У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України.
У судовому засіданні, на підставі статті 331 КПК України, головуючий поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор у судовому засіданні зазначив про необхідність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку тримання під вартою з підстав тривалого знаходження обвинуваченого під вартою, наявності постійного місця проживання та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.
Ухвалою від 11 квітня 2016 року продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області строком на 60 днів, тобто до 9 червня 2016 року.
Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою суду, закінчується 9 червня 2016 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Зокрема, положеннями КПК України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України, один з яких відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії тяжких, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, не має стійких соціальних зав`язків, не одружений, не має на утримання малолітніх дітей.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_4 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать його належної поведінки, з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 60 днів.
На переконання суду такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331, 372, КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 29 липня 2016 року, якого утримувати в арештному домі Запорізького слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 10.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 31 травня 2016 року.
Повний текст ухвали виготовлено 2 червня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_1