Єдиний унікальний номер 725/4134/16-к
Номер провадження 1-кп/725/190/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року. Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
та прокурорі ОСОБА_3
за участю потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
На розгляді у Першотравневому районному суді м.Чернівці перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду від 19 вересня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк перебування під вартою та обвинуваченому ОСОБА_9 строк домашнього арешту терміном до 60 діб, а саме до 17 листопада 2016 року.
Оскільки строк тримання під вартою та домашнього арешту обвинувачених закінчується, прокурором було заявлено клопотання про продовження ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ОСОБА_9 домашнього арешту строком до 60 діб.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання щодо продовження ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Щодо продовження ОСОБА_9 домашнього арешту залишив на погляд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_11 заперечували щодо продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під ватою. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_10 не заперечували щодо продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку всіх присутніх в судовому засіданні учасників процесу, вирішивши заявлене клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Зважаючи на те, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у ОСОБА_8 закінчується 17 листопада 2016 року, та те що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.190 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, дані кримінальні правопорушення він вчинив під час непогашеної судимості, та будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, та ризики передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПУ України не відпали, також покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та запобігання вчиненню ним іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що на даний час не має підстав для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, та вважає, що строк тримання під вартою слід продовжити на 60 діб.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 р. зазначив, що Європейський суд часто знаходить порушення п.3 ст.5 Конвенції на тій підставі, що навіть протягом тривалих строків тримання під вартою національні суди часто посилаються, якщо взагалі посилаються, на один і той же перелік підстав взяття особи під варту протягом усього періоду його тримання під вартою в порядку запобіжного заходу, хоча згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. Суд не може рекомендувати конкретні заходи, які повинні бути прийняті у цьому зв`язку, однак зазначає, що це питання має бути розглянуто національними органами влади, щоб уникнути подальших повторних скарг в цьому відношенні.

На виконання вказаної норми, окрім ризиків передбачених статтею 177 КПК України судом при продовжені обвинуваченому ОСОБА_8 терміну перебування під вартою враховуються й обставини визначені ст.178 КПК України, а саме: міцність соціальних зв`язків обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи, або навчання; репутацію обвинуваченого; його майновий стан та наявність судимостей, а також дотримання обвинуваченим умов застосованих до нього раніше запобіжних заходів.

Як було встановлено судом, ОСОБА_8 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та будь-яких непрацездатних осіб, не працює, не має постійного заробітку (доходу), раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

Частиною 6 ст.181 КК України передбачено, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, застосовуючи вказані види запобіжного заходу до обвинувачених, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, з ступеня тяжкості інкримінованих їм злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою та домашнього арешту, не відпали, та підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та домашнього арешту в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини справи, суд вважає, що міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою строком до 60 діб, тобто 13 січня 2016 року 12 год. 00 хв. та продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 домашній арешт строком до 60 діб, тобто 13 січня 2016 року 12 год. 00 хв.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк перебування під вартою терміном на 60 діб, а саме по 12 год. 00 хв. 13 січня 2017 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, а саме по 12 год. 00 хв. 13 січня 2017 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , надіслати начальнику Чернівецької установи виконання покарань відділу ДПтСУ в Чернівецькій області, ЧВП ГУНП в Чернівецькій області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 .