УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2016 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участюслідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 про отримання зразків для експертизи та додані до нього матеріали, -
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, востаннє 09.04.2016 року Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно умисно вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.
Так, 10.07.2016 року, близько 06 години 40 хвилин, ОСОБА_4 перебував поблизу будинку АДРЕСА_1 .
В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, а саме в квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, пересвідчившись в тому що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, підійшов до вхідних дверей зазначеної квартири АДРЕСА_3 . Знаходячись у вказаному місці, скориставшись заздалегідь підготовленим невстановленим слідством знаряддям, ОСОБА_4 , застосовуючи фізичну силу, шляхом пошкодження серцевини врізного замка, відкрив вказані вхідні двері та, таким чином, незаконно проник до приміщення зазначеної квартири.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщенні однієї з кімнат квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , оглянувши приміщення даної кімнати, на підставному столі виявив та викрав телевізор LCD, торгівельної марки «LG», моделі 32LD341, вартістю 3 037 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_4 з викраденим майном місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд.
В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, керуючись корисливим мотивом, повернувся до квартири АДРЕСА_2 , з метою викрадення будь-якого іншого належного ОСОБА_5 майна, однак його злочинні дії були виявлені та зупинені працівниками ТОВ «Беркут-2012».
Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
10.07.2016 року в ході проведення огляду місця події за адресою:
АДРЕСА_4 , було виявлено та в подальшому вилучено використану жувальну гумку.
25.07.2016 року прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 було винесено постанову про відібрання біологічних зразків для експертного дослідження, а саме зрізків крові та слини підозрюваного ОСОБА_4 для проведення судово-імунологічної експертизи.
05.08.2016 року після ознайомлення з винесеною по матеріалам кримінального провадження постановою, ОСОБА_4 відмовився добровільно надавати визначені зразки для експертного дослідження.
Слідчий в клопотанні просить зобов`язати ОСОБА_4 надати біологічні зразки зразки крові та слини для проведення судово-імунологічної експертизи та визначення групової належності.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку слідчого, яка підтримала клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Розгляд клопотання проведено за відсутності особи, оскількиіснує реальна загроза та переховування ОСОБА_4 , з метою ненадання зразків крові та слини.
Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити виїмку).
Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобовязати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Отже, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 245 КПК України, за результатами розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відбирання біологічних зразків примусово, а не зобов`язувати особу, яка відмовляється надавати біологічні зразки, вчиняти певні дії.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК біологічні зразки для проведення експертизи відбираються за правилами, встановленими для проведення освідування особи (ст. 241 КПК), згідно з якими слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого. Тобто, відібрання біологічних зразків для експертизи можливе не у будь-яких осіб, а лише у осіб, які мають у даному кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваного (ст. 42 КПК), потерпілого (ст. 55 КПК), свідка (ст. 65 КПК).
За таких обставин, клопотання слідчого частково відповідає вимогам ст. 245 КПК України та є обґрунтованим, тому слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 241, 245, 160-166 КПК України, слідчий суддя-
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Надати дозвіл примусово здійснити відбирання біологічних зразків зразків крові та слини у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судово-імунологічної експертизи та визначення групової належності.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1