Справа № 598/608/16-к
провадження № 1-кп/598/62/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" червня 2016 р. Збаразький районний суд
Тернопільської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальну справу за №598/608/16-к по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільхи Золотоніського району Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, громадянина України, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, тимчасово не працюючого, раніше судимого:

- 04.06.2010р. Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.122, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 07.11.2012р. умовно-достроково від відбування покарання (невідбутий термін 10 місяців 24 дні) на підставі постанови Гусятинського районного суду від 30.10.2012р.;

- 10.12.2013р. Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту. 10.03.2015р. звільнений із установи виконання покарань по відбуттю призначеного покарання,

- 19.04.2016р. Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту,

за ст.395 КК України,

встановив:
Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2015 року ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та встановлено такі обмеження: з`являтись в Збаразький РВ УМВСУ в Тернопільській області для реєстрації 2 рази в місць (1 та 3 понеділок місяця); заборонити перебувати у місцях, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив; заборонити виходити з будинку, в якому він проживає з 22.00 год. до 6.00 год.; заборонити виїзд в особистих справах за межі Збаразького району Тернопільської області без письмового дозволу Збаразького РВ УМВС України в Тернопільській області.
В період з 02 березня 2016 року по 08 березня 2016 року, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з порядком відбування адміністративного нагляду, з метою ухилення від адміністративного нагляду, порушив правила адміністративного нагляду, а саме самовільно залишив у період з 02 березня 2016 року по 08 березня 2016 року місце свого проживання в с.Іванчани Збаразького району Тернопільської області та здійснив виїзд за межі Збаразького району до інших населених пунктів Тернопільської області.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні злочину передбаченого ст.395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 24 березня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України.

14 червня 2016 року між начальником Збаразького відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000095 від 09.03.2016р. та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений і йому зрозумілий, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ст.395 КК України, призначається у виді арешту строком на три місяці. Також у зв`язку із встановленням, що ОСОБА_4 після постановлення вироку від 19.04.2016р. винен у вчиненні нового кримінального правопорушення передбаченого ст.395 КК України, яке вчинене до постановлення попереднього вироку від 19.04.2016р., сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Таким чином, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк чотири місяці.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ст.395 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним і суспільним інтересам, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді арешту передбачена санкцією ст.395 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_4 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 червня 2016 року між начальником Збаразького відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 09 березня 2016 року.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на три місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням призначеним за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2016 року за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на чотири місяці, і остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6