ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
головуючого ОСОБА_1
секретарів судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4
сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6
ОСОБА_7
представника потерпілих ОСОБА_8
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не депутата, неодруженого, раніше не судимого, з середньою освітою, пенсіонера,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не депутата, одруженого, раніше не судимого, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_9 , 19 травня 2015 року, близько 12:20 год., перебуваючи на території господарства ОСОБА_11 , що в с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, знаходячись біля ОСОБА_7 та, тримаючи у руках зламану дерев`яну палку, яку мав із собою, умисно наніс нею один удар в область грудної клітки ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани передньої поверхні ділянки грудної клітки та синця правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_11 , що в с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, знаходячись біля ОСОБА_6 , умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в область грудної клітки. Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 зловив ОСОБА_6 за верхній одяг та став шарпати, від чого останній впав на землю та умисно став наносити йому удари кулаками обох рук по спині та плечах. В той час, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_6 та наніс йому декілька ударів ногою в різні частини тіла. Внаслідок спільних дій обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у виді садна на задній поверхні лівого ліктя, синця на задньо - внутрішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, садна на задній і синця на задньо - зовнішній поверхнях верхньої третини правого передпліччя, синця і садна на тильній поверхні правої кисті, синця в п`ястковій ділянці та садна в ділянці проксимального (верхнього) між флангового суглоба 2-го пальця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив, що 19 травня 2015 року, близько 12:20 год. з власного подвір`я побачив як ОСОБА_12 вступила у конфлікт із ОСОБА_13 в результаті чого між ними виникла шарпанина. Коли він прийшов, то потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обступили ОСОБА_13 і нанесли їй декілька ударів ногами по різних частинах тіла. ОСОБА_13 , піднявшись, вихопила у ОСОБА_9 ортопедичну палицю і почала нею розмахувати, після чого конфліктна ситуація закінчилася, усі учасники конфлікту пішли, він залишився із ОСОБА_13 , яка трошки посиділа, оскільки погано почувалась, та пішла в приміщення власного будинку. Будь-яких тілесних ушкоджень потерпілим не наносив і не міг наносити за обставин, що описані у обвинувальному акті, через стан здоров`я ніг. З цих підстав заявлені позивачами позовні вимоги не визнає. Крім того, щодо розбіжностей дачі показів під час досудового розслідування та в суді ствердив, що правдиві покази дає у суді, а щодо показів, які давав під час досудового слідства, в яких він вказував, що шарпався із потерпілими, то вказав, що слідчий невірно зрозумів його, тому і так записав, хоча покази перечитував, однак будь-яких зауважень не робив.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні інкримінованого органами досудового слідства кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнав та пояснив, що 19 травня 2015 року, близько 12:20 год. їхав автомобілем на власне подвір`я та звернув увагу на велике скупчення людей., зокрема бачив землевпорядників, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та інших громадян, які вирішували питання розмежування земельних межових знаків, після чого усі пішли на подвір`я до ОСОБА_13 , а він до власного будинку. Через деякий час почув сварку і побачив як ОСОБА_12 нанесла удар ОСОБА_13 , від якого вона упала на землю. В той момент ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити удари по різних частинах тіла ОСОБА_13 . З метою припинення конфліктної ситуації перескочив через пліт, а коли вже підбіг до них то конфліктна ситуація закінчилася. ОСОБА_13 продовжувала лежати на землі, а у ОСОБА_7 текла кров із голови, після чого він пішов до дому. У подальшому біля подвір`я ОСОБА_14 потерпілий ОСОБА_6 наніс йому удари у обличчя і грудей, а також відчув удар у спину від ОСОБА_7 . З метою свого захисту, він хотів взяти сапу, котра лежала неподалік, проте сільський голова ОСОБА_15 відібрав її у нього. Ствердив, що нікому жодних тілесних ушкоджень не наносив, навпаки йому були нанесені ушкодження, що може ствердити його дружина, однак за медичною допомогою не звертався. Враховуючи те, що нікого не ображав та не наносив тілесних ушкоджень, заявлені позовні вимоги ОСОБА_6 не визнає.
Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свою вину у скоєні інкримінованого органами досудового слідства кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнали, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а покази дані обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо їх непричетності до нанесення тілесних ушкоджень повністю спростовуються показами потерпілих, свідків та дослідженими і проаналізованими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Так, будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_7 показав, що на протязі тривалого періоду між його господарством та господарством ОСОБА_16 виникають сварки щодо межових знаків. На його пропозицію та з метою у подальшого припинення конфліктної ситуацію 19 травня 2015 року приїхали землевпорядники з наміром встановлення між суміжними землекористувачами межових знаків. Після бійки, що сталась біля подвір`я ОСОБА_13 у нього з останньою, від якої він отримав тілесні ушкодження мав намір піти до подвір`я ОСОБА_14 , щоб помити від крові голову. Біля подвір`я ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_10 почав наносити удари його братові ОСОБА_6 , а на його зауваження ОСОБА_9 , який був поруч із обвинуваченим ОСОБА_10 , тримаючи у раках зламану палицю, штирхнув його у верхню частину грудної клітки неподалік нижньої частини шиї. В той час його брат ОСОБА_6 від нанесених ударів обвинуваченим ОСОБА_10 лежав на землі, і останній наніс декілька ударів ногою по різних частинах тіла, а потім, сівши на нього зверху, ще наніс декілька ударів кулаком у різні частини тіла, у подальшому мав намір нанести удар ще сапою, однак сільський голова ОСОБА_15 відібрав її у нього. Крім того обвинувачений ОСОБА_9 , після того як вдарив його палицею, підійшов до ОСОБА_6 та наніс декілька ударів ногою в різні частини тіла. Коли вийшла мати ОСОБА_14 , конфлікт припинився. Ствердив, що ні він ні його брат не наносили нікому жодних тілесних ушкоджень. При призначенні міри покарання покладаються на думку суду. Крім того заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав у них викладених та просить їх задоволити.
Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що 19 травня 2015 року близько 12.20 год., після того як землевпорядники провели обміри суміжних земельних ділянок, між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виникла бійка, а після її закінчення до нього із братом, коли вони спускались по дорозі униз, підбігла ОСОБА_13 та нанесла удар палицею по голові його братові, тим самим розсікши йому голову, від чого у нього почала текти кров. Вони мали намір піти на подвір`я ОСОБА_14 , щоб змити обличчя від крові та оглянути рану на голові. Біля подвір`я ОСОБА_14 до нього підбігли обвинувачені ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_10 висловив претензію, чому він прийшов до цього подвір`я, почав шарпати його за сорочку, наніс рукою декілька ударів в область грудей, кинув на землю та наніс декілька ударів ногами по різних частинах тіла, після чого сів на нього і ще наніс декілька ударів рукою. Разом із тим, як саме обвинувачений ОСОБА_10 наносив йому удари, коли він лежав на землі, не бачив, оскільки останній натягнув йому на голову сорочку, однак конфлікт розпочався спочатку саме із ним, і він перший розпочав наносити йому удари. У подальшому, коли він ще лежав на землі по кількості та інтенсивності ударів зрозумів, що його бив не один чоловік, а двоє, переконаний, що саме обвинувачені, оскільки вони проявляли до нього та його брата агресивні дії. У ОСОБА_7 бачив тілесні ушкодження у виді розбитої голови, синців на руках, і з верхньої частини грудної клітки текла кров. Ствердив, що ні він, ні його брат не наносили нікому жодних тілесних ушкоджень. При призначенні міри покарання покладаються на думку суду. Крім того заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав у них викладених та просить їх задоволити.
Вказані покази потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 є логічними послідовними і повністю узгоджуються із наданими державним обвинуваченням матеріалами кримінального провадження та логічним показам інших свідків, зокрема :
Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 показав, що дійсно знає потерпілих, оскільки раніше робили йому зауваження з приводу приведення до порядку подвір`я від гілок дерев. Взявши із собою карту, він із ОСОБА_18 , головою сільської Ради ОСОБА_15 та землевпорядником приїхали на садибу з метою обмірів земельних ділянок та встановлення межових знаків між суміжними землекористувачами. Після проведення обмірів, чув крики, які переросли у сварку, однак самого конфлікту не бачив, оскільки знаходився на центральній дорозі і до учасників конфлікту через будівлю була обмежена видимість. Коли ОСОБА_19 спускались вниз до центральної дороги то бачив, що у потерпілого ОСОБА_7 текла кров із голови, після чого вони направились до подвір`я ОСОБА_14 , однак також там не бачив будь-якої конфліктної ситуації, перебував на відстані і не вникав в його суть, лиш бачив, що сільський голова ОСОБА_15 відібрав у когось сапу. Більше по даному факту повідомити нічого не може.
Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що 19 травня 2015 року близько 12.20 год. після проведення обмірів земельних ділянок, хтось із присутніх учасників попросив йому подати молоток з тією метою, щоб забити кіл, проте ОСОБА_13 пригрозила йому, що розіб`є голову і він відійшов. Після конфліктної ситуації біля подвір`я ОСОБА_13 , у той час коли потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 після закінчення конфлікту біля подвір`я ОСОБА_13 сходили вниз, остання догнала ОСОБА_7 і нанесла йому удар палицею по голові, від чого у нього почала текти кров. ОСОБА_7 попросився до нього помити голову від крові, але біля його подвір`я між обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та потерпілими ОСОБА_7 . ОСОБА_6 розпочалась сварка, яка переросла у бійку. Чітко не пригадує хто перший наніс удар, проте ОСОБА_6 лежав на землі, а обвинувачений ОСОБА_10 наносив йому удари руками по різних частинах тіла. ОСОБА_7 , побачивши, що б`ють його брата ОСОБА_6 , зробив зауваження щодо нанесення тілесних ушкоджень його братові, однак ОСОБА_9 , тримаючи в руках дерев`яну палицю, наніс один удар (штрихнув) в верхню частину грудної клітки ОСОБА_7 . Крім того вказав, що ОСОБА_10 схопив сапу, не виключає, що з метою нанесення тілесних ушкоджень, проте сільський голова ОСОБА_15 відібрав її. Після того як прибігла його мати, зробила їм зауваження і конфлікт припинився. Ствердив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не наносили будь-кому із учасників конфлікту тілесних ушкоджень, лише могли оборонятись.
Вказані покази свідка ОСОБА_11 підтверджують факт отримання тілесних ушкоджень потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і тим самим спростовують покази свідків та обвинувачених.
Крім того, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 показав, що від потерпілого поступила скарга щодо розмежування суміжних земельних ділянок. З цією метою 19 травня 2015 року близько 12.20 год. він, землевпорядники та депутати сільської ради прибули до місця проживання потерпілих. У подальшому відлучився, а коли повернувся то побачив, що у потерпілого ОСОБА_7 , котрий спускався вниз до центральної дороги від подвір`я ОСОБА_13 , текла кров із голови. Також із гори до центральної дороги йшла ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яка жалілась на головний біль. Зрозумівши, що між сторонами відбувався конфлікт зателефонував до правоохоронних органів. Біля подвір`я ОСОБА_14 між потерпілими та обвинуваченими розпочалася бійка, однак хто кому наніс перший удар він не звернув уваги. Бачив лише, що обвинувачений ОСОБА_10 взяв сапу, проте відібрав у нього, завадивши тим самим нанести будь - кому удар із учасників конфлікту. Крім обвинувачених та потерпілих були ще присутні ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 . Не може чітко пригадати чи приймав участь у бійці обвинувачений ОСОБА_9 . Щодо тілесних ушкоджень, то вказав, що у потерпілого ОСОБА_7 була сильно розбита голова і він очікував карету швидкої допомоги.
Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показала, що 19 травня 2015 року близько 12.20 год. після інциденту, що мав місце між нею та ОСОБА_13 , внаслідок якого вона отримала тілесні ушкодження, пішла на подвір`я ОСОБА_14 змити кров`яні потоки, що були у неї на одязі. Через короткий проміжок часу, перебуваючи на подвір`ї ОСОБА_14 , а саме між гаражем та житловим будинком бачила як потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спускались вниз від подвір`я ОСОБА_13 до центральної дороги і у потерпілого ОСОБА_7 текла із голови кров. Коли потерпілі підійшли до подвір`я ОСОБА_14 , ОСОБА_7 пішов змити кров. В той час ОСОБА_6 спочатку вступив у словесний конфлікт із обвинуваченим ОСОБА_20 котрий надійшов, а у подальшому обвинувачений наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаками по тулубу потерпілого від чого він упав на землю. Коли потерпілий ОСОБА_7 намагався втрутитись у конфлікт і припинити його, то до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_9 і у них між собою розпочалась сварка, шарпанина, при цьому у останнього була зламана дерев`яна палиця. Ствердила, що самого факту нанесення удару палицею вона не бачила, оскільки потерпілий стояв до неї спиною, однак відразу після закінчення конфліктної ситуації бачила кров із верхньої частини грудної клітки і з його слів зрозуміла, що дані тілесні ушкодження були спричинені обвинуваченим ОСОБА_9 . Крім цього ствердила, що у той час коли потерпілий ОСОБА_6 лежав на землі і у нього була піднята сорочка на голову, обвинувачений ОСОБА_10 наносив йому удари кулаками по різних частинах тіла, то до них підійшов обвинувачений ОСОБА_9 , котрий попередньо шарпався із потерпілим ОСОБА_7 і також наніс декілька ударів ногою по різних частинах тіла потерпілого ОСОБА_6 . У подальшому вийшла ОСОБА_14 , яка зробила їм зауваження, і конфліктну ситуацію було припинено.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_21 показав, що працює лікарем травматологом Підволочиської КЦРЛ. Після оголошеного в судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_9 діагнозу, а також призначених лікувань та перенесених захворювань, ОСОБА_21 , попередньо ознайомившись із медичної карткою обвинуваченого ОСОБА_9 , знаючи його реальний діагноз та історію хвороби вказав, що у хворого є видима патологія, однак він взмозі наносити несильні удари ногами, щоб потерпілий міг відчути біль, а також отримати тілесні ушкодження.
Крім того зазначені покази потерпілих та свідків, є послідовними показам, що дані ними під час досудового слідства, та об`єктивно підтверджуються дослідженими і проаналізованими у судовому засіданні письмовими доказами, котрі не оспорювались ні обвинуваченими, ні стороною захисту щодо їх допустимості та достовірності, зокрема :
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 28 вересня 2015 року із наданими таблицями ілюстрацій до протоколу слідчого експерименту від 28 вересня 2015 року, що проведений за участі статиста у присутності понятих було встановлено, що 19 травня 2015 року близько 12. 20 год. ОСОБА_6 розповів та показав, що біля входу в домогосподарство ОСОБА_11 , яке здійснюється через металеву браму, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_10 , шарпав його за верхній одяг, безпричинно наносив удари в область грудної клітки, від яких він упав. У той час, коли він лежав на землі відчував удари руками та ногами по різних частинах тіла. При цьому потерпілий показав спосіб нанесення ударів імітуючи їх на статисту.
Згідно резолютивної частини висновку експерта № 686 від 02 липня 2015 року Тернопільського міського бюро судово-медичної експертизи при судово-медичній експертизі 22 травня 2015 року в ОСОБА_6 виявлені садна на задній поверхні лівого ліктя, синець на задньо-внутрішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, садно на задній і синець на задньо-зовнішній поверхнях верхньої третини правого передпліччя, синець і садно на тильній поверхні правої кисті (садно в ділянці проксимального (верхнього) між фалангового суглоба 2-го пальця). Ці ушкодження, з огляду на їх вид і морфологічні властивості, забарвлення синців, стан поверхонь саден і виразність почервоніння шкіри навколо них, утворилися в ОСОБА_6 від дії тупих предметів близько 3-ох діб до судово-медичної експертизи. Враховуючи кількість, розташування та властивості зазначених ушкоджень, їх виникнення в ОСОБА_6 за обставин, які він повідомив при судово медичній експертизі та які наведені у постанові, не виключається і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Згідно резолютивної частини висновку експерта № 779 від 17 червня 2015 року Тернопільського міського бюро судово-медичної експертизи із вивченими медичними документами, у ОСОБА_7 при зверненні 19 травня 2015 року за медичною допомогою, були виявлені по одній рані тім`яної ділянки голови, передньої поверхні ділянки грудної клітки та синець правого передпліччя. При судово-медичній експертизі 08 червня 2015 року у ОСОБА_7 виявлені сліди загоєння вказаних вище ран рубці і синець правого передпліччя. Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупих предметів незадовго до звернення за медичною допомогою, що підтверджується їх характером, відсутністю даних про загоєння та властивостями рубців. Виявлені у ОСОБА_7 ушкодження, (окрім рани тім`яної ділянки голови), зважаючи на відсутність даних про зашивання рани ділянки грудної клітки, свідчить про її поверхневий характер, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Утворення ушкоджень за обставин, що наведені у постанові не виключається.
Оцінюючи у сукупності зі письмовими доказами показання потерпілих, свідків та спеціаліста при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_20 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.
При цьому суд не бере до уваги покази обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , котрі являється близькими родичами обвинувачених, оскільки вони є повністю противоречивими одні одним щодо конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема подій, місця та початку нанесення ударів, плутаються у власних показах, а також не узгоджуються їх покази із показами інших свідків, потерпілих, та із наданими матеріалами кримінального провадження і жодним чином не спростовують отримання потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень від умисних дій обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_10 .
Таким чином суд приходить до переконання, що вищенаведені покази обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , котрі являється близькими родичами обвинувачених, щодо непричетності обвинувачених до нанесення тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є неправдивими, спрямованими на їх уникнення від кримінальної відповідальності, тому оцінює їх критично та до уваги не бере.
За вказаних обставин суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_9 . ОСОБА_10 в умисних діях, які виразились у нанесенні умисних тілесних ушкоджень, і повністю погоджується із кваліфікацією органами досудового слідства їх дій за ч.1 ст. 125 КК України.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, його вік те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, претензій у виконкому сільської ради до нього немає, на даний час ніде не працює, являється пенсіонером.
Також, суд при призначені покарання у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст. 67 КК України враховує обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання , думку потерпілих щодо призначення обвинуваченому покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, його вік те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, претензій у виконкому сільської ради до нього немає, тимчасово не працює.
Також, суд при призначені покарання у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст. 67 КК України враховує обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання , думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання з урахуванням фактичних обставин справи, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті обвинувачення, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулись до суду із позовами до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, зокрема :
- потерпілий ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, посилаючись на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 спричинено моральні та фізичні страждання, що виразились у сильних душевних переживаннях, страху та болі. В результаті тілесних ушкоджень він втратив працездатність і не мав змоги працювати по господарству, перебував на стаціонарному лікуванні, тому розмір моральних збитків оцінює у 50 000 грн., які просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 в його користь.
- потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, посилаючись на те, що йому внаслідок спільних протиправних дій обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 спричинено моральні та фізичні страждання, що виразились у сильних душевних переживаннях, страху та болі. В результаті тілесних ушкоджень він втратив працездатність і не мав змоги працювати по господарству, тому розмір моральних збитків у сукупності оцінює у 100 000 грн., які просить стягнути із обвинувачених ОСОБА_9 . ОСОБА_10 в його користь по 50 000 грн. із кожного.
Суд, заслухавши пояснення цивільних позивачів та їх представника, міркування обвинувачених та їх захисника, вважає, що заявлені позовні вимоги кожного із позовів підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних міркувань :
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою яка її завдала за наявності її вини.
При визначенні розміру моральної шкоди суд, з урахуванням норм п. 3 ст. 23, ст. 1167 Цивільного кодексу України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25 травня 2001 року, бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали позивачі, характер немайнових втрат, наявність вимушених змін у їх житті, та виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи те, що вина обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_10 доведена у судовому засіданні, вважає, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_7 , а також спільних протиправних дій обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_6 спричинена моральна шкода, яка виражається у моральних та фізичних стражданнях, яких вони зазнали під час отриманих тілесних ушкоджень, часу який ОСОБА_7 внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні, морального пригнічення та дискомфорту потерпілих, нанесені психологічної травми у зв`язку із чим, їм важко відновити свій психічний та моральний стан.
Таким чином, з урахуванням обставин, за яких потерпілим ОСОБА_7 . ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження, характеру і ступеня їх тяжкості, тривалості лікування, негативних змін, що сталися у їх житті, а також з урахуванням платоспроможності обвинувачених, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги у цивільних позовах ОСОБА_7 ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 підлягають до часткового задоволення, зокрема шляхом стягнення із обвинуваченого ОСОБА_9 в користь потерпілого ОСОБА_7 за його цивільним позовом моральної шкоди, а також із обвинувачених ОСОБА_9 . ОСОБА_10 солідарно в користь потерпілого ОСОБА_6 за його цивільним позовом моральну шкоду.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази, а саме 1- DVD-R диск із записами проведених слідчих дій, який знаходиться у сторони обвинувачення - залишити при матеріалах кримінальної справи.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, які стягнути у дохід держави.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_7 до відповідача ОСОБА_9 задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_6 до відповідачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задоволити частково.
Стягнути солідарно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в користь ОСОБА_6 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1000 грн.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази, а саме 1- DVD-R диск із записами проведених слідчих дій, який знаходиться у сторони обвинувачення - залишити при матеріалах кримінальної справи.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.