АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

12 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року,
за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_8

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2015 р. під №0000241, задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Естонської Республіки, росіянина, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, з середньою-спеціальною освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1 , в Україні раніше не судимого, якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2583 КК України.

Строк дії ухвали визначений до 26 липня 2016 року включно.
Ухвала слідчого судді вмотивована тим, що з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що може загрожувати останньому у разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що є всі підстави вважати, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме продовженню ним злочинних дій та можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року та відмовити в обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу або обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначала, що слідчим суддею при розгляді клопотання порушено вимоги п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, а надані органом досудового розслідування докази не доводять наявність обставин, передбачених ст. 177 КПК України.
На переконання захисника, матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_6 будь-яких протиправних дій, а тому наведені у клопотанні прокурора обґрунтування наявності таких ризиків як можливість впливу на свідків, інше перешкоджання кримінальному провадженню та продовження злочинної діяльності, є лише припущеннями. Крім того, підозрюваний не має намірів переховуватись від органів досудового розслідування.
Однак слідчий суддя, не надавши оцінку матеріалам, доданим до клопотання, визнав доведеними обставини, на які посилався у своєму клопотанні прокурор, та прийняв незаконне і необгрунтоване рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, подану захисником ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як убачається з ухвали слідчого судді та наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000241 від 18 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
19 серпня 2015 року у кримінальному провадженні під №0000241 від 18 серпня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
21 червня 2016 року прокурор відділу Генеральної прокуратури України звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та на даний час його місцезнаходження не встановлено, у зв`язку з чим останнього оголошено в розшук. У випадку встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, отже більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
30 червня 2016 року ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 липня 2016 року.
Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею належним чином перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані на підтвердження існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнів не викликає.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики на які вказує прокурор, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками слідчий суддя визнав те, що підозрюваний ОСОБА_6 може продовжити вчинення злочинних дій та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Обґрунтовуючи свої висновки, суд в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та відомості про його особу.
Отже, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Твердження в апеляційній скарзі про відсутність у матеріалах клопотання доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та суперечать наявним матеріалам провадження, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
При цьому, застосувавши до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано на підставі ч. 5 ст. 176 КПК України визнав неможливим застосування до підозрюваного будь-яких альтернативних запобіжних заходів, у тому числі застави у даному кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає, що враховуючи значну суспільну небезпеку та тяжкість кримінального правопорушення, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, ухвала слідчого судді місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на що посилається в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 309, 404, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, ч. 1 ст. 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 серпня 2015 р. під №0000241, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 1 ст. 2583 КК України, строком до 26 липня 2016 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3