Справа № 522/4159/16-к
Провадження 1-кс/522/4432/16
У Х В А Л А
11 березня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, за наступних обставин.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_5 призваний на військову службу 15 квітня 2011 року, та у подальшому проходив її у Військово-Морських Силах Збройних Сил України, а саме у військовій частині НОМЕР_1 , яка до травня 2014 року дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , тобто був зарахований до списків особового складу військової частини на посаді електрика у військовому званні старший матрос, а також поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, особовому складу військової частини НОМЕР_1 було наказано прибути з 06.05.2014 до 12.05.2014 до нового місця служби, а саме до військової частини НОМЕР_1 , яку було передислоковано за адресою: АДРЕСА_3 .

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , старший матрос ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13 травня 2014 року з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби всупроти вимогам спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, не прибув до нового місця служби, а саме військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 13 травня 2014 року з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби всупроти вимогам спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1, не прибув до нового місця служби, а саме військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

За викладених вище обставин дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 408 КК України, - дезертирство, тобто нез`явлення вчасно на військову службу з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби.

22 січня 2015 року з військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України на адресу військової частини НОМЕР_1 , реєстрації та фактичного місця проживання підозрюваного ОСОБА_5 , направлено письмове повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання слідчого в повному обсязі та просили задовольнити його з наведених в клопотанні слідчого підстав.

В обґрунтування клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, на території Одеської або Миколаївської області.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , з метою запобіганням спробам переховуватись від органів досудового розслідування.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених в ньому підстав.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , на цей час не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Дозволити затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з метою його приводу в судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали покласти на військову прокуратуру Одеського гарнізону Південного регіону України.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду або через шість місяців з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду міста Одеси: ОСОБА_1
11.03.2016