Провадження №1-кп/522/262/13
У Х В А Л А

27.12.2013 року Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Луняченка О.А.,

при секретарі Лукьянові С.О.,

за участю прокурора Лисенка С.О.,

захисника ОСОБА_1,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 22.04.2013 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, тимчасово не працює, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір-інваліда, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

раніше судимого:

-вироком Доманевського районного суду Миколаївської області від 15.05.1997 року за ст. 81 ч. 4 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді виправних робіт строком на 2 роки;

-вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 30.06.1998 року за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

-вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2004 року за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2012 року за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки,

обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Приморським районним судом м. Одеси розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_2, обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_2 судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 року, 10.07.2013 року, від 06.09.2013 року та від 01.11.2013 року продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_2, який спливає 01.01.2014 року.

На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_2 не було завершено до спливу строку тримання під вартою.

В судовому засіданні відповідно до вимог ст. 331 КПК України колегією суддів на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, оскільки строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор Лисенко С.О. та потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2

Обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, суд приймає до уваги те що він будучи неодноразово судимий за умисні злочини, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке є злочином середньої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, в період іспитового строку за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2011 року, також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 більш м'якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до двох місяців. При цьому, суд вважає за доцільне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обовязків, передбачених статтею 194 КПК України.

Також, заявлене клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню, у зв'язку із вищевикладеним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 197, 194, 199, 331, 369, 370, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на 2 (два) місяці, тобто 27.02.2014 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обовязків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцять) розмірів мінімальної заробітної плати тобто станом на 01 січня 2013 року - 22 940,00 (двадцять дві тисячі дев'ятсот сорок) гривень (20 * 1 147,00 = 22 940,00).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_2 обовязки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання.

Розяснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обовязків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не зявився за викликом до суду без поважних причин, про причину своєї неявки суд не повідомив, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов'язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 392 КПК України заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя О.А. Луняченко