25.07.2016
Справа № 642/5641/15
Провадження № 1-кп/642/484/15
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, з середньою базовою освітою, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, працює водієм Територіального центру соціального обслуговування Люботинської міської ради, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 за ознаками злочину, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, з середньою базовою освітою, не працює, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст. 198 КК України, -
в с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , просив продовжити строки застосування запобіжного заходу обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , що тримаються під вартою, строк дії якого продовжувався судом до 25.07.2016 року.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення чи захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Зазначаючи в судовому засіданні стороною обвинувачення про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу, прокурор вказує підставою наявність ризиків, визначених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою та доцільності саме такого запобіжного заходу. На думку прокурора, запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 27.05.2016 року, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.07.2016 року.
Справа призначалась до розгляду в судовому засіданні неодноразово - на 03.02.2016 року, 19.02.2016 року, 14.03.2016 року, 18.03.2016 року, 07.04.2016 року, 18.04.2016 року, 18.05.2016 року, 27.05.2016 року, 08.07.2016 року, 21.07.2016 року в зв`язку з встановленням місця перебування потерпілого ОСОБА_10 , та викликом його та інших потерпілих з можливістю надати слово у судових дебатах, оскільки потерпілий ОСОБА_11 , який 18.05.2016 року подав заяву, що судове засідання від 27.05.2016 року він просить проводити без нього, однак в подальшому бажав приймати свою участь в засіданні. В той же час 20.07.2016 року подав заяву його не викликати.
Враховуючи закінчення з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, виступ у судових дебатах захисників обвинувачених, на теперішній час суд відновив судовий розгляд з технічних причин.
Під час розгляду клопотання, судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків і суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вказане свідчить про те, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень і, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що він обвинувачуються у скоєнні низки умисних тяжких злочинів, з врахуванням тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, може сховатися від суду, і, таким чином, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, виявляє підвищену соціальну небезпеку, і вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому вважає необхідним строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити до двох місяців. Крім того, стороною захисту будь-яких нових доводів та обставин, які не були б відомі і враховані при продовженні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, і які свідчили про необхідність її зміни, суду надано не було.
В той же час, суди здійснюють належну оцінку фактів стосовно необхідності застосування такого запобіжного заходу за обставин конкретної справи.
За таких обставин, дослідивши всі надані доводи та заперечення, суд приходить до висновку, що доводи сторони захисту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо недоведеності продовження існування ризиків не є безпідставними.
Ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України мають бути реальними та їх існування має бути оцінено з урахуванням конкретних обставин. До суду не надано даних стороною обвинувачення, яким чином обвинувачений ОСОБА_8 утримуючись під вартою може вчинити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання сторони обвинувачення відмовити, у зв`язку з відсутністю належного обґрунтування продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Так, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведених ризиків.
Однак, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; вказаних вище даних про особу обвинуваченого, наявністю місця реєстрації та проживання, міцних соціальних зв`язків, наявністю малолітніх дітей 2004 року та 2009 року народження, на утриманні батька ОСОБА_12 , з наявністю у нього хвороб, тяжкістю покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, суд приходить до висновку про можливість зміни відносно обвинуваченого на більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи обставини справи, суд вважає на необхідне заборонити обвинуваченому залишати житло - АДРЕСА_2 без дозволу суду цілодобово, на строк 60 (шістдесят) діб, тобто - по 19 вересня 2016 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 331,350, 369 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання сторони обвинувачення - задовольнити частково.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт ОСОБА_7 - відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27), обраний ОСОБА_7 продовжити на 60-днів, по 19 вересня 2016 року, включно.
Задовольнити клопотання сторони захисту стосовно ОСОБА_8 .
Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого та застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 а саме: заборонити обвинуваченому залишати житло - за цією адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду цілодобово, на строк 60 (шістдесят) діб, тобто - по 19 вересня 2016 року.
Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:1) Прибувати до суду за першою вимогою;2) Не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_2 без дозволу суду цілодобово.3) Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно з-під варти в залі суду та доставити його за місцем мешкання АДРЕСА_2 для належного виконання запобіжного заходу домашнього арешту.
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Ухвала не підлягає окремому оскарженню.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Суддя