ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Приморського районного суду м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одесі обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0004800 від 07.06.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської обл., Виноградівського району, с. Корольове, громадянина України, українця за національністю, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-25.03.2008 року Соломенським райсудом м. Києва за ст.ст. 186 ч.2, 357 ч.3 КК України до 4 років 6 міс., звільнений 20.08.2009 року умовно-достроково на 1 рік 11 міс., 11 днів

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Закарпатської обл., м. Мукачево, громадянина України, українця за національністю, без освіти, офіційно не працюючого, проживаючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню доньку: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
-21.06.2013 року Приморським райсудом м. Одеси за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання на 3 роки

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Як було встановлено та доведено судом в судовому засіданні 06.06.2014 року приблизно о 16.00 год., ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 перебував у парку «Преображенський» , який розташований у центрі м. Одеси. В ході спільного розпивання алкогольних напоїв ,у них з корисних мотивів виник умисел, направлений на відкрите викрадання майна ОСОБА_10 , що знаходилось при ній. Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, близько 21.00 год., цього ж дня ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , перебуваючи в парку «Преображенський», підійшли до ОСОБА_10 , та застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося в нанесенні удару в область спини, подавивши тим самим волю до захисту ОСОБА_10 , заволоділи її майном, що знаходилось в її жіночій сумці, а саме грошовими коштами у сумі 600 гривень, двома пачками цигарок Magnat, Chesterfild, які не мають матеріальної цінності, після чого ОСОБА_7 стягнув з безіменного пальця потерпілої каблучку із срібла з позолотою, вартістю 300 гривень. З викраденим майном ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись майном на свою користь.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та пояснив, що дійсно він разом із ОСОБА_8 скоїли напад на раніше незнайому ОСОБА_10 , у якої відібрали її особисті речі, після чого були затримані працівниками міліції. Провину свою визнав та просив строго не наказувати, тим більше, що матеріальну шкоду було відшкодовано потерпілій, яка претензій не заявляла.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та підтвердив пояснення ОСОБА_7 та просив строго не наказувати вироком.

На підставі ст.349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Також, розгляд у провадженні проводився відносно обвинувачених в межах пред`явленого їм обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинувачених у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно за попередньою змовою, групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання, відшкодування шкоди потерпілій, відсутність претензій у потерпілих матеріального та морального характеру.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання, відшкодування шкоди потерпілій, відсутність претензій у потерпілих матеріального та морального характеру.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання винного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що їх виправлення можливо лише в умовах ізоляції від суспільства на певний строк та не знаходить обставин застосування ст.ст.69, 75 КК України.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати розподіляються судом відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати до теперішнього вироку покарання по вироку від 21.06.2013 року та остаточною мірою покарання призначити 4 (чотири) рокі і 1 (один) місяць позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набрання вироку законної сили залишити тримання під вартою.

Зарахувати в строк ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тримання під вартою з 06.06.2014 року, тобто з дня їх фактичного затримання.

Речові докази по справі:

- тростина для ходьби вважати повернутою за належністю під розписку ОСОБА_7 ;

- 9 гривень, які були вилучені у ОСОБА_7 повернути за належністю ОСОБА_7 ;

- дві пачки цигарок Magnat, Chesterfild, та каблучка із срібла з позолотою - вважати повернутою за належністю ОСОБА_10 .

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м.Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

22.12.2015