ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1230/16-к
Провадження № 1-кп/210/208/16

"22" квітня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Красіно, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянин України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні має малолітню дитину, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:
1) 03.11.2015 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 185 ч. 1 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі п. 7, ч. 1 ст. 284 КПК України;
2)09.02.2016 року Довгинцивським районним судом м. Кривого Рогу, за ч.3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.02.2016 року, відносно ОСОБА_4 засуджений вироком Довгинцивського районного суду м. Кривого Рогу за злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, тобто будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності за скоєння злочину проти власності, на шлях виправлення не став та знов вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_4 , 23.01.2016 року приблизно о 21.00 годині, знаходився на зупинці громадського транспорту «Трампарк» по вулиці Тбіліській, у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де звернув свою увагу на раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка знаходилась на зупинці громадського транспорту та тримала в руках свою жіночу сумку темно-синього кольору. В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном, реалізуючи який, він повторно, умисно, з корисливих мотивів підійшов до потерпілої ОСОБА_5 й відкрито, шляхом ривку, вирвав з рук останньої її жіночу сумку вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 137 від 29.01.2016 року, становить 190 гривень, в сумочці знаходився робочий жилет, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 137 від 29.01.2016 року, становить 26 гривень, та робочий бейджик вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи № 137 від 29.01.2016 року, становить 6 гривень 40 копійок.
Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив, потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 222 гривні 40 копійок.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені 23.01.2016 року інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив події, факти та обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, їх не оспорював. Щиро розкаявся у вчиненому злочині, просить суворо його не карати
Суд, враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, згоду учасників судового засідання, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував в обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку
Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , визначає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, не одружений, має на утриманні малолітню дитину (Т.1 а.с. 39), раніше судимий (Т.2 а.с.????), вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується нейтрально (Т.1 а.с. 38), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває (Т.1 а.с. 35), у лікаря нарколога не перебуває. (Т. 1 а.с. 36)
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки обвинувачений 09 лютого 2016 року був засуджений Довгинцивським районним судом м. Кривого Рогу, за ч.3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Речові докази жіноча сумочка, робочий жилет, бейджик з надписом «КП «Міський трамвай ОСОБА_5 », судочки з-під продуктів харчування, пластикова пляшка з водою, які знаходяться у потерпілої ОСОБА_5 , необхідно залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися ними на власний розсуд. (Т. 1 а.с. 15)
Витрати на проведення експертизи відсутні.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчується 19 травня 2016 року, клопотань про обрання, зміну, продовження запобіжного заходу не надходило.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Довгинцивського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2016 року, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання в вигляді 4 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до 19 травня 2016 року.
Речові докази жіноча сумочка, робочий жилет, бейджик з надписом «КП «Міський трамвай ОСОБА_5 », судочки з-під продуктів харчування, пластикова пляшка з водою, які знаходяться у потерпілої ОСОБА_5 , необхідно залишити у розпорядженні останньої, дозволивши використовувати та розпоряджатися ними на власний розсуд.
Витрати на проведення експертизи відсутні
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1