Справа № 197/524/16-к
Номер провадження № 1-в/197/184/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року . Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи відбування покарання ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
представника спостережної комісії ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Широке клопотання , особиста заява засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу , та висновок про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 начальника ШВЦ № 75 , суд , -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.11.2012 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було засуджено за ч.2 ст. 186 , ч.3 ст.15 ,ч.2 ст.186 , ч.1 ст. 70 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі , строк покарання з 04.09.2012 року . Згідно Ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.12.2015 року невідбуту частину покарання засудженому замінено на більш м`яку у вигляді обмеження волі . Згідно Ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.03.2016 року Ухвалу Широківського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 року скасовано , та засудженому відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі . Початок строку покарання 04.09.2012 року , кінець 11.10.2016 року .
В клопотанні , особиста заява , засудженим ставиться питання про умовно-дострокове звільнення засудженому ОСОБА_5 відповідно до ст. 81 КК України на що має пільгу по відбуттю 2/3 строку покарання . Згідно протоколу № 6 адміністративної комісії установи від 30.03.2016 року засудженому відмовлено , як не довівшому свого виправлення . Згідно висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в.о. начальника ШВЦ № 75 , ставиться питання про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання умовно-достроково згідно ст. 81 КК України .
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , який підтримує клопотання, свою особисту заяву , думку прокурора , який вважає що клопотання задоволенню не підлягає, представника ШВЦ № 75 , яка підтримала висновок , та вирішення питання відносить на розсуд суду , так як за короткий термін неможливо зробити висновок , представник спостережної комісії також відносить питання на розсуд суду , суд приходить до наступного .
Відповідно до Статті 537 КПК України , 1. Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ;
Відповідно до Статт1 539 КПК України , 1. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
2. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні) частини першої статті 537 цього Кодексу;
3. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
4. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
5. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.
Відповідно до статті 81 КК України , до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Відповідно до стаття 6 Конвенції про захист прав та основних свобод громадян , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Як вбачається з висновку , засуджений прибув до установи 15.01.2016 року із СВК № 94 , тому висновок зроблено відповідно до ст. 154 КВК України , час настанні пільги за ст. 81 КК України , по 2/3 строку з 30.03.2016 року . Станом на 26.04.2016 року відбув 3 роки 7 місяців і 21 день. За час віббування покаряння з 11.09.2012 року в КУВП №3 характеризується посередньо , заохочень та стягнень не мав , з 28.12.2012 року в СВК № 94 де за час відбування покарання характеризується посередньо , мав шість стягнень за зберігання заборонених предметів , порушення розпорядку дня , які погашено за плином часу , заохочення два , подяка , за сумлінну поведінку і ставлення до праці . З 15.01.2016 року відбуває покарання в ШВЦ №75 , де характеризується посередньо , стягнень та заохочень не має. Працевлаштований на виробничому об`єкті установи , відпрацював в січні 2016 року 0 днів 0 годин , у лютому 2016 року 5 робочих дні , 35 годин , у березні 2016 року , 19 робочих днів, 133 годин та у квітні 2016 року 8 робочих днів , 56 годин , таким чином згідно довідки норма робочого часу при шистиденному робочому тижні вироблена не була , поважність причин документально не підтверджена .
Згідно довідки про стягнення та заохочення , ОСОБА_5 мав стягнення : 16.03.2013 року , попоредження , зберігання заборонених предметів , 18.04.2013 року , догана , порушення розпорядку дня , 25.06.2013 року , сувора догана , зберігання заборонених предметів , 03.01.2014 року , сувора догана , зберігання заборонених предметів , 24.06.2014 року , 15 діб ДіЗО , зберігання заборонених предметів , 16.12.2014 року , догана , порушення розпорядку дня , які погашені за плином часу . Заохочення : 29.12.2013 року подяка , 22.06.2015 року подяка , за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Згідно аналізу стягнень та заохочень , засуджений ОСОБА_5 допускав порушення режиму відбування покарання , після подяки від 29.12.2013 року , знову допускав порушення і мав стягнення , 22.06.2015 року мав подяку , що передувала рішенню суду заміни покарання на більш м`яке , надалі заохочень не мав . Згідно характеристики в цілому характеризується посередньо . В судовому засіданні засуджений надав гарантійний лист про можливість його працевлаштування , дата видачі вказаного гарантійного листа відсутня .
Станом на 26.04.2016 року невідбута частина покарання складає 5 місяців 15 днів .
Прокурор , представник установи виконань покарань , представник комісії , висловили сумніви , стосовно що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , представник установи та представник комісії віднесли це питання на розгляд суду у своєму виступі .
З врахуванням вищевикладеного , з`ясувавши даних про особу засудженого ОСОБА_5 , який засуджений 12.11.2012 року за тяжкий злочин ч.2 ст. 186 КК України , 06.12.2007 року також був засуджений за ч.2 ст. 186 КК України і 16.09.2011 року був звільнений по амністії , а 26.06.2012 року був засуджений за ч.1 ст. 309 КК України , після чого вчинив зазначений злочин за який відбуває покарання ,ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці , додержання ним вимог режиму, відсутність даних про його участь у самодіяльних організаціях виправно-трудової установи, думку адміністративної комісії установи від 30.03.2016 року , а також відсутність даних , зважаючи що в гарантійному листі відсутня дата його видачі , суд не може з`ясувати без дати його видачі , що цей лист має відношення до розгляду саме даної справи , в ньому не йдеться про гарантії після умовно-дострокового звільнення , про його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці , або потребі в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування , на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, його участь у суспільно корисній праці , згідно встановлених норм , та фактично відпрацьованих днях і годинах , при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення ,за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання , та сам факт наявності тільки настання пільги для умовно-дострокового звільнення , судом не встановлено , що засуджений відповідно до ч.2 ст. 81 КК України сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , а тому заява , засудженого ОСОБА_5 , та висновок про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в. о. начальника ШВЦ № 75 , задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 154 КВК України , ст. 81 КК України , ст. ст. 537 , 539 КПК України , суд - , УХВАЛИВ :
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та висновок про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в.о. начальника ШВЦ № 75 , про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування на підставі ст. 81 КК України .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Широківський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя : ОСОБА_1 .