Справа № 464/1804/16-к
пр.№ 1-кп/464/127/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.02.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000377 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно зі ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 09.02.2016 року близько 03.00 год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись за адресою: м.Львів, вул. Гната Хоткевича, 42, біля під`їзду №1, шляхом підбора ключа відчинив багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 та викрав особисті речі потерпілого, а саме: порохотяг для чистки салону автомобіля вартістю 300 грн., дроти запалювання вартістю 200 грн., металевий домкрат вартістю 200 грн., циліндр гальмівної системи вартістю 200 грн., свічки запалювання у кількості 6 шт. вартістю 100 грн., викрутку вартістю 20 грн., гаєчні ключі вартістю 50 грн., канцелярський ніж з червоною рукояткою вартістю 20 грн., щітку для миття автомобільних порогів вартістю 10 грн., маятник рульового колеса вартістю 150 грн., лампочки на авто у кількості 5 шт., загальною вартістю 25 грн., втулки ходової частини авто у кількості 10 шт. вартістю 20 грн., гумову накладку вихлопної труби вартістю 10 грн. та запобіжники у кількості 8 шт. вартістю 40 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду в сумі 1 345 грн.
Крім того, ОСОБА_3 09.02.2016 року близько 03.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись за адресою: м.Львів, вул. Гн.Хоткевича, 42, біля під`їзду №1, шляхом ривка намагався відчинити задні ліві двері автомобіля марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується потерпілий ОСОБА_6 , з метою викрадення майна, однак свій умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав свою вину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, вчиненими умисно; особу винного, який згідно ст. 89 КК України вважається таким, що судимості не має, неодружений, не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; за місцем проживання характеризується формально.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Поряд з тим, ураховуючи критичне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, суд робить висновок про можливість виправлення останнього без відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити остаточне покарання два роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.
Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази у справі, а саме:
- порохотяг для чистки салону автомобіля; дроти запалювання з червоною та чорною ізоляцією; металевий домкрат пофарбований фарбою чорного кольору; металевий циліндр гальмівної системи; свічки запалювання у кількості 6 шт.; викрутку; гаєчні ключі; канцелярський ніж з червоною рукояткою; щітку для миття автомобільних порогів; маятник рульового колеса; лампочки на авто у кількості 5 шт.; втулки ходової частини авто у кількості 10 шт.; гумову накладку вихлопної труби та запобіжники у кількості 8 шт., слід залишити у власності ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1