Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/953/16-к
Провадження № 1-в/553/729/2016
У Х В А Л А
Іменем України
14.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання засудженого: ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

про умовно дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:
22 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення, посилаючись на те, що він перехворів на туберкульоз, прибувши до установи одразу працевлаштувався, працював в цеху з виготовлення сітки рабиці, а потім на ЛПК, також працював прибиральником, днювальним, банщиком. Приймав активну участь в ремонті та благоустрої установи, за що має 12 заохочень від керівництва та особисто начальника установи. Стягнень за порушення не має.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого.

Представник Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області № 64 в судовому засіданні при вирішенні заяви засудженого поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення підлягає задоволенню за наступних обставин.
Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2005 року ОСОБА_4 визнаний винним за ст. ч. 2 ст. 296, п.п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України засуджений з урахуванням ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі. Початок строку покарання вирішено рахувати з 01.04.2005 року, з часу затримання згідно протоколу.
Ухвалою колегії суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах від 28.03.2006 року касаційні скарги засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено без задоволення. В порядку ст. 395 КПК України виключено з вироку Апеляційного сулу м. Києва від 13 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 посилання суду на кваліфікуючу ознаку хуліганства вчинення цього злочину з винятковим цинізмом.
Також, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області № 64, про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі задоволено. Зараховано ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного вироком Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2005 року та Ухвалою Верховного суду України від 28 березня 2006 року за ч. 2 ст. 296, п.п. 4, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 01.04.2005 року по 28.03.2006 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з характеристики засуджений ОСОБА_4 з 15.10.2006 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії УДПтСУ в Полтавській області (№64). За час відбування покарання характеризується наступним чином. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що має дванадцять заохочень, п`ять з яких оголошені правами начальника установи. Стягнень не має. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи виконує їх законні вимоги. Стан здоров`я задовільний. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, зовнішній вигляд охайний. Був працевлаштований з липня 2006 року по жовтень 2013 рік. На даний час на виробництві установи не працює з власних міркувань. До праці ставлення неоднозначне. Роботи із самообслуговування та роботи по благоустрою установи виконання покарань, виконує, але особистої ініціативи не проявляє. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу "Духовне відродження", "Правова просвіта". Заходи виховного характеру відвідує, робить вірні для себе висновки. У вільний час відвідує бібліотеку, читає літературу та дивиться телепередачі. Має двох синів, підтримує з ними стосунки шляхом листування та телефонних розмов. За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні, доброзичливі стосунки. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Виконавчих листів не має. 17.10.2011 року та 01.11.2012 року на спільному засіданні комісії установи та спостережної комісії Ленінської районної ради м. Полтави засудженому було відмовлено в переведені до дільниці соціальної реабілітації, згідно ст. 101 КВК України по причині, що відсутні соціально-корисні зв`язки. 16.12.2013 року на спільному засіданні комісії установи та спостережної комісії Ленінської районної ради м. Полтави засудженому було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України по тій причині, що відсутні соціально-корисні зв`язки. 16.01.2015 року на спільному засіданні комісії установи та спостережної комісії Ленінської районної ради м. Полтави засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України по тій причині, що відсутні соціально-корисні зв`язки.
Відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 , останній має 12 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, 5 з яких оголошені правами начальника установи. Стягнень не має.
Згідно матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_4 підпадає під застосування ст. 81 КК України по відбуттю 3/4 строку покарання 01.01.2015 року, однак із врахуванням подвійного розрахунку попереднього ув`язнення 3/4 строку припадає на 04.01.2014 року.
Часиною 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно - достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частиною 3 ст. 81 КК України, визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, повинні містити характеристику, що відображає процес виправлення засудженого та стосується всього періоду відбування ним покарання, дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що засуджений своєю поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення та підлягає умовно - достроковому звільненню, як особа, що відбула 3/4 частини призначеного покарання на підставі ст. 81 КК України, а тому клопотання засудженого слід задовольнити.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , згідно ст. 81 КК України, звільнити умовно достроково від відбуття не відбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 19 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1