Ухвала
іменем україни
29 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника

ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 травня 2016 року

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Маріуполя, Донецької області, який мешкає на АДРЕСА_1 у цьому ж місті, раніше не судимого,

засуджено:

за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в рахунок відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 07 жовтня 2015 року по день набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за те, що він в період з вересня по жовтень 2015 року придбав у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та зберігав в квартирі АДРЕСА_2 , з метою незаконного збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, а потім і збував його.
23 вересня 2015 року в період часу з 10.02 по 10.08 год. він незаконно збув ОСОБА_6 за 452 грн. цей наркотичний засіб у медичному шприці масою в перерахунку на суху речовину 0,114 г.

06 жовтня 2015 року в період часу з 14.46 по 14.49 год., він

повторно збув цій же особі за 410 грн. такий же наркотичний засіб у медичному шприці, масою у перерахунку на суху речовину 0,288 г.

07 жовтня 2015 року в період часу з 18.50 до 20.20 год., під час проведення обшуку у згаданій квартирі працівники міліції, виявили та вилучили медичний шприц з залишками рідини опію ацетильованого масою 8,716 г. (в перерахунку на суху речовину - 0,831 г.), який ОСОБА_7 повторно придбав та зберігав з метою збуту.

У касаційній скарзі захисник засудженого-адвокат ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності вини засудженого у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильності кваліфікації його дій, просить ухвалені стосовно ОСОБА_5 судові рішення змінити, призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши положення статей 69, 75, 76 КК України. Вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України, внаслідок суворості. Обгрунтовуючи свої вимоги, захисник зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_5 місцевий суд не дав належної оцінки даним про особу засудженого (раніше не судимий, працював, інвалід другої групи, має постійне місце проживанням, характеризується позитивно). Крім того, вважає, що судом не враховано обставини, що пом`якшують покарання визнання засудженим вини, щире каяття. Також ці обставини, на його думку, безпідставно залишені поза увагою апеляційним судом.
Заслухавши доповідача, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальнихправопорушень за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікаціїйого дій за ч. 2 ст. 307 КК України в касаційному порядку захисником ОСОБА_4 не оспорюються, з цього приводу не надійшло касаційних скарг і від інших учасників судового розгляду, а тому вони у касаційному порядку не переглядаються.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що

пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи засудженому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості та обставини вчинених ним злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про його особу, а саме: що він раніше не судимий, провину в скоєнні злочину визнав, працює, за місцем проживання характеризується посередньо, є інвалідом другої групи. При цьому судом враховано обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, та всі ті обставини, про які йдеться у касаційній скарзі, що в свою чергу надало можливість суду призначити засудженому покарання в мінімальних розмірах санкції ч. 2 ст. 307 КК України.
Врахувавши наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді реального позбавлення волі, але у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч. 2 ст. 307 КК України та без застосування положень статей 69, 75, 76 КК України.
Апеляційний суд за апеляційною скаргою обвинуваченого, доводи якої аналогічні доводам касаційної скарги його захисника, перевірив цей вирок, та залишив його без зміни, навівши відповідні обґрунтування, з якими колегія суддів погоджується.

У касаційній скарзі захисника відсутні достатні дані та інші переконливі доводи, які б спростовували вказані висновки судів першої та апеляційної інстанції та давали б підстави визнати призначене засудженому покарання явно несправедливим.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є законною та вмотивованою.
З огляду на викладене, підстав для задоволення касаційної скарги захисника немає, а тому у відкритті касаційного провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 17 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3