справа №176/1421/16-к
провадження №1-в/176/961/16
УХВАЛА
Іменем України
05 серпня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області, заяву про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, яка надійшла від засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сімеїз Ялтинського району Кримської області, громадянина України, неоднаразо судимого, останній раз вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 січня 2015 року по 23 лютого 2015 року, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 березня 2016 року строк відбування покарання скорочено на половину, на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

за участю прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , представника Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Свою заяву мотивував тим, що за час відбування покарання він порушень та стягнень не має, натомість має одне заохочення, на даний час працює, а тому вважає, що має право на умовно-дострокове звільнення. Також засуджений просить суд прийняти до уваги той факт, що його батьки перебувають в пенсійному віці та потребують його допомоги.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою заяву підтримав, просив умовно-достроково його звільнити від подальшого відбування покарання.

Представник Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 , при цьому надав характеристику на останього від 21 квітня 2016 року за підписом начальника відділення СПС №9 старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 , зуступника начальника із СВПР підполковника внутрішньої служби ОСОБА_7 та резолюцією начальника установи-начальника арештного дому Жовтоводської виправної колонії №26 в Дніпропетровській області полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 .

Так, згідно вказаної вище характеристики засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання характеризується добре, має одне заохочення, стягнень не має, працевлаштований різноробочим в бригаді №91 дільниці ТНС, до праці ставиться сумлінно, норми виробітку виконує, додаткового нагляду з бокуаміністрації установи не потребує, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, на заходи виховного характеру реагує добре.

Одночасно, разом із характеристикою, представником Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області надано суду довідку про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 в якій містяться відомості про наявність у останнього одного заохочення від 22 вересня 2015 року (подяка за сумліну поведінку та ставлення до праці) та відсутність стягнень.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 , натомість просив суд вирішити питання умовно-дострокового звільнення останього на власний розсуд.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , вважає, що у задоволені заяви останнього слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 останній є особою неоднаразово судимою, останній раз вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2015 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На даний час засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, вчининий ОСОБА_3 злочин за ч. 3 ст. 185 КК України є умисним та відносяться до категорії тяжкого злочину.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Натомість, згідно діючого законодавстава при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично невідбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії помилування або рішення суду.

Таким чином, із урахуванням скороченого ОСОБА_3 строку невідбутого покарання, згідно акту про амністію від 19 квітня 2014 року, останнім на даний час відбуто більше 2/3 строку покарання і він має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Водночас, згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З метою з`ясування даних про особу засудженого в ході судового засідання, судом вивчено документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання і процес становлення на шлях виправлення, заслухано пояснення засудженого та представника адміністрації Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області, а також висновок прокурора.

Згідно наявної у матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_3 характеристики від 21 квітня 2016 року, останній за час відбування покарання характеризується не задовільно, заохочень та стягнень не має, на виробництві установи не працевлаштований, до суспільно-корисної праці та робіт відноситься негативно. Вказана вище характеристика підписана начальником відділення СПС №9 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 та зуступником начальника із СВПР підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 .

Однак, в судовому засіданні представником Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 надано суду іншу характеристику на засудженого ОСОБА_3 датовану тим же самим днем, а саме 21 квітня 2016 року, та підписану тими ж самими особами, а саме начальником відділення СПС №9 старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_6 та зуступником начальника із СВПР підполковником внутрішньої служби ОСОБА_7 , яка повністю суперечить характеристиці від 21 квітня 2016 року, що мається при матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_3 . Так, згідно даної характеристики засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання характеризується добре, має одне заохочення, стягнень не має, працевлаштований різноробочим в бригаді №91 дільниці ТНС, до праці ставиться сумлінно, норми виробітку виконує, додаткового нагляду з бокуаміністрації установи не потребує, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, на заходи виховного характеру реагує добре.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що вказані вище характеристики містять резолюцію начальника установи-начальника арештного дому Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 .

Викладені вище обставини, а саме наявність двух різних характеристик на засудженого, які містять абсолютно різний висновок адміністрації установи, і при цьому датованих одним періодом та підписаних одними і тими ж особами, ставлять під сумнів достовірність наданих в них данних у зв`язку з чим суд не може взяти їх до уваги.

Крім того, суд не може взяти до уваги і довідку про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 , надану представником Жовтоводської виправної колонії №26 УДПтС України в Дніпропетровській області, в якій містяться відомості про наявність у останнього одного заохочення від 22 вересня 2015 року (подяка за сумліну поведінку та ставлення до праці) та відсутність стягнень, оскільки в матеріалах особової справи засудженого відсутні дані (відповідний наказ) які би підтверджували достовірність цієї довідки.

Натомість, із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , підтверджується наявність у останнього лише одного заохочення, згідно наказу від 06 липня 2016 року, а саме оголошення подяки за сумліну поведінку та зразкове ставлення до праці за підсумками роботи у другому кварталі 2016 року.

При цьому, застосування одного заохочення до ОСОБА_3 , у вигляді подяки за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці за підсумками роботи у другому кварталі 2016 року, безпосередньо передувало розгляду питання про можливість застосування відносно останнього умовно-дострокового звільнення від покарання, а саме 06 липня 2016 року. До цього заохочення до засудженого не застосовувалися.

Однак, суд вважає, що наявність у засудженого лише одного заохочення не може свідчити, що останній став на шлях виправлення.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому підстави для застосування до нього пільг у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Суд вважає за необхідне зазначити те, що сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку тощо, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Суд приходить до неупередженого та об`єктивного переконання, що засуджений ОСОБА_3 хоч і має правові підставі для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, проте не довів суду, що заслуговує на таке звільнення.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 81 КК України та у відповідності із ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, відмовити.

Строк оскарження ухвали сім днів до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1