УХВАЛА

29 вересня 2016 року м.Хмельницький
В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги, викладені в скарзі, просив скасувати вказану постанову прокурора.
Заслухавши учасника процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Постановою прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 03 серпня 2016 року було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, оскільки у вказаному кримінальному проваджені на даний час не здобуто достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384, ч.1 ст.387 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною першою ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування.
Оскарження постанови прокурора, якою відмовлено у задоволенні клопотання про надання письмових вказівок слідчому, не є предметом розгляду слідчого судді на стадії досудового слідства.
Крім того, згідно з п.6 ч.2 ст.40, п.11 ч.2 ст.36 КПК України, уповноважені повідомляти особі про підозру виключно прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України, прокурор, слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно з ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У вказаному кримінальному провадженні, прокурор дійшов до висновку, що на даний час не здобуто доказів для винесення підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384, ч.1 ст.387 КК України та її оголошені, тому, у відповідності до ст.2, п.3 ч.1 ст.276, ст.278 КПК України, відмовив у задоволені поданого ПП «Банкір» клопотанні, в якому відсутні обґрунтування необхідності здійснення дій, про які просило вказане підприємство у своєму клопотанні.
Прийняте прокурором рішення є мотивованим, обґрунтованим і винесеним у відповідності до ст.36, 11, 220 КПК України. Висновки прокурора, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Відмовляючи у наданні вказівок, щодо винесення підори прокурор також врахував, що у зв`язку із цим не має необхідності проводити допит особи, якій не винесено підозру.
Враховуючи те, що в ході розгляду скарги ПП «Банкір» не знайшли підтвердження факти порушення прокурором вимог КПК України при прийнятті оскаржуваного рішення, скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303-307 КПК України,
Ухвала слідчого судді в порядку ст.ст. 307, 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя