Справа№ 640/8230/16-к
н/п 1-кп/640/463/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6 ,
представника потерпілих - адвоката ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Красноградського району, Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, працюючого в ТОВ «Фенікс» водієм та механіком, одруженого, має на своєму утриманні 3 неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України
Правилами дорожнього руху України, а саме п.10.1 передбачено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п.10.4: «Перед поворотом праворуч, та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконую поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю», п.34.1 «Горизонтальна розмітка», 1.3 «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху», Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.»
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події, та згідно висновку судово-медичної експертизи №2637-ДМ/15 від 07.10.2015, причиною його смерті явилася поєднана тупа травма тіла з множинними переломами кісток скелету та пошкодженнями внутрішніх органів. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, перед початком зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та здійснюючи розворот ліворуч не з крайнього лівого положення, на ділянці дороги де це заборонено, не надав дорогу мотоциклу, допустив з ним зіткнення, що спричинило вищевказані наслідки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не спорював, пояснив причини та обставини скоєного.
Так, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він, 20.09.2015 року, о 10.25 годині, керуючи автобусом «Неоплан-116», р.н. НОМЕР_1 привіз дітей в Екопарк та висадивши їх, поїхав паркуватися на стоянку. Потім, рухаючись по Білгородському шосе м. Харкова зі сторони автошляху «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку вул. Ентузіастів, біля буд. №4 по вул. Латишева, він, при розвороті ліворуч, не надав дороги мотоциклу «Хонда СВ 750», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку позаду, внаслідок чого сталося ДТП і водій ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці. Причину смерті водія мотоцикла ОСОБА_8 не оспорює, просить пробачення у потерпілих, в скоєному щиро розкаюється, просить строго не наказувати, всі вимоги щодо позовних вимог вирішено між ним та потерпілими добровільно.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, відношення потерпілих до скоєного, відзив від позовних вимог, характеризуючи дані про особу обвинуваченого.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на своєму утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно яких не позбавлений батьківських прав, працює з 2011 року в ТОВ «Фенікс» водієм та механіком станом на теперішній час, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, відшкодування шкоди потерпілим.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї провини, дані про його особу, відношення потерпілих та їх відзив від позовних вимог, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції статті, інкримінованої йому у вигляді позбавленні волі, з застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами судом враховано те, що ОСОБА_4 має посвідчення водія, вчинив правопорушення проти безпеки руху.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України та враховуючи позицію потерпілих, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід по справі не обирався. Даних про речові докази суду не надано.
Суд також вважає за необхідне керуючись ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення транспортно-трассологічної експертизи у розмірі 3958,20 грн., за проведення авто технічної експертизи у розмірі 1762 грн.
Стосовно цивільних позовів потерпілих суд зазначає наступне.
Згідно матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування потерпілими 15.04.2016 року ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 були подані цивільні позови до ОСОБА_4 , ТОВ «Фенікс» про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди.
Під час судового розгляду справи до суду подані заяви від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відмову від позовних вимог, заявлених 15.04.2016 року та в ціх заявах вони також висловлюють свою думку щодо покарання обвинуваченому, не пов*язаного з позбавленням волі. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 також підтвердила, що відмовляється від позову до ОСОБА_4 та ТОВ «Фенікс», наслідки відмови їй роз*яснені та зрозумілі.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
На підставі викладеного та враховуючи, що цивільні позивачі подали до суду письмові заяви про відмову від позовних вимог до цивільних відповідачів ОСОБА_4 та ТОВ «Фенікс», суд закриває провадження в кримінальній справі в частині розгляду цивільних позовів ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти кримінально-виконавчу інспекції про зміну місця проживання.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення транспортно-трассологічної експертизи у розмірі 3958,20 грн., за проведення автотехнічної експертизи у розмірі 1762 грн.
Провадження в частині розгляду цивільних позовів ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до ОСОБА_4 , ТОВ «Фенікс» про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, витрат на правову допомогу - закрити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1