Дата документу Справа № 310/762/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1008/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №310/762/16-к ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006078, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 11.09.1996р. Бердянським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.229-6 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

2) 19.04.1997р. Бердянським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.140, ст.43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 29.06.2000р. по відбуттю покарання;

3) 10.11.2000р. Бердянським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.17, ч.2 ст.140, ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ч.2 ст.193, ст.42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна;

4) 07.02.2001р. Бердянським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.140, ч.3 ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна; звільнений 18.09.2004р. по відбуттю покарання;

5) 08.08.2006р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.357, ч.3 ст.357, 70 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнений 27.06.2008р. по відбуттю покарання;

6) 17.06.2009р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

7) 13.11.2009р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 03.02.2015р. по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок змінити, пом`якшити призначене покарання і призначити покарання без його реального відбування та врахувати, що він хоча і не офіційно, але працює, допомагає батьку, якому 72 роки, має намір одружитися, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду.
Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено:

- за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжений до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на загальну суму 460,80 грн.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки наведені в ній доводи є необґрунтованими, а вирок суду залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити;

прокурор заперечувала проти апеляційної скарги та просила відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винуватим у злочинах, вчинених за наступних обставин.

22 грудня 2015 року, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля гаража, розташованого напроти буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом перепилювання дужки навісного замка гаража, проник в середину, звідки, діючи таємно, повторно, викрав належний ОСОБА_9 велосипед вартістю 1000 грн. та належну ОСОБА_10 автомагнітолу вартістю 300 грн., з картою пам`яті вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 1400 грн. Після чого, з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 1000 грн., а потерпілому ОСОБА_10 на суму 400 грн.

22 грудня 2015 року, приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до гаражу, розташованого напроти буд. АДРЕСА_2 , та через відкриті раніше ворота гаражу, проник в середину, звідки, діючи таємно, повторно, викрав належне ТОВ «Сфікс» майно. Після чого, з викраденим майном залишив місце скоєння почину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «Сфікс» майнову шкоду на загальну суму 7660 грн.

Крім того, 22 грудня 2015 року, приблизно о 19 годині, перебуваючи біля Центрального ринку по вул.Свободи, б.38 в м.Бердянську Запорізька область, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів для особистого вживання без мети збуту, діючи повторно, будучи особою, яка раніше скоїла злочин, передбачений ст.307 КК України, придбав у невідомої особи наркотичний засіб опій ацетильований, який в цей же день переніс до себе до дому в кв. АДРЕСА_3 де став незаконно зберігати.

23.12.2015р. під час проведення огляду за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , був виявлений та вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (в перерахунку на суху речовину) становить 0,286 гр., який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав за вказаною адресою без мети збуту.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ст.ст.185 ч.3, 309 ч.2 КК України, що також не оскаржується в апеляційній скарзі.

Оскільки зазначені вище обставини в апеляційній скарзі не оскаржуються, то відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України перегляду не підлягають.

Доводи сторони захисту про суворість призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необґрунтованими.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З матеріалів провадження вбачається, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд, відповідно до положень ст.65 КК України, врахував тяжкість вчинених злочинів; дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі й за аналогічні злочини, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі; не працює, також суд врахував обставини, що впливають на покарання, в тому числі й ті, на які обвинувачений посилається в апеляційній скарзі.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі винного, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, і відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Підстав для призначення менш суворого покарання не вбачається.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4