Справа 359/1032/16-к
Провадження 1-кп/359/129/2016
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«30» березня 2016 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
представника ССД ОСОБА_6 ,
представника ВП ОСОБА_7 ,
при секретарі ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня Бориспільського Професійно-технічного ліцею, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
21.12.2015р. біля 11-30 години, ОСОБА_3 відпочивав неподалік озера, що знаходиться в м.Бориспіль, в районі УМБ-17 із знайомими ОСОБА_10 та особою, матеріали по обвинуваченні якої виділено в окреме провадження. Під час відпочинку особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та ОСОБА_3 користувались мобільним телефоном «Fly 4415», належним ОСОБА_10 , з дозволу останнього. Коли ОСОБА_10 стало погано, ОСОБА_3 , та особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відвели його до яру, неподалік місця відпочинку. Після цього особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження запропонувала ОСОБА_3 здійснити крадіжку мобільного телефону «Fly 4415», належного ОСОБА_10 , який залишився у ОСОБА_3 . Останній на цю пропозицію погодився, чим вступив з цією особою в злочинний зговір.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Fly 4415», належного ОСОБА_10 , діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження разом з ОСОБА_3 викрали мобільний телефон марки «Fly 4415» вартістю 1360 грн., належний ОСОБА_10 , після цього з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
В подальшому викрадене майно було повернуте потерпілому.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати та задовольнити клопотання його адвоката щодо застосування по відношенню до нього примусових заходів виховного характеру, підтвердив всі обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що більше такого не повториться.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину та підтвердив дійсність обставин викладених у обвинувальному акті, а також ту обставину, що відносно цього не заперечують інші учасники судового провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, впевнившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме обставин скоєння обвинуваченим інкримінованих йому дій, та після допиту обвинуваченого дослідив приєднані сторонами матеріали, що характеризують його особу.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що дійсно 21.12.2015р. біля 11-30 години, ОСОБА_3 з особою, матеріали по обвинуваченні якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, викрали мобільний телефон марки «Fly 4415» вартістю 1360 грн., належний ОСОБА_10 , після цього з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_11 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), скоєній за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Отже, суд вважає ОСОБА_9 винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину).
Під час судового розгляду від адвоката неповнолітнього обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст..105 КК України, та застосування по відношенню до нього примусових заходів виховного характеру шляхом передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_12 , з якою він проживає, до досягнення повноліття, з встановленням обмежень дозвілля.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого просила суд застосувати по відношенню до неповнолітнього обвинуваченого примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі неповнолітнього під її нагляд.
Представники служби у справах дітей, та відділу кримінальної міліції у справах неповнолітніх клопотання адвоката підтримали.
Прокурор відносно заявленого клопотання не заперечував.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами що характеризують особу винного, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 105 КК України застосувати по відношенню до ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України знаступних підстав.
Доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення, є особисті покази неповнолітнього, надані ним в судовому засіданні.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого є те, що неповнолітній визнав свою вину та щиро розкаявся, здійсненив відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди.
Також слід врахувати, що раніше неповнолітній до кримінальної відповідальності не притягався, навчається у професійно-технічному ліцеї, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Згідно до вимог частини 1 статті 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Суд вважає доведеним щире каяття обвинуваченого та його подальшу бездоганну поведінку , про що було повідомлено суд учасниками судового провадження.
Згідно статті 497 КПК України під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд вважає, що ОСОБА_11 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), але, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, у неповнолітньому віці, щиро розкаявся у скоєному та в подальшому мав бездоганну поведінку, отже він підпадає під критерії зазначені в ч.1 ст.105 КК України, у зв`язку з чим є всі підстави для застосування відносно нього заходів виховного характеру, згідно до вимог ст..105 КК України, звільнивши його від відбуття покарання та застосувавши по відношенню до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_12 , з якою він проживає, до досягнення ним повноліття, з встановленням обмежень дозвілля.
Так, судом також додатково встановлено, що в матеріалах є докази, які свідчать про наявність даних про здатність матері неповнолітнього забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього, постійний контроль за його поведінкою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 497 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 КК України.
ОСОБА_9 на підставі ст..105 КК України звільнити від покарання застосувавши по відношенню до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , із застосуванням обмеження дозвілля, та зобов`язанням повертатись до місця свого проживання до 20-00 години щодня.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1