його під варту, як про це зазначає державний обвинувач, суд не вважає необхідною. Така позиція органу державного обвинувачення є необґрунтованою виходячи із зібраних матеріалів справи, доказів щодо особи обвинуваченого (працює, одружений, щире каяття у скоєному, відсутність судимостей та випадків притягнення до адміністративної відповідальності, шкода частково відшкодована тощо).
Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави 1382,40 гривень за проведення судової автотехнічної експертизи №300 від 16.12.2016 та 984,00 грн., за проведення судової транспорно-трасологічної експертизи №299 від 08.02.2016 - 984,00 грн.;
Речовий доказ:
транспортний засіб «HYNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання речовим доказом від 26.02.2016 року та розписки від 26.02.2016 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 та належить ПП «СМІО» слід передати ПП «СМІО» за належністю. (том 1 ст.65-67).

Керуючись ст. 368-370 КПК України року, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 п.,п. 3, 4 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого постійного проживання, періодично з`являтися для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 у виді домашнього арешту до вступу вироку у законну силу залишити без змін.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави за проведення судових експертиз 2366,40 (дві тисячі триста шістдесят шість) гривень 40 копійок.
Речовий доказ:
транспортний засіб «HYNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання речовим доказом від 26.02.2016 року та розписки від 26.02.2016 року передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 та належить ПП «СМІО» передати ПП «СМІО» за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1