23 червня 2016 року
Справа № 203/2200/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську справу за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Кіровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:
13 травня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вказаною скаргою на бездіяльність слідчого Кіровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, посилаючись на слідуючи обставини.
Відповідно до листа старшого слідчого Кіровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за вих.№ 37.5/П-38 від 04 квітня 2016 року заявник був викликаний на допит до слідчого на 03 березня 2016 року в якості свідка по кримінальному провадженню № 0000017. При цьому в листі слідчий не вказав що є предметом досудового розслідування і яке найменування цього кримінального провадження.
Заявник припускає, що досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні здійснюється за його заявою до Кіровського відділення поліції ДВП ГУНП від 18 січня 2016 року щодо вчинення посадовими особами Кіровського ВДВС ДМУЮ кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України. Оскільки ж слідчий не визнав його потерпілим по цьому кримінальному провадженню, то це свідчить про невиконання слідчим ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2016 року по справі №203/312/16к про зобов`язання відповідного слідчого виконати дії з реєстрації поданої заявником 18 січня 2016 року заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Тому заявник просив зобов`язати відповідного слідчого Кіровського відділення поліції ДВП ГУНП визнати його потерпілим по кримінальному провадженню за його заявою до Кіровського відділення поліції ДВП ГУНП від 18 січня 2016 року.
Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення скарги, оскільки вона не обґрунтована, вказуючи, що заявник не повинен бути допитаним в якості потерпілого, оскільки кримінальне провадження № 0001258 по його заяві від 18 січня 2016 року щодо вчинення посадовими особами Кіровського ВДВС ДМУЮ кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, стосується дій посадової особи ВДВС. Заявник викликався до слідчого для допиту по кримінальному провадженню в якості свідка. До теперішнього часу не виявлено підстав для визнання заявника потерпілим у відповідності до ст. 55 КПК України, оскільки не з`ясовано, чи було завдано йому діями посадової особи ВДВС фізичну, майнову, моральну чи шкоду.
Суд, вислухав заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження 0001258, приходить до наступного висновку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська 23 лютого 2016 року по справі №203/312 /16-К визнано неправомірною бездіяльність слідчого Кіровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що виразилася в нездійсненні дій з реєстрації поданої 18 січня 2016 року громадянином ОСОБА_4 заяви про вчинене кримінальне правопорушення передбачене ст. 382 КК України посадовими особами Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язано слідчого виконати дії з реєстрації поданої 18 січня 2016 року громадянином ОСОБА_4 заяви про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати розслідування за кримінальним провадженням.
Ухвалу суду від 23 лютого 2016 року було виконано. Так, з витягу з кримінального провадження №0001258 видно, що заява внесена до ЄРДР 20 квітня 2016 року, правова кваліфікація: ст. 382 ч.1 КК України, фабула: Державний виконавець ВДВС ДМУЮ ОСОБА_6 умисно не виконав ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.01.2016р. за справою № 199/9730/15-ц, яка набрала законної сили. Слідчим по вказаному провадженню є ОСОБА_7 .
З матеріалів кримінального провадження видно, що підозра не пред`явлена, а заявник допитаний не був.
За таких умов суд приходить до висновку, що вимога про зобов`язання слідчого щодо визнання заявника потерпілим є передчасною. Таке можливо лише при конкретному з`ясуванню обставин по справі. Ст. 55 КПК України визначає, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Фактів завдання будь-якої шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України на даний час не встановлено, тому в скарга не може бути задоволена.
Визнається помилковим переконання заявника, що нормами КПК України передбачено автоматичне визнання заявника потерпілим.
За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Іншого ст. 307 КПК України не передбачає.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне в задоволенні скарги відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220,303,306,307 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Кіровського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню №0001258- відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1