Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/639/16-к
Провадження по справі № 1-кс/281/89/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року смт. Лугини

Слідчий суддя Лугинського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лугини скаргу адвоката ОСОБА_3 захисника, який діє за угодою в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженню № 0000173 на бездіяльність слідчого,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою в якій просить визнати дії слідчого СВ Лугинського ВП ОСОБА_4 не законними й скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 1 листопада 2016 року у кримінальному провадженню № 0000173; зобов`язати слідчого призначити комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам і фахівцям Житомирського обласного СМЕ; зобов`язати слідчого допитати в якості свідка ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_7 у вигляді ЗЧМТ і струсу головного мозку не були підтвердженні під час лікування і знаходження останнього у лікувальному закладі. Через вказане сторона захисту в клопотанні від 1 листопада 2016 року просила призначити комісійну експертизу із метою підтвердження чи спростування висновку експерта № 239 від 19 жовтня 2016 року.

Також, заявник зазначав, що батько підозрюваного ОСОБА_6 має бути допитаний як особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Заявник в судовому засіданні скаргу та викладені в ній доводи підтримав.
Слідчий СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні зазначеної скарги.
Суд заслухавши пояснення заявника та слідчого, дослідивши матеріли справи кримінального провадження вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.
У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 25.09.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України.

24.10.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

31.10.2016 року до СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від захисника ОСОБА_5 ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення по кримінальному провадженню № 0000173 від 25.09.2016 року комісійної судово-медичної експертизи, проведення якої доручити експертам і фахівцям Житомирського обласного СМЕ; допит в якості свідка ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_1 .

Постановою від 01.11.2016 року слідчий СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 у задоволенні цих клопотань захисника відмовив з тих підстав, що проведена судово-медична експертиза відносно потерпілого ОСОБА_7 є обґрунтованою, а допит в якості свідка ОСОБА_6 є недоцільним, так як останній являється батьком підозрюваного ОСОБА_5 і своїми свідченнями може умисно затягувати досудове розслідування.

Вивчивши вищезазначену постанову слідчого ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що в частині відмови слідчого в призначенні комісійної судово - медичної експертизи, вона є законною та обґрунтованою, оскільки слідчий у визначений Законом строк розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 , дав належну оцінку усім його доводам та навів свої аргументи, на підставі яких відмовив у задоволенні клопотання. У постанові слідчий ОСОБА_4 обґрунтовано посилався на той факт, що у зазначеному кримінальному провадженні вже проведено судово-медичну експертизу, а відповіді дані експертом на поставлені слідчим запитання не суперечать вимогам кримінально-процесуального законодавства. Згідно ст.. 69 КПК України експерт виклав у висновку експерта виявлені у ході її проведення відомості, які мають значення у кримінальному провадженні.

Порядок залучення експерта визначений ст.ст. 242-244 КПК України. Останній залучається трьома шляхами: стороною обвинувачення, стороною захисту та слідчим суддею у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта.

Аналіз змісту клопотання від 31.10.2016 року та скарги від 15.11.2016 року свідчить, що скаржником не наведено належних аргументів щодо неповноти чи неясності висновку судово-медичної експертизи від 19.10.2016 року, що слугувало б підставою для призначення іншої експертизи.

Так, зазначений висновок не є очевидно неповним, оскільки зі змісту останнього видно, що експертом досліджено всі надані йому об`єкти та надано вичерпні відповіді на всі поставлені перед ним питання. Відповіді експерта є повною й конкретизованою, тобто й критерій ясності також дотримано.

Що стосується аргументів, наведених у скарзі як доводів про те, що тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ і струсу головного мозку під час лікування і знаходження потерпілого ОСОБА_7 такого тривалого часу в ЦРЛ не були підтверджені діагностично-лікувальними заходами, а також лікарями спеціалістами, то на думку слідчого судді вони не є достатніми для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо критеріїв повноти і ясності експертного висновку.

Згідно ст.. 65 КПК України, свідком є особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною 3 ст. 214 ЦПК України встановлено, що здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України: доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК України.
Отже допит свідка, як слідча дія можливо лише після внесення відомостей до ЄРДР (25.09.2016 року) та після початку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 в частині допиту в якості свідка ОСОБА_6 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 214,303,304,307,309 , 369-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 захисника, який діє за угодою в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженню № 0000173, на бездіяльність слідчого задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 01.11.2016 року в частині відмови у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про допит свідка ОСОБА_6 скасувати.
Зобов`язати слідчого СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 допитати в якості свідка ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_1 в кримінальному провадженні №000173 від 25.09.2016 року.

Ухвалу для виконання, в частині допиту в якості свідка ОСОБА_6 , направити слідчому СВ Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .
В задоволенні решти вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1