БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/710/16-к
Провадження № 1-кс/497/92/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2016 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Болград в порядку ст.107 ч.1 КПК України без застосування засобів фіксування кримінального провадження, клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП України в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,-
В С Т А Н О В И В:
06 квітня 2016 року слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенант поліції ОСОБА_4 звернулася з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, погодженим з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000191 від 06.04.2016 року за ознаками кримінального злочину, передбаченого ст.249 ч.1 КК України за фактом незаконного вилову риби.
З поданого клопотання вбачається, що 06.04.2016 року приблизно 01 годині, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 на озері Ялпуг, в районі 13-го кілометра автодороги Болград-Ізмаїл Болградського району було виявлено та затримано 2-х громадян України зі слів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , без документів, що посвідчують особу, які здійснили незаконний вилов раків за допомогою заборонених знарядь лову (раколовок) та перевозили зазначені знаряддя лову і незаконно здобуті водні живі ресурси на човні типу «Южанка 2», номер НОМЕР_1 , з мотором марки «Сузукі-30» до берега. В ході затримання правопорушників було виявлено: раколовки в кількості 46 штук, та раки в кількості 66 штук.

06.04.2016 при виїзді на місце події СОГ Болградського відділення поліції, був проведений огляд місця події. В результаті огляду вилучено:

- два дерев`яних весла,

- металевий човен типу «Южанка 2», номер ЯОД 10-47, з мотором марки «Сузукі-30», який згідно із судновим білетом, виданим у відповідності із актом технічного огляду судна № 81000736 від 28 серпня 2008 року, належить ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , однак згідно довіреності ВМА №289065 перебуває у фактичному розпорядженні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- автомобіль марки FORD, модель TRANSIT, державний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Сарненським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Рівненській області, на праві власності належить ОСОБА_8 , однак згідно довіреності НАВ 710780 від 18.09.2014 року перебуває у фактичному розпорядженні та володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонені знаряддя лови раколовки в кількості 46 штук;

- раки в кількості 66 шт.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні, переконував суд у необхідності накладення арешту на вилучене майно, та просив його задовольнити. В обґрунтування зазначав, що дані особи неодноразово були замічені у вчиненні незаконного вилову водних ресурсів, однак щоразу стверджували, що і рибу і сітки вони знайшли. В провадженні слідчого відділу є ще декілька кримінальних проваджень, слідство триває. Дані особи: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 діють зухвало, грубо, зневажаючи вимоги діючих законів, умисно здійснюють незаконний вилов живих біоресурсів. В даному випадку, вони були помічені на воді оперативним уповноваженим ПОРВ ВПС «Болград» ОСОБА_9 спільно з головою Болградської районної організації УООР ОСОБА_10 , і на їх законні вимоги, почали чинити супротив: викинули в воду раколовки, мішок з раками, однак були затримані. Враховуючи, короткий термін, протягом якого слідчий має звернутися до слідчого судді з даним клопотанням, не було можливості вчинити ряд інших слідчих дій, допитати інших свідків, тощо. Однак, вилучені речі визнані речовими доказами, а човен і транспортний засіб знаряддями злочину.
Слідчий не прибув в судове засідання.
Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню на підставі наступного.
Статтею 131 ч. 2 КПК України передбачено, що арешт тимчасово вилученого майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до ст. 132 ч.ч.1, 3, 4, 5 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу (ст. 170 КПК).
Крім того, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК).
Згідно до ч.ч.1 та 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Диспозиція ст. 249 ч. 1 КК України передбачає відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Об`єктивна сторона злочину характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння - незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Незаконність означає, що зайняття зазначеним промислом відбувається, зокрема, без належного дозволу, або у заборонений час, або у недозволених місцях, або забороненими знаряддями і способами лову, або із перевищенням установлених лімітів чи норм вилову. Для визнання промислу незаконним достатньо встановити наявність однієї з названих обставин. Оскільки вказана диспозиція має бланкетний характер, для з`ясування змісту умов незаконності потрібно посилатися до нормативних актів, які регулюють порядок здійснення рибальства в Україні.
Крім того, обов`язковою умовою складу вказаного кримінального правопорушення є наявність істотної шкоди, оскільки незаконне зайняття водним добувним промислом, яке не потягло за собою зазначених наслідків, утворює склад адміністративного правопорушення (ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
В судовому засіданні встановлено, що 06.04.2016 року до чергової частини Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що 06.04.2016 року на озері Ялпуг в районі 13 кілометра автодороги Болград-Ізмаїл, Болградського району, близько 4 000 метрів від лінії ДКУ було виявлено та затримано двох громадян України зі слів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без документів, що посвідчують особу, які здійснювали незаконний вилов риби та раків за допомогою заборонених знарядь лову (раковловки) (а.с.4).
В даному повідомленні зазначено, що попередня сума завданого збитку 1 810 гривен.
Вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 249 КК України, присвоєно № 0000191 та розпочато досудове розслідування (а.с.3).
З протоколу огляду місця події від 06.04.2016 року вбачається, що під час огляду ділянки місцевості на березі озеру Ялпуг на східній стороні с. Тополине Болградського району Одеської області, 13-го кілометру автодороги Болград-Ізмаїл на відстані 200 метрів від бази відпочинку ТОВ «Агропрайм», на відстані двох метрів від води на поліетиленовому мішку білого кольору розмірами 1 х 1 м знаходилися раки у кількості 66 штук. Усі раки іскристі. На цій же ділянці місцевості на відстані 50 метрів від води на траві знаходилися знаряддя для вилову раків раколовки. На березі озера Ялпуг, на воді знаходився човен типу «Южанка 2», бортовий номер НОМЕР_1 зеленого кольору з двигуном марки «Сузукі-30». На човні знаходилися два дерев`яних весла, в самому човні знаходилися три поліетиленових мішки білого кольору, розміром 1 х1 м, які були мокрі.На березі озера Ялпуг на відстані трьох метрів від берега перебував транспортний засіб марки «Форд-Транзит», синього кольору, д/н знак НОМЕР_2 . В багажному відділенні автомобіля нічого виявлено не було. Після проведеного огляду все вище перелічене майно було вилучено (а.с.11-12).
У подальшому слідчим СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенантом поліції ОСОБА_4 у присутності понятих було оглянуто 06.04.2016 року вилучено майно, окрім раків (а.с.22), та складено постанову про визнання цих предметів речовими доказами, знову ж таки окрім раків.
Як вбачається з клопотання сума збитків взагалі не зазначена, а доданих матеріалів (повідомлення) сума збитку 1 810.00 гривен - зазначена без будь-якого належного доказу щодо вартості шкоди, у кримінальному провадженні про підозру жодній особі не пред`явлено, та переконливих відомостей про причетність до скоєння кримінального правопорушення власників майна не надано.
Інших документів, у тому числі щодо підтвердження існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, суду не надано.
Натомість, до матеріалів клопотання додано:
- довіреність НАВ 710780 від 18.09.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , згідно якої ОСОБА_12 уповноважив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 представляти інтереси ОСОБА_8 … з питань розпорядження … транспортного засобу марки FORD, модель TRANSIT, державний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Сарненським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Рівненській області, на праві власності належить ОСОБА_8 (а.с.13).
- довіреність серії ВМА №289065 від 08.01.2009 року, посвідчену приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_13 , відповідно до якої ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , як власник металевого човна типу «Южанка 2», номер НОМЕР_1 , з мотором марки «Сузукі-30» відповідно до суднового білету серії ЯОД № 1047, виданого капітаном Іллічівського морського порту від 08.09.2008 року уповноважив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 користуватись, з правом тимчасового виїзду за кордон, належним йому човном (а.с.14).
- судновий білет серії ЯОД № 1047 від 08.09.2008 року, згідно якого судновласником металевого човна типу «Южанка 2», риболовний, двигун марки «Вихор» є ОСОБА_7 (а.с.15-18).
- посвідчення стернового моториста к/р № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 (а.с.20).
На думку прокурора, вилучене майно має безпосереднє відношення до скоєння правопорушення та потребує накладення арешту, оскільки воно є речовими доказами по кримінальному провадженню.
Але з вказаним суд не може погодитися з огляду на наступне.
Як судом зазначено раніше, необхідною умовою для розмежування кримінальної та адміністративної відповідальності за незаконний вилов риби є наявність істотної шкоди, яка органом досудового розслідування та прокурором не встановлена та саме незаконний вилов риби, з посиланням на нормативні акти (оскільки норма бланкетна); тому, на думку суду, питання щодо визнання вказаних речей речовими доказами саме по кримінальному провадженню без дотримання вимог ст. 171 КПК України та всієї сукупності доказів та встановлення суми шкоди є передчасним.
Системний аналіз наведених вище вимог закону вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 132 КПК України).
Оскільки, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування; діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів; зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора, тому вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод, т.я. вилучення майна є фактичним позбавлення особи, у володінні якої перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном.
З матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу огляду вбачається, що було вилучено раки у кількості 66 штук, втім не зрозумілим є подальша доля цих живих біоресурсів. Оскільки, накласти арешт на це майно слідчий не просить, чи передавалось це майно на зберігання іншій особі, також не зрозуміло, так як відсутній будь-який підтверджуючий документ, і в загалі, яким чином тоді визначити розмір спричиненої шкоди, є вона істотною чи ні, якщо відсутні самі біоресурси.
Тому суд вважає, в контексті ст. 132, 171 КПК України, що звертаючись з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий та прокурор не довели ті обставини, на які посилалися, оскільки не встановлення розміру шкоди, відсутність: - достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами кримінального злочину, - цивільного позову та оголошення кому-небудь підозри, в своїй сукупності дає суду зробити висновок, що клопотання задоволенню не підлягає.
Разом з цим, слід зазначити, що повноваження прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який погодив дане клопотання, та був присутнім в судовому засіданні, жодним документом не підтверджено. Наданий суду Витяг з кримінального провадження не містить жодних даних про особу прокурора. Інших документів суду також надано не було.
Тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт цього майна (ст. 169 ч.1 п.2 КПК України).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 169, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000191 від 06.04.2016 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1