У Х В А Л А

06.06.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт директора МПП «Мінітранс» ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт транспортного засобу - автомобіля марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 належний МПП «МІНІТРАНС», у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 28.04.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2016 року близько 13 години 36 хвилин в м. Ужгороді по вулиці Підгірній сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд автомобілем марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, малолітній ОСОБА_7 каретою швидкої медичної допомоги доставлений до Ужгородської ЦРЛ, де від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

28 квітня 2016 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст. 237 КПК України транспортний засіб - автомобіль марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на спец. майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз.

Разом з цим 28.04.2016 водієм ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 у відповідності до ст. 100 КПК України надано добровільно дозвіл для утримання автомобіля марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений та доставлений на спец. майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз.

11 травня 2016 року потерпіла ОСОБА_8 під час дачі показів з приводу настання дорожньо-транспортної пригоди заявила, що вона хоче заявити цивільний позов на досудовому слідстві.

Разом з цим 28 квітня 2016 року було призначено судово-медичну експертизу на гр. ОСОБА_7 , проведення якої на даний час триває.

Під час виконання вказаної експертизи у судово-медичного експерта може виникнути необхідність у огляді транспортного засобу автомобіля марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою встановлення характеру, механізму і локалізації тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_7 внаслідок наїзду на нього вище вказаним автомобілем.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.07.2015 року, автомобіль марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить МПП «МІНІТРАНС», який є його власником.

З огляду на викладене, а також задля забезпечення цивільного позову слідчий просить суд накласти арешт на зазначений автомобіль.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в частині наявності підстав щодо накладення арешту на автомобіль задля забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, оскільки за ухвалою від 03.06.2016 року слідчого судді було задоволено скаргу МПП «Мінітранс» щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язано слідчого передати останньому на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В судове засідання також прибув представник МПП «Мінітранс» ОСОБА_9 , повноваження якого не були підтверджені у встановленому КПК України порядку, тому він не був допущений судом до участі у розгляді клопотання.

Представник потерпілого також не був допущений судом до участі у розгляді клопотання, оскільки це не передбачено ч. ст. 172 КПК України.

Після оголошення перерви задля забезпечення участі у розгляді клопотання представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт у судове засідання прибув директор МПП «Мінітранс» ОСОБА_5 , який не заперечив проти задоволення клопотання, якщо це є необхідним задля забезпечення кримінального провадження. Однак повідомив суду, що не збирається відчужувати зазначений автомобіль та завжди готовий його надати задля проведення слідчих дій.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.
28 квітня 2016 року близько 13 години 36 хвилин в м. Ужгороді по вулиці Підгірній сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд автомобілем марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, малолітній ОСОБА_7 каретою швидкої медичної допомоги доставлений до Ужгородської ЦРЛ, де від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

28 квітня 2016 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст. 237 КПК України транспортний засіб - автомобіль марки «CITROEN JUMPER» реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на спец. майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз.

За ухвалою від 03.06.2016 року слідчого судді ОСОБА_10 було задоволено скаргу Малого приватного підприємства Мінітранс на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області - ОСОБА_4 , передати Малому приватному підприємству Мінітранс на відповідальне зберігання, транспортний засіб марки «CitroenJumper», державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку арешту майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено у п. 2 розділу 2.6 Арешт майна Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Слідчим доведено, що у кримінальному провадженні № 0000077 було пред`явлено цивільним позивачем цивільний позов до цивільного відповідача МПП «Мінітранс» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7 000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 000,00 грн.
Суду також надано докази належності транспортного засобу МПП «Мінітранс», а саме копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
В силу закону, тобто ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України також передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, в силу закону юридична особа несе цивільно правову відповідальність за шкоду заподіяну цим транспортним засобом, оскільки є його володільцем, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження на автомобіль марки «CITROEN JUMPER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Малому приватному підприємству «МІНІТРАНС».

Керуючись ст. ст. 171, 172, 173, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження на автомобіль марки «CITROEN JUMPER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Малому приватному підприємству «МІНІТРАНС».

Копію ухвали надіслати до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Управлінню патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції до виконання.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 310 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1