Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1159/16-к
Номер провадження: 1-кп/511/114/16
14.07.2016 року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту, який надійшов від Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000241 01.03.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.152, ч.3 ст.186 КК України та ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.152, ч.4 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
23.05.2016 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний обвинувальний акт.
Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.05.2016 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.07.2016 року включно.
В ході судового засідання прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на період судового розгляду справи, оскільки наявні ризики, передбачені п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України не відпали, а саме, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, є достатні підстави вважати, що він, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи засудження його за ст.289 ч.1 КК України вчинити нові злочини.
Потерпілі клопотання прокурора підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечували .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 , в свою чергу, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання мотивоване тим, що досудове слідство закінчене і обвинувачений не може впливати на зібрання доказів. Також з обвинувального акту вбачається, що обвинувачення його підзахисного у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України не надто обґрунтоване, з фабули обвинувального акту не вбачається причетність ОСОБА_5 взагалі до вчинення корисного злочину щодо потерпілого ОСОБА_11 , а інкримінований злочин, передбачений ст.152 КК України є злочином приватного обвинувачення. Крім того, його підзахисний має постійне місце проживання, сім`ю, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.
Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання свого захисника підтримав, просив суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання його та його сім`ї, а саме: АДРЕСА_1 , зобов`язався з`являтись в судові засідання по першій вимозі.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 заперечував, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, крім цього, ОСОБА_5 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за ст.289 ч.1 КК України, вчинив дані злочини, в яких він обвинувачується, атому він може продовжити злочинну діяльність.
Потерпілі заперечували проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з під варти, потерпіла ОСОБА_10 мотивувала свою думку тим, що ОСОБА_5 причетний до вбивства її брата потерпілого ОСОБА_11 .
Інші учасники судового розгляду проти задоволення клопотання не заперечували.
Заслухавши думку учасників судового процесу, суд прийшов до висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню та обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно змінити на домашній арешт.
Так, ОСОБА_5 01.03.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. При обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були встановлені ризики, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.4 КК України, те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років; не має постійного місця роботи, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 утримується під вартою в ОСІ №21 м.Одеси з 01.03.2016 року.
Але до суду 23.05.2016 року надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.152 та ч.3 ст.186 КК України за кваліфікаційною ознакою проникнення у житло.
Таким чином, ОСОБА_5 не обвинувачується у вчиненні будь-яких насильницьких дій проти потерпілого ОСОБА_11 , а суд розглядає кримінальне провадження тільки в межах пред`явленого обвинувачення.
Тримання обвинуваченого під вартою в подальшому буде порушувати його права.
При зміні запобіжного заходу на домашній арешт суд вважає, що відпали ризики, які були встановлені судом при обранні ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді триманні під вартою.
Так, інкримінований обвинуваченому злочин, передбачений ч.1 ст.152 КК України є злочином приватного обвинувачення, злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України є тяжким злочином, тобто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину ОСОБА_5 не пред`являлось.
Обвинувачений має постійне місце проживання, місце роботи, тобто засоби для існування, має сім`ю, з якою проживає це батьки, які також працюють, сестра та брат, за місцем проживання характеризується з позитивного боку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше вчинив злочин за ст.289 ч.1 КК України, за який засуджений до позбавлення волі умовно вже під час перебування його під вартою, що він обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого корисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 4 до 8 років, суд вважає, що інші ризики, передбачені ст.177 КПК України не відпали. Суд, розглянувши можливість застосування до обвинуваченого менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою, вважає не доцільним подальше тримання обвинуваченого під вартою і можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно до ст.181 ч.ч.1 та 2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Але, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 працює, має постійне місце проживання, до складу його сім`ї входять батьки, брат, сестра, також є необхідність з`являтися до суду за викликом, тому домашній арешт повинен бути не цілодобовим. У зв`язку з тим, що у обвинуваченого є сім`я, суд вважає, що домашній арешт обвинуваченому повинен бути встановлений за місцем проживання його сім`ї.
У відповідності до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
На підставі викладеного, суд вбачає за можливе обрати обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу - домашнього арешту з покладеними на нього обов`язками, передбаченими статтею 181 КПК України, у вигляді 2 місяців.
У відповідності до ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.181, 184, 193, 195, 196, 203, 369-372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 20.00 годин до 06.00 годин ранку щодня.
Ці зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів з 14.07.2016 р. до 11.09.2016 року включно.
Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з - під варти з залу суду.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних зобов`язань, а саме: у разі якщо обвинувачений не виконає покладені на нього обов`язки, на нього може бути накладене грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру мінімальної заробітної плати та до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_5 покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, а саме: на Роздільнянський Відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області.
Роздільнянському Відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області негайно поставити ОСОБА_5 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це прокурора або суд.
Роздільнянському Відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 електронний засіб контролю.
Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3