Справа № 527/340/16-к
провадження № 1-кп/527/54/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4

- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000036 від 20.01.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта неповна середня, тимчасово не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимого:

- 28.10.2015 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком один рік;

- 04.03.2016 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до одного року трьох місяців позбавлення волі;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нижня Яблунька Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого судимого:

- 04.03.2016 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням - іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені вчинили інкримінований їм злочин за наступних обставин.

На початку січня 2016 року (точної дати встановити не вдалося), близько 18.00 години, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_4 (обидва мали непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з літньої кухні ОСОБА_6 , розташованої по АДРЕСА_3 , в якій проживали, як квартиранти, шляхом вільного доступу, таємно викрали форму алюмінієву для випікання хліба, вартістю 22 грн., та 6 вентилів водопровідних латунних, загальною вартістю 120 грн. Своїми незаконними діями спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 144 грн.

Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті визнали частково. Категорично заперечували викрадення мішка ячменю з приміщення гаража потерпілої, а також викрадення чавуна, визнали, що викрали латунні крани та форму для випічки хліба. Пояснили, що це було на початку січня 2016 року, до Різдва. Їм потрібні були гроші на випивку, тому вони з літньої кухні ОСОБА_6 , в якій тоді проживали, як квартиранти, забрали форму для випічки хліба, виготовлену з алюмінію та латунні крани. Форму здали на пункт прийому металобрухту, а крани продали якомусь чоловікові, що проживав неподалік від будинку потерпілої.

ОСОБА_4 вказував, що під час слідчого експерименту оговорив себе, так як до цього піддавався тиску зі сторони начальника відділу карного розшуку Глобинського відділу поліції ОСОБА_7 . Такий же тиск спричинявся щодо ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_6 , 1939 року народження, у судовому засіданні підтвердила, що обвинувачені, як безпритульні, з її дозволу, проживали у її домогосподарстві - в літній кухні, з жовтня 2015 року по початок січня 2016 року. Допомагали по господарству. Вона дозволяла їм заходити до приміщення гаража, для того, щоб натерти буряк. Потім, коли вона виявила пропажу з гаража мішка ячменю, хлопців вигнала. Одного дня (точної дати не пам`ятає) помітила , що хвіртка у двір та гараж відчинені. Відразу побачила, що пропав зелений синтетичний мішок з ячменем, який лежав на бочці у гаражі. Також зникла каструля, дюралева, ємністю 3 літри. З викраденого їй повернули форму для випічки хліба та чавун. Хоча чавун не її, вона забрала його взамін своєї каструлі. Крім цього, ОСОБА_9 приніс їй 2 крани на заміну викрадених. Жодних претензій до обвинувачених вона на даний час не має. Про те, що у неї було викрадено ще й латунні крани її повідомили працівники міліції, сама вона цього зразу не помітила. Крім обвинувачених їй по господарству допомагав ще й ОСОБА_10 .

Допитаний як свідок ОСОБА_8 повідомив у суді, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у січні 2016 року після старого Нового року принесли йому мішок зеленого кольору із ячменем та запропонували пропити його. Покупця вони тоді не знайшли, а потім вказаний мішок у нього вилучили працівники міліції. Мішок обвинувачені принесли йому тоді, коли вже не проживали на квартирі у потерпілої. Він неодноразово допомагав ОСОБА_6 , як літній людині, по господарству, а тому знає, що в її гаражі на бочці було складено 4-5 мішків з зерном, а в мисці у гаражі лежали латунні крани бувші у використанні. Форма для випічки хліба зберігалася у літній кухні.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що бачив обвинувачених у себе на вулиці, але де вони проживали не знав. Одного разу вони прийшли до нього і запропонували купити 2 латунні крани, чавунчик та форму для випічки хліба. Він придбав у них за гроші крани та чавунчик. Форму брати не став. Коли це було точно сказати не може, можливо в період кінець січня - початок березня 2016 року.

Як докази вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення надало:

- протокол прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2016 року , з якої вбачається, що 17.01.2016 року вона виявила, що з приміщення її гаража викрадено мішок ячменю, 2 сокири, алюмінієву форму для випікання хліба, чавун об`ємом 6 літрів, 6 латунних кранів;

- протокол огляду місця події від 20.01.2016 року, з фототаблицями в якому зафіксовано огляд гаража потерпілої та наявність у ньому зліва металевої діжки, на якій лежать три полімерні мішки білого кольору із зерном. Зі слів потерпілої на даних мішках лежав зниклий мішок із ячменем і він був зеленого забарвлення, а на дерев`яних полицях поруч знаходилися 6 викрадених алюмінієвих кранів;

- розписку ОСОБА_8 від 21.01.2016 року (дата містить виправлення місяця - 03 на 01), з якої вбачається, що він добровільно видав працівникам міліції мішок із зерном ячменю, який йому принесли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 для його продажу; розписка не містить будь - яких ідентифікаційних даних колір мішка, його вагу);

- протокол огляду від 21.01.2016 року мішка добровільно виданого ОСОБА_8 працівникам міліції, в якому зафіксовано, що мішок виготовлений із синтетичного волокна білого кольору і має дві смужки згори донизу червоного та синього кольору, вага мішка 37 кг;

- розписку ОСОБА_13 від 21.01.2016 року про добровільну видачу ним працівникам поліції чавуна (ідентифікаційні ознаки не зазначені ємність , з чого виготовлений) та латунного крана, які він придбав у громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для власних потреб;

- протокол огляду (в присутності понятих та потерпілої) чавуна, виготовленого з металу сірого кольору, ємністю 6 літрів, та латунного крану ;

- протокол огляду від 8.02.2016 року речей, які повертаються потерпілій ОСОБА_6 - мішка ячменю, чавуна та водопровідного крану, з якого вбачається, що потерпіла впізнала їх , як належні їй;

- розписку ОСОБА_6 про отримання від працівників міліції вищеназваних речей;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 8.02.2016 року з підозрюваним ОСОБА_4 на території домогосподарства АДРЕСА_3 з прикладеними фототаблицями, в якому зафіксовано як ОСОБА_4 проникнув на територію названого домогосподарства, та показав яким чином виніс мішок із ячменем;

- протокол проведення слідчого експерименту від 8.02.2016 року з підозрюваним ОСОБА_5 на території домогосподарства АДРЕСА_3 з прикладеними фототаблицями , в якому зафіксовано, як останній вказує на місце в гаражі, де знаходилися викрадені водопровідні крани, місце в приміщенні літньої кухні, з якої він викрав чавун та форму для випікання хліба;

- висновок судово-товарознавчої експертизи від 3 лютого 2016 року про вартість викраденого майна з урахуванням зносу станом на 17 січня 2016 року.

Дослідивши та проаналізувавши вказані письмові докази, порівнявши їх з показаннями обвинувачених, потерпілої та свідків, які були заслухані безпосередньо, суд дійшов висновку, що деякі з наданих доказів суперечать один одному.

На свідках, які постають перед судом лежить формальне і строге зобов`язання говорити правду. Суд міг спостерігати поведінку свідка ОСОБА_8 , а отже, і оцінити надійність свідка при прямому допиті. Склалося враження, що у конкретній ситуації, свідок, даючи свідчення, усієї правди не говорив. Так, виданий ним працівникам міліції мішок з ячменем був білого кольору, в той же час потерпіла стверджувала чітко і в засіданні і під час огляду місця події, що в неї було викрадено мішок зеленого кольору. Це ставить під сумнів, що принесений мішок був саме з господарства потерпілої, а отже має відношення до цього кримінального провадження. Свідок чітко вказував, що мішок було принесено тоді, коли обвинувачені вже не проживали у ОСОБА_6 , в той же час він не зміг точно визначитися з якого саме часу ті не проживали у неї.

Відомості, надані потерпілою ОСОБА_6 , також були не чіткими і не досить докладними. Вона не змогла пояснити, з якого часу обвинувачені не проживають у її домогосподарстві як квартиранти: то вказувала, що вигнала їх вже після крадіжки ячменю, то говорила, що на час крадіжки вони в неї не проживали, плуталася і в тому, де ж зберігала латунні крани то в гаражі, то, можливо, і в кухні. Натомість чітко заперечувала викрадення 6-літрового чавуна, вказувала, що в неї було викрадено трьохлітрову дюралеву каструлю, а чавун, який їй повернули не її. Більш детально дослідити обставини огляду вказаних речей суд не зміг, оскільки обвинувачення не заявляло клопотання про допит понятих, які приймали участь у вказаній дії, а виходячи із принципів змагальності процесу, суд самостійно визначатися з доказами не може.

Також суд звернув увагу, що під час слідчого експерименту із ОСОБА_5 взагалі не перевірялася причетність останнього до викрадення ячменю. Крім цього, суттєве значення має те, що впізнання потерпілою викрадених речей в порядку, визначеному КПК України, не проводилося.

З огляду на встановлені обставини, всі сумніви, суд трактував на користь обвинувачених і вважає недоведеною їх вину у викраденні мішка з ячменем та чавуна, в зв`язку з чим із обвинувачення виключається крадіжка 1 мішка із зерном ячменю, вагою 37 кг, вартістю 123 грн. 95 коп. та чавун об`ємом 6 л., вартістю 86 грн.

Досудове слідство було зобов`язане вжити всіх заходів з метою збирання доказів. Ця вимога закону не виконана в повному обсязі. Так, точний час вчинення викрадення (під час проживання обвинувачених у потерпілої чи після цього) , місце викрадення (гараж чи літня кухня) достовірно встановлено не було, хоча вказані обставини мають важливе значення для визначення чи мало місце проникнення до приміщення.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд в цій частині віддав перевагу свідченням обвинувачених і вважає, що крадіжка форми для випікання та латунних кранів була вчинена з літньої кухні під час проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на квартирі у потерпілої, вони мали вільний доступ до вказаних речей, тому їх дії кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, а також конкретні обставини злочину, його наслідки та позицію потерпілої, яка вказала, що претензій до обвинувачених немає і на суворому покаранні не наполягала.
Обвинувачені вчинили злочин проти власності, середньої тяжкості, обидва мають непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів, дані про притягнення їх до адміністративної відповідальності відсутні, за останнім місцем проживання ОСОБА_4 негативно не характеризується, ОСОБА_5 . Опришківською сільською радою характеризується негативно. Обидва не мали офіційного працевлаштування, ОСОБА_4 постійного місця проживання. Згідно довідок Глобинської ЦРЛ обвинувачені на обліку у лікаря психіатра не перебувають, ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Обставин, що пом"якшують покарання для ОСОБА_4 не встановлено, обставиною , що обтяжує покарання є рецидив злочину; обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є часткове добровільне відшкодування шкоди, обтяжуючих покарання обставин для нього не встановлено.

Вказаний злочин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили до постановлення вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 4 березня 2016 року, за якими їх було засуджено : ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; ОСОБА_4 - за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці.

Тому остаточне покарання обвинуваченим призначається за правилом ч.4 ст. 70 КК України. Суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, ОСОБА_4 призначається реальне покарання у виді позбавлення волі, що відповідатиме тяжкості вчиненого і сприятиме виправленню названих осіб.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання за цим вироком зарахувати покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 4 березня 2016 року і шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній утримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 04.03.2016 року часу взяття під варту.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення - з 4 березня 2016 року по день оголошення вироку 23 червня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання за цим вироком зарахувати покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 4 березня 2016 року і шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням іспитовим строком два роки, зобов`язавши засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази: 1 латуневий водопровідний вентиль, що зберігається в камері речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області, речі, передані потерпілій ОСОБА_6 по розписці, залишити в її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1