Справа № 192/3110/16-к
Провадження № 1-в/192/1942/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" листопада 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції подання адміністрації Солонянської виправної колонії №21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, наданий час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 14 серпня 2014 року по 10 листопада 2014 року за правилами ч.5 ст.72 КК України,

за участю учасників провадження:

представника СВК № 21 ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 .

Початок строку: 14.08.2014 року
Кінець строку: 17.06.2017 року
В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Солонянської виправної колонії № 21 та спостережна комісія Солонянської районної державної адміністрації звернулися до суду з поданням про умовнодострокове звільнення засудженого від відбування покарання, посилаючись на те, що він, на даний час відбув 3/4 частини покарання, до праці ставиться сумлінно: працевлаштований днювальним БПК, до праці ставиться сумлінно режиму утримання дотримується свідомо, має два заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці,стягнень не має. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», «Поверненя». Визнає провину у скоєному злочині. Вирішено питання реєстрації. Заборгованості за виконавчими листами немає.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, оскільки вважав, що засуджений хоча і став на шлях виправлення, проте не довів його.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений в судовому засіданні просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Представник спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву в якій просить розглядати подання у його відсутність.

Враховуючи, положення ч. 4 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомленої особи, яка не з`явилась.

Суд, вислухавши представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, засудженого, прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 , який відбув 3/4 частини строку покарання, працевлаштований в Солонянській виправній колонії №21 з листопада 2014 року по теперішній час днювальним БПК.

Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с.3), на даний період часу має лишедва заохочення за підсумками 2-го кварталу 2016 року, та за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, що застосовані до нього 26 липня 2016 року та 30 вересня 2016 року, тобто лише за 2016 рік за умови відбування покарання в СВК № 21 з листопада 2014 року.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений за весь період відбування покарання має два заохочення за 2016 рік, за період з листопада 2014 року до липня 2016 року заохочень не мав, що свідчить про відсутність їхньої системності, а також про те, що засуджений своєю поведінкою та працею не довів, що став на шлях виправлення. Також з копії вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 на даний час відбуває покарання за кримінальне правопорушення, яке вчинив у період умовно-дострокового звільнення. А тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що сумлінною поведінкою довів своє виправлення, оскільки наявні в засудженого заохочення не мають систематичного характеру і є недостатніми для оцінки ставлення до праці засудженого, як належне.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 та спостережної комісії Солонянської районної державної адміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий суддя: ОСОБА_1