Справа №694/1535/16-к
У Х В А Л А

Іменем України

24.11.2016 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Звенигородської місцевої прокуратури яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася в суд з скаргою на бездіяльність прокурора Звенигородської місцевої прокуратури яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, мотивуючи тим, що нею було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, до керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 , яка зареєстрована 31 жовтня 2016 року, про притягнення до кримінальної відповідальності начальника Звенигородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області ОСОБА_6 , яка призначає, нараховує і виплачує пенсію ОСОБА_3 за службове підроблення документів пенсійної справи під час врахування загального трудового стажу роботи 40 років 1 місяць 11 днів, який не був їй врахований Пенсійним фондом, за ознаками злочину передбаченого ст..366 Кримінального Кодексу України. Проте відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою внесені не були, а її звернення було у відповідності до вимог ст..7 Закону України «Про звернення громадян» направлене за належністю. для вирішення в межах компетенції до Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Таким чином вказує що прокурор, на її думку, порушив вимоги ч. 1 -4 ст.214 КПК України.
Скаржниця в судовому засіданні свою скаргу підтримала та просила визнати бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання її заяви незаконною та зобов`язати прокурора керівника Звенигородської місцевої прокуратури Звенигородського ВП ГУНП України в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі її заяви про кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги мотивуючи тим, що немає ніяких обґрунтованих та законних підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки в ЄРДР вносяться тільки заяви про вчинення злочину. Зі змісту даної заяви не вбачається складу злочину.
Заслухавши думку заявниці, прокурора, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, до керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 , яка зареєстрована 31 жовтня 2016 року, в якій просила внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення та розпочати розслідування за фактами викладеними у заяві.
Листом від 1 листопада 2016 року заява ОСОБА_3 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення начальником УПФУ у Звенигородському районі Черкаської області направлена начальнику Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області для розгляду у відповідності ст. 7 Закону України «Про звернення громадян».
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Відповідно до п.1.1. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.
Відповідно п. 2.1. Положення, до реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, імя, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до п.3.1. Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.
Відповідно до п.1 розділу ІІ Положення, формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Тож положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю обєктивних даних, що свідчать про ознаки обєктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Cуду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо практики розгляду справ оскарження бездіяльності органів дізнання, слідчого, прокурора від 16.06.2011 року «Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
А тому необгрунтованими є посилання органів дізнання, досудового слідства та прокуратури про можливість розгляду заяв і повідомлень про злочини у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», оскільки відповідно до ст. 12 цього Закону, його дія не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, установлений кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством і законодавством про захист економічної конкуренції».
За таких обставин слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати уповноважену особу Звенигородської місцевої прокуратури розглянути заяву ОСОБА_3 від 31 жовтня 2016 року відповідно до вимог ст. 214 КПК України.
Що стосується вимоги скаржниці про визнання дій прокурора Звенигородської місцевої прокуратури, які полягають у невнесенні відомостей до ЄРДР протиправними, то слідчий суддя вважає, що вона не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Пунктом 12 інформаційного листа ВССУ від 09.11.2012 № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора постановляється ухвала. У КПК визначено вичерпний перелік рішень, які може бути прийнято за результатами розгляду скарги: 1) про скасування рішення слідчого чи прокурора у випадку визнання його незаконним; 2) про зобов`язання припинити дію у випадку визнання її незаконною; 3) про зобов`язання вчинити певну дію у випадку визнання бездіяльності незаконною.
Прийняття за результатами розгляду скарги такого рішення як визнання бездіяльності проти протиправною в цьому переліку відсутнє.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 31 жовтня 2016 року відповідно до вимог ст. 214 КПК України
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1