Справа № 346/6171/16-к
Провадження № 11-сс/779/235/2016
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні із застосуванням відеоконференцзв`язку в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 24 листопада 2016 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 24 листопада 2016 року задовольнено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор та слідчий довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. З урахуванням тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189 Кримінального кодексу України (далі КК), слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості кримінального провадження, в тому числі щодо запобігання вчиненню підозрюваним ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень.

З ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_7 22.11.2016 року приблизно о 13 год., перебуваючи в центральній частині міста Коломия, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою незаконного позбавлення волі неповнолітнього ОСОБА_9 , 2002 року народження, реалізуючи злочинний умисел із корисливих мотивів, викрав неповнолітнього та незаконно привіз його в будинок АДРЕСА_1 . В будинку ОСОБА_7 наніс неповнолітньому Чебану один удар кулаком в голову та закрив в одній із кімнат, позбавивши його можливості вільно пересуватися та всупереч його бажання і волі, утримував в будинку протягом двох годин. У батьків неповнолітнього ОСОБА_7 вимагав грошову винагороду за повернення сина.

Продовжуючи свої злочинні дії, 22.11.2016 року приблизно о 14 год. ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно утримуючи неповнолітнього ОСОБА_9 проти його волі в одному із будинків в АДРЕСА_1 , зателефонував до матері хлопця, ОСОБА_10 , та в телефонному режимі вимагав за його звільнення грошові кошти в сумі 7000 (сім тисяч) гривень, а у разі не отримання грошових коштів, погрожував вбити неповнолітнього ОСОБА_9 .

Цього ж дня, приблизно о 15 год. в центральній частині міста Коломия, ОСОБА_7 під час отримання від вітчима неповнолітнього - ОСОБА_11 , частину грошових коштів в сумі 233 (двісті тридцять три) гривні за звільнення дитини, був затриманий працівниками поліції.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу (далі АС), в якій покликається на незаконність ухвали, оскільки слідчий суддя, розглядаючи дане клопотання, всебічно не з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою, при цьому не врахував, що прокурором та слідчим не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК, не навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою ОСОБА_7 обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану АС, просять задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який вважає АС адвоката ОСОБА_8 безпідставною, просить залишити її без задволення, а ухвалу слідчого судді без зміни; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Коломийського міськрайонного суду та обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався.

Покликання захисника ОСОБА_8 в АС на те, що слідчий суддя безпідставно обрав щодо її підзахисного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вказаних вимог закону слідчий суддя при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 дотримався.

Як вбачається з доданих до клопотання слідчим копій з матеріалів кримінального провадження, 23 листопада 2016 року о 16 год. 45 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст. 189 КК.

Клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу було вручено підозрюваному 24 листопада 2016 року, що підтвреджується його особистим підписом (а.с. 23).

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя у своїй ухвалі вірно вказав, що обгрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинів підтверджується письмовими доказами, копії яких слідчий долучив до свого клопотання, зокрема: протокол-заява ОСОБА_10 , протокол огляду місця події від 22.11.2016, протокол допиту неповнолітнього ОСОБА_9 , арештом майна, яке вилучене у підозрюваного та іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, обґрунтовано взяв до уваги обставини інкримінованих протиправних дій, вагомість доказів та обґрунтованість підозри про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких та середньої тяжкості злочинів.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, прокурором відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, при цьому усвідомлюючи тяжкість вчинених ним злочинів, крім того враховуючи особу підозрюваного, який раніше судимий за тяжкі злочини проти власності, знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків та малолітнього потерпілого, а також те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні злочини. Враховуючи суспільну небезпечність злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також вищевказані обставини та дані про його особу, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК. Інший запобіжний захід може призвести до його ухилення від явки до органу досудового розслідування чи суду, а також до вчинення іншого кримінального правопорушення. Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд вважає висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтованим та вмотивованим. За таких обставин, АС захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 не підлягає до задоволення. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 24 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4