Справа № 215/4658/16-к
1-кп/215/488/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івашинівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:
ОСОБА_5 08.10.2016 приблизно о 01.00 годині, знаходився за місцем своєї роботи - ЦВО-1 ПРАТ «Північний ГЗК», розташованого в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У вказаний час, при обході обладнання робочого місця в районі розташування конвеєра КБ-12, на сходах, останній побачив на підлозі 28 мідних шин, які належать ПрАТ «ПівнГЗК» та в цей момент у нього раптово виник прямий умисел на таємне викрадення вказаного майна.
В цей же день, 08.10.2016 о 06.00 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, прийшов до конвеєру КБ-12, розташованого на ЦВО-1 ПрАТ «ПівнГЗК» та впевнившись у відсутності свідків і очевидців, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно, за допомогою фізичної сили зібрав 28 мідних шин, вагою 21,5 кг, що належать ПрАТ «ПівнГЗК» та обліковуються на балансі вказаного підприємства як лом міді, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 29 від 28.10.2016 становить 2128,50 грн., що знаходились на підлозі біля вище вказаного конвеєра, і помістив їх у заздалегідь підготовлений та принесений із собою рюкзак, після чого продовжуючи утримувати вказане майно при собі попрямував до виходу з території ПрАТ «ПівнГЗК».
Однак ОСОБА_5 свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки, цього ж дня о 08.45 годині утримуючи при собі вище вказане майно ОСОБА_5 прямував до виходу з території ПрАТ «ПівнГЗК», але не дійшовши до контрольно-пропускного пункту з вище вказаної території був зупинений працівниками охорони ТОВ ОА «Барс», які здійснюють охорону вказаного підприємства та в рюкзаку, який був при ньому виявлено 28 мідних шин, вагою 21,5 кг, що належать ПрАТ «Північний ГЗК» .
Таким чином, ОСОБА_5 намагався таємно викрасти майно ПрАТ «ПівнГЗК», вартістю 2128,50 гривні, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками охорони підприємства.
Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеного до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.3 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт .
Підозрюваному ОСОБА_5 при укладанні угоди роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 471,473 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України, пояснив, що дійсно намагався таємно викрасти мідні шини з території підприємства, та підтвердив добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права, передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого та представника потерпілого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.3 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.1 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для примирення. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого зазначив про примирення з підозрюваним через повернення майна та погодився на затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.
Керуючись п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у виді вісімдесяти годин громадських робіт.
Речові докази: 28 мідних шин,що передані на зберігання працівнику ПрАТ «Північний ГЗК» ОСОБА_6 , залишити у власності ПрАТ «Північний ГЗК»
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладання угоди, невиконання судом вимог встановлених частинами п`ятою чи сьомою статті 474 цього Кодексу. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
СУДДЯ: