Справа № 640/3185/16-к
н/п 1-кс/640/1955/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Слідчий на обґрунтування клопотання зазначає, що у період з 06.08.2015 невстановлена особа з використанням мережі Інтернет здійснила несанкціонований вхід у акаунти «Приват24» клієнтів банка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що стало можливим внаслідок розголошення вказаними клієнтами конфіденційної банківської інформації невстановленій особі, яка зателефонувала потерпілим під приводом працівника банківської установи та шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у сумі по 3468 грн. з розрахункового рахунку кожного з клієнтів, шляхом їх переказу за допомогою платіжної системи «Portmone» на номери телефонів мобільного оператора «Київстар».
В ході досудового розслідування допитаний в якості свідка головний спеціаліст захисту банківських технологій ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_8 пояснив, що у серпні 2015 року за телефоном концентру «3700» надійшли заяви від клієнтів ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про несанкціоноване зняття грошових коштів з їх банківських рахунків. Так, за словами вказаних заявників 06.08.2015, їм надійшов телефонний дзвінок від невстановленої особи, яка представляючись працівником ПАТ КБ «Приват Банк» пропонувала провести перевірку інформації по карткам клієнтів банку. Під час телефонної розмови, вони повідомили невстановленій особі номери банківських карток, строк їх дії, CVC-код, а також паролі, що надходили їм на мобільний телефон, внаслідок вказаних дій з їх рахунків були списані гроші у сумі по 3468 грн.
В ході проведення огляду та аналізу інформації наданої ПрАТ
«Київстар» про вхідні та вихідні з`єднання абонентів з мобільним номером НОМЕР_31 , який належить потерпілій ОСОБА_6 за період 06.08.2015 встановлено, що 06.08.2015 у період часу з 10 години 56 хвилини до 11 години 14 хвилини 10 секунд на контактний номер ОСОБА_6 НОМЕР_31 систематично надходили телефонні дзвінки від невстановленої особи з абонентського номеру НОМЕР_32 , тривалість з`єднань від 26 секунд до 4 хвилин, а о 11 годині 14 хвилин 57 секунд невстановленою особою із використанням мережі Інтернет з IP-адреси: НОМЕР_33 (провайдер Golden Telecom) за допомогою платіжної системи «Portmone.com» проведена операція по перерахуванням грошових коштів з банківської картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_34 , яка належіть ОСОБА_6 на номер телефону ПрАТ «Київстар» НОМЕР_35 та через платіжну систему «Easy Pay» на банківську картку ПАТ «Укрсоцбанк» № НОМЕР_36 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 .
02.03.2016 в ході проведення обушку за місцем проживання ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлені та вилучені речі та документи, зазначені в клопотанні.
Орган досудового розслідування зазначає, що є підстави вважати, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , речі та предмети можуть бути засобами чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберігати на собі сліди набутті в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому повернення зазначених речей та предметів вилучених під час обшуку може призвести до їх знищення та втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.
На виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею здійснено виклик особи - власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , на яке слідчий просить в зазначеному клопотанні накласти арешт (а.с. 96, 97).
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, через слідчого надав заяву про розгляд клопотання без його участі. У заяві зазначив, що просить не накладати арешт на системний блок його комп`ютера у корпусі чорного кольору фірми «LG», який не є предметом чи засобом вчинення злочину у даному кримінальному провадженні (а.с. 17).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який не зареєстроване, з метою відшукання і вилучення чорнових записів, які свідчать про обставини вчинення кримінальних правопорушень, цифрових носіїв інформації, мобільні телефони та інші предмети та документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні (а.с. 7-9).
02.03.2016 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 02.03.2016 вилучено майно, перелічене у клопотаннях слідчого (а.с. 10-14).
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України.
Частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачає, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя враховує можливість використання тимчасово вилученого майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України.
У відповідності до ч.7 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуків, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Вилучені відповідно до протоколу обшуку від 02.03.2016 речі та документи, мобільні телефони, банківські картки, носії інформації підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП в Харківській обалсті, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1