справа № 201/2704/16-к
УХВАЛА

14 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого СУ прокуратури Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000022 від 05 червня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2016 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого СУ прокуратури Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000022 від 05 червня 2014 року. В обґрунтування зазначеної скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зазначили, що дана постанова від 21 грудня 2015 року не відповідає вимогам закону та має бути скасована у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю, досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню було проведене поверхово з багатьма порушеннями і матеріального, і процесуального права. Окрім цього скаржники зазначили, що деякі слідчі дії не були проведені в порушення вимог кримінально процесуального кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не з`явилися, неодноразово повідомлялися належним чином про дату, місце та час розгляду скарги, однак доказів поважності не явки суду надано не було, що свідчить про навмисне затягування розгляду скарги з боку заявників, а тому оскільки ч. 2 ст. 306 КПК України передбачає стислі строки розгляду скарги, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності заявника.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши і оцінивши скаргу, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою про закриття кримінального провадження слідчого СУ прокуратури Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000022 від 05 червня 2014 року після ретельної перевірки всіх фактів, відомостей, викладених у заяві про кримінальне правопорушення та обставин, кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень в діяннях працівників правоохоронних органів. Досудове розслідування прокуратурою Дніпропетровської області було проведено без порушень чинного кримінально процесуального кодексу України. Всі обставини, викладені у даному кримінальному провадженні, дослідженні всебічно та всесторонньо, висновки обґрунтовані та законні. Всі вказівки по кримінальному провадженню №0000022 виконані у визначені процесуальним керівником строки. Доказів про звернення заявників з додатковими клопотаннями до слідчого і їх не розгляд в передбаченому законом порядку суду не надано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно із ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного, суд приходить до висновку про те, що доводи скаржників, які не були підтвердженні жодними доказами, не дають підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга не підлягає задоволенню ні повністю, ні в частині.

Не може суд прийняти до уваги позицію скаржників викладену у скарзі стосовно наполягання на своїх вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується.

Таким чином суд приходить до висновку, що постанову про закриття кримінального провадження від 21 грудня 2015 року винесено із додержанням вимог чинного законодавства. Суд не може визнати обґрунтованими доводи скаржників, оскільки вони є безпідставними та такими, що не можуть бути враховані при вирішенні даного питання, так як не знайшли свого об`єктивного підтвердження на досудовому розслідуванні під час якого встановлено відсутність складу будь-якого кримінального правопорушення в діяннях службових осіб, а тому вимоги скарги в такому вигляді не ґрунтуються на вимогах закону і в її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. с. 303-307, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого СУ прокуратури Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000022 від 05 червня 2014 року відмовити в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня отримання даної ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1