Справа №520/1057/16-к 15.07.2016

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5
на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
- обвинуваченого за ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч.2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
- обвинуваченого за ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч. 2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
- обвинуваченого за ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч. 2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,
- обвинуваченого за ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч. 2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України,
- повернуто прокурору Одеської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_10 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч. 2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України повернуто прокурору Одеської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор ОСОБА_5 вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Вважає безпідставними посилання суду на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК з тих підстав, що обвинувальний акт не містить печатки прокуратури, оскільки КПК не передбачено такої вимоги.
На думку апелянта, висновок суду з цього питання суперечить вимогам Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013 року № 3, яка діяла на час направлення обвинувального акту до суду. Зокрема п. п. 9.5.1, 9.8.2 Інструкції передбачено, що засвідчення документів шляхом проставляння печатки здійснюється лише на копіях документів, виданих відповідною прокуратурою. Клопотання у рамках кримінального провадження та обвинувальні акти, які направляються прокурорами до суду, є оригінальними екземплярами процесуальних документів, а не їх копіями.
Також зазначає, що не є підставою для повернення обвинувального акта з тих підстав, що в обвинувальному акті зазначено про виділення матеріалів в окреме провадження, а реєстр матеріалів кримінального провадження не містить письмової інформації про прийняття вказаних процесуальних дій, про що зазначив суд. Апелянт зазначає, що суд не наділений повноваженнями надавати оцінку законності рішення прокурора про виділення матеріалів в окреме провадження на стадії досудового розслідування, а в обвинувальному акті вказані причини виділення матеріалів досудового розслідування, які викликані об`єктивними обставинами.
Оспорює висновок суду про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, оскільки ст. 109 КПК України не передбачає внесення до реєстру всіх без виключення процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Посилається на те, що слідчим до реєстру внесено лише ті відомості, що стосуються обставин досудового розслідування відносно обвинувачених. Вважає, що відсутність у реєстрі анкетних даних осіб, стосовно яких винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, не є підставою для повернення обвинувального акту.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
15.02.2016 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повернуто прокурору Одеської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
29.03.2016 року ця ухвала апеляційним судом Одеської області залишена без змін.
11.04.2016 року даний обвинувальний акт після усунення недоліків направлено до суду.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам діючого законодавства.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт всупереч п. 3 Додатку 61 («Перелік документів, які посвідчуються гербовою печаткою в органах прокуратури України») до п.п. 18.2.1, 18.2.4 «Інструкції з діловодства в органах прокуратури України», затвердженої Наказом Генерального прокурора України № 3 від 15.01.2013 року, не містить печатки прокуратури Одеської області, не пронумерований та не прошитий, внаслідок чого розлізся.
Крім того, суд першої інстанції вважає, що органом досудового розслідування допущено порушення вимог ст. 291 КПК України відносно обвинувального акта, а також вимог ст. 109 КПК України відносно реєстру матеріалів досудового розслідування, що унеможливлює при викладених обставинах призначити кримінальне провадження до розгляду судом по суті.
Суд першої інстанції зазначив, що він позбавлений можливості усвідомити обсяг доказів, зробити певне уявлення у справі та спланувати час її розгляду з урахуванням вимог безперервності судового розгляду, встановлених ст. 322 КПК України, та позбавлений можливості правильно застосувати закон при прийнятті рішення у справі. Вказані порушення перешкоджають розгляду обвинувального акту та унеможливлюють за результатами судового розгляду ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
Також послався на не усунення недоліків, що вказані в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2016 року.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором.
Як передбачено ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , та їм і підписаний.
Таким чином, при складанні та підписанні обвинувального акта прокурором дотримані вимоги ч.1 та ч. 3 ст. 291 КПК України.
Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК з тих підстав, що обвинувальний акт не посвідчений гербовою печаткою прокуратури, з посиланням на «Інструкцію з діловодства в органах прокуратури України», не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ст. 291 КПК України такої вимоги до обвинувального акта не передбачено, а при прийнятті рішення суд повинен керуватися вимогами діючого КПК.
Що стосується вказівки суду на невідповідність обвинувального акта вимогам КПК через те, що обвинувальний акт не пронумерований та не прошитий, внаслідок чого розлізся, то ці посилання не відповідають дійсності, оскільки обвинувальний акт прошитий та пронумерований. Посилання на ту обставину, що обвинувальний акт не якісно підшитий, не є процесуальною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
Згідно вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта наданий реєстр матеріалів досудового розслідування, який складений відповідно до вимог ст. 109 КПК України.
Як слідує зі змісту обвинувального акта, в ньому зазначено про виділення матеріалів в окреме провадження у відношенні інших осіб, з зазначенням причин.
Та обставина, що реєстр матеріалів кримінального провадження не містить інформації про прийняття відповідного рішення органом досудового розслідування, не є перешкодою для розгляду кримінального провадження у відношенні тих осіб, стосовно яких складений обвинувальний акт.
Тому суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції також вказав, що згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, допитані потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , але ж, як зазначено у рішенні суду, немає відповідних постанов про визнання їх потерпілими, а п.162 реєстру містить посилання на постанову про відмову у визнанні потерпілим, без зазначення , кого саме з потерпілих це стосується.
Проте, судом першої інстанції не чітко та не зрозуміло сформульовано, яким чином це впливає на відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, і чому, як зазначено у рішенні, це унеможливлює призначенню кримінального провадження до розгляду.
Що стосується посилань суду першої інстанції на те, що вказані ним підстави для визнання обвинувального акта таким, що не відповідає вимогам КПК, позбавляють можливості усвідомити обсяг доказів, зробити певне уявлення у справі та спланувати час її розгляду, то взагалі ці мотиви не відповідають закону, оскільки законом не передбачено планування часу роботи та вирішення питання щодо обсягу дослідження доказів при проведенні підготовчого судового засідання.
Не відповідають дійсності і посилання суду першої інстанції про не усунення прокурором недоліків, що вказані в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2016 року, оскільки ці вказівки стосувалися невідповідності обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, а в оскаржуваній ухвалі конкретно не зазначено, які саме вказівки, висловлені у попередній ухвалі, не усунені прокурором.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тому, апеляційний суд вважає прийняте судом рішення про повернення прокурору обвинувального акта в порядку, передбаченому п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, безпідставним.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 415 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч.2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч. 2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч. 2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.1 ст. 109, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, 112, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 258-3, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ч. 2,3,4 ст. 260, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 28, ст. 341 КК України, повернуто прокурору Одеської області, - скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3