Справа № 127/25/16-к
Провадження №11-кп/772/360/2016 Категорія: крим.
Головуючий у судді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

26 лютого 2016 рокум. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу з доповненнями прокурора, яка брала участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_3 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:
До Апеляційного суду Вінницької області надійшли матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою з доповненнями прокурора, яка брала участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_3 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України та, за угодою між ним та потерпілою ОСОБА_5 , призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК України вирок суду на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним (обвинуваченим) може бути оскаржений в апеляційному порядку прокурором, виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Як вбачається з апеляційної скарги з доповненнями прокурором ОСОБА_3 оскаржується вирок, постановлений на підставі угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в частині призначеного винному покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Фактично, єдиною підставою для оскарження вироку прокурором є незастосування судом першої інстанції ст. 76 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України, при цьому умовами самої угоди про примирення застосування ст. 76 КК України до підозрюваного передбачено не було.

Отже, в даному випадку є факт укладення угоди про примирення між потерпілою і підозрюваним в ході досудового слідства, направлення прокурором обвинувального акту на підставі цієї угоди, в порядку ст. 291 КПК України, до суду та затвердження цієї угоди судом першої інстанції. Тобто, питань щодо неможливості укладення угоди, про що ідеться в ст. 394 КПК України, не виникає.

Згідно оскаржуваного вироку, всі умови затвердженої угоди судом першої інстанції виконані.

Таким чином, з апеляційної скарги прокурора з доповненнями не зрозуміло, які таки підстави затвердженої судом першої інстанції угоди він вважає порушеними і в чому саме полягають ці порушення.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора ОСОБА_3 з доповненнями не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст. 396 КПК України щодо її змісту, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора, яка брала участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_3 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19 січня 2016 року стосовно ОСОБА_4 , залишити без руху.

Про прийняте рішення повідомити прокурора ОСОБА_3 , надіславши їй копію ухвали та надавши 3-и денний строк, з дня отримання нею копії, для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
З оригіналом вірно: