Номер провадження: 11-кп/785/1009/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

та обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 02.06.2016 року, яким

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, є громадянином України, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, строк відбування покарання обчислений з 30.10.2015 року,

встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

02.09.2015 року, близько 08 год., він, знаходячись у маршрутному таксі №232 на перехресті вулиць Академіка Філатова та Гайдара в м. Одесі, з метою викрадення чужого майна таємно викрав з рюкзака ОСОБА_9 гаманець з грошовими коштами у розмірі 170 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

30.10.2015 року, близько 08 год. 40 хв., він, знаходячись у маршрутному таксі №232 на вул. Щорса в м. Одесі, з метою викрадення чужого майна таємно викрав з кишені куртки ОСОБА_10 мобільний телефон «Бравіс» вартістю 900 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі, не заперечуючи встановлені судом фактичні обставини справи, та кваліфікацію своїх дій, обвинувачений зазначив, що, призначаючи йому покарання, суд першої інстанції не врахував повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, тяжкий стан його здоров`я, а також те, що його мати потребує допомоги, тому призначене покарання вважає надто суворим.

За таких обставин обвинувачений просить вирок суду першої інстанції змінити і призначити йому більш м`яке покарання.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений уточнив, що просить знизити йому покарання до реально відбутого.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, встановлена його показаннями, а дослідження інших доказів, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за погодженням учасників процесу, визнано судом першої інстанції недоцільним.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом першої інстанції: за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчинених злочинів та дані про його особу, зокрема: вік, стан здоров`я, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих у зв`язку з поверненням викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття та сприяння у розкритті злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.

Виходячи з цього, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зважає також і на те, що усі доводи апеляційної скарги враховані судом при призначенні покарання.

Колегія суддів приймає до уваги також ту обставину, що обвинувачений раніше був тринадцять разів судимий за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та стійке небажання ставати на шлях виправлення.

Суд апеляційної інстанції враховує також, що покарання обвинуваченому призначено близьке до мінімальної санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Задоволення прохання обвинуваченого про зниження міри покарання до межі реально відбутого є неможливим, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 63 КК України, мінімальний строк позбавлення волі становить один рік, а на час розгляду апеляційної скарги обвинувачений відбув одинадцять місяців і тринадцять днів позбавлення волі.

Отже, колегія суддів вважає, що міра покарання обвинуваченому обрана, відповідно до ст. 65 КК України, правильно, тому підстав для його пом`якшення, не знаходить.

Колегія суддів вважає також за необхідне, на виконання приписів ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченим строк попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року по 13.10.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 419, 532 КПК України Апеляційний суд Одеської області, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково, а вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 02.06.2016 року стосовно нього, - змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року по 13.10.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4