Справа № 204/2891/15-к
Провадження № 1-кп/204/31/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінальних проваджень № 0000642 та № 0001114 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новофедорівка Добропільського району Донецької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, не працюючого, згідно ст. 88 КК України, ч. 1 ст. 24 Конституції України не маючого судимості, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 02 вересня 2009 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі.

- 09 червня 2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 04 листопада 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, проживаючого: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракшівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, учня ПТУ № 6, неодруженого, який виховується у неповній родині, раніше судимого:

- 14 грудня 2015 року судимого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186, ст. ст. 104, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, проживаючого: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
15 березня 2015 року, приблизно о 20.30 годин, ОСОБА_10 маючи умисел на втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та реалізуючи його, перебуваючи біля магазину «Алікон», на перехресті вул. Уральської та вул. Робочої в м. Дніпропетровську, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досяг повноліття, став жалітися на зраду ОСОБА_11 , таким чином спровокував у неповнолітнього ОСОБА_4 бажання участі у помсті, а саме у кримінальному правопорушенні - хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, на що неповнолітній ОСОБА_4 дав свою добровільну згоду.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 березня 2015 року, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_4 , маючи умисел на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці - у дворі будинку № 172 по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, побачили ОСОБА_11 та ОСОБА_13 та з метою реалізації своїх злочинних намірів попередньо домовились про роль кожного у вчиненні кримінального правопорушення.
Так, 15 березня 2015 року, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_10 за попередньою домовленістю з ОСОБА_12 та неповнолітнім ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці - у дворі будинку АДРЕСА_4 , діючи за домовленістю про порядок дій кожного, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку по мотивам явної неповаги до суспільства, ігноруючи правила співжиття, взаємоповаги, засади моральності, з особливою зухвалістю, в людяному місці, стали виконувати дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень раніше їм незнайомому ОСОБА_13 , а саме: ОСОБА_12 умисно спровокував бійку, під час якої, нічого не пояснюючи, наніс лівою рукою один удар в область грудної клітини останнього. В цей момент до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підійшли неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ОСОБА_10 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_13 , від якого той впав на землю. Незважаючи на прохання ОСОБА_11 припинити хуліганські дії, неповнолітній ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 продовжили наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_13 , яких було не менше п`яти, завдавши останньому легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Внаслідок спільного нанесення ударів ОСОБА_10 , неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_13 були заподіяні згідно висновку експерта № 2023е від 30 квітня 2015 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саднин обличчя, правої вушної раковини, синця правої вушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні, та тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, закритого перелому 5, 6 ребер праворуч без зміщення відламків, 4, 5, 6, 7 ребер ліворуч без зміщення відламків, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.
Не припиняючи свої хуліганські дії, продовжуючи знущатися над ОСОБА_13 , ОСОБА_10 наказав ОСОБА_12 та неповнолітньому ОСОБА_4 зняти з останнього одяг з метою приниження його людської гідності. При цьому ОСОБА_10 , утримуючи ОСОБА_11 , яка намагалась припинити їх хуліганські дії, покинув разом з нею місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_10 15 березня 2015 року, приблизно о 20.30 годин, перебуваючи біля магазину «Алікон», на перехресті вул. Уральської та вул. Робочої в м. Дніпропетровську, вчинив втягнення неповнолітнього ОСОБА_4 у злочинну діяльність, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_4 , діючи у групі осіб, вчинили хуліганство, тобто грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
Крім того, ОСОБА_10 15 березня 2015 року, приблизно о 21.05 годин, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до ОСОБА_11 та штовхнув останню тильною стороною правої руки, від чого ОСОБА_11 впала на землю. Потім ОСОБА_10 став наносити долонею правої руки удари по обличчю потерпілої та здавлювати її шию, подавляючи тим самим волю потерпілої ОСОБА_11 до можливого опору, завдавши при цьому останній згідно висновку експерта № 1050е від 18 березня 2015 року тілесні ушкодження у вигляді: восьми внутрішньо-шкіряних крововиливів - в скроневій області ліворуч з переходом вниз до внутрішнього кута лівого ока, в проекції зовнішнього кута лівого ока, на лівій щоці, по лівій бічній поверхні шиї праворуч у верхній та нижній третинах, попередньо-бічній поверхні шиї праворуч у верхній та середній третині, садна на червоній каймі нижньої губи по центру та дещо ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.
Після чого, користуючись тим, що воля потерпілої ОСОБА_11 до опору подавлена, ОСОБА_10 спочатку з безіменного пальця правої руки потерпілої відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: каблучку з металу білого кольору, яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, а потім, користуючись тим, що потерпіла вже не чинить опір, підняв та із застосуванням сили повів потерпілу ОСОБА_11 по вул. Соціалістичній в напрямку вул. Крошки у м. Дніпропетровську, де вирвав з руки останньої мобільний телефон «Nоkіa Х-3» чорного кольору, залишкова вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 1595-15 від 17 квітня 2015 року становить 200 гривень, в якому знаходилась картка пам`яті «micro SD» на 2 Гб., залишкова вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1595-15 від 17 квітня 2015 року складає 50 гривень, а також дві сім-карти мобільних операторів «Лайф № НОМЕР_1 » та «МТС № 050-047-45-57», які для потерпілої ОСОБА_11 матеріальної цінності не становлять та грошові кошти на яких були відсутні, а всього заволодів чужим майном, яке належить потерпілій ОСОБА_11 , на загальну суму 250 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з відкрито викраденим майном зник.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 березня 2015 року, приблизно о 21.05 годин, ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_4 , під час вчинення хуліганських дій вступили між собою у попередню домовленість на вчинення відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 шляхом конклюдентних дій, за мовчазною згодою. Так, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, після подавлення волі потерпілого ОСОБА_13 до опору шляхом нанесення ударів, ОСОБА_12 згідно відведеної йому ролі обшукав потерпілого ОСОБА_13 та з кишені джинсів останнього дістав мобільний телефон «Самсунг» GТ-S5230. Таким чином, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відкрито заволоділи чужим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме мобільним телефоном «Самсунг» GТ-S5230, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1594-15 від 17 квітня 2015 року становить 130 гривень, яким в подальшому ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд.
Після чого, виконуючи наказ ОСОБА_10 роздягнути потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_4 зняли зі ОСОБА_13 одяг, а саме:
- куртку чорного кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1594-15 від 17 квітня 2015 року становить 100 гривень;
- светр сірого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1594-15 від 17 квітня 2015 року становить 48 гривень;
- светр чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1594-15 від 17 квітня 2015 року становить 40 гривень;
- джинси синього кольору, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1594-15 від 17 квітня 2015 року становить 60 гривень;
- кросівки чорного кольору, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1594-15 від 17 квітня 2015 року становить 84 гривні;
- труси червоного кольору, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_13 не становлять.
Таким чином, ОСОБА_12 та неповнолітній ОСОБА_4 відкрито заволоділи чужим майном, яке належить потерпілому ОСОБА_13 , на загальну суму 462 гривні, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю і пояснив, що приблизно о 21.00 годині 15 березня 2015 року він зустрівся із своїм другом ОСОБА_12 та племінником ОСОБА_4 на вул. Уральській у м. Дніпропетровську. Він повідомив останнім, що збирається прослідкувати за своєю дівчиною ОСОБА_14 , яка начебто десь гуляє із якимось хлопцем. ОСОБА_12 та ОСОБА_4 погодились допомогти йому та вони втрьох пішли вверх по вул. Робочій у м. Дніпропетровську. По дорозі вони побачили ОСОБА_15 разом з хлопцем, як йому стало відомо пізніше ОСОБА_13 . Далі ОСОБА_12 на його прохання підійшов до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 і наніс останньому удар кулаком в область плеча або обличчя, від якого ОСОБА_17 впав на землю. Після цього він та ОСОБА_18 підійшли до ОСОБА_17 . Він почав наносити удари ОСОБА_17 по всьому тілу ногами та руками. Впевнившись, що ОСОБА_17 вже не в змозі чинити опір, він наказав ОСОБА_19 та ОСОБА_18 роздягнути ОСОБА_17 догола. Груздь та ОСОБА_18 почали роздягати ОСОБА_17 , а він схопив рукою ОСОБА_16 та декілька разів долонею ударив її по обличчю, після чого вона впала. Потім він зняв з пальця її руки каблучку з білого металу. Потім він силоміць повів Майбороду по вул. Робочій. По дорозі він ще декілька разів вдарив долонею руки ОСОБА_16 та два чи три рази схопив її за шию. Також по дорозі в ОСОБА_16 декілька разів дзвонив мобільний телефон, що йому не сподобалося, та він вихопив телефон з рук дівчини та поклав у кишеню свого одягу. Далі він залишив ОСОБА_16 та побіг він неї, утримуючи викрадене ним майно дівчини.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю і пояснив, що приблизно о 21.00 годині 15 березня 2015 року він зустрівся з ОСОБА_4 на вул. Уральській у м. Дніпропетровську. До них підійшов ОСОБА_10 з проханням простежити за його дівчиною, яка начебто десь прогулюється із незнайомим хлопцем, на що вони відповіли згодою. Далі вони пішли вверх по вул. Робочій у м. Дніпропетровську та побачили дівчину ОСОБА_20 , як йому стало відомо пізніше ОСОБА_15 , із якимось хлопцем, як йому стало відомо пізніше ОСОБА_17 . ОСОБА_20 попросив його підійти до ОСОБА_17 та зупинити його. Він підійшов до ОСОБА_17 з запитанням, чи є в нього цигарки, на що останній відповів відмовою, та він одразу ліктем вдарив ОСОБА_17 в область плеча, після чого останній впав на землю. Потім підійшли ОСОБА_20 та ОСОБА_18 та вони втрьох почали бити ОСОБА_17 руками та ногами по тулубу та голові. Далі ОСОБА_20 наказав йому та ОСОБА_4 роздягнути ОСОБА_17 , щоб принизити останнього, та, схопивши руками ОСОБА_15 , повів її по вул. Робочій. Він і ОСОБА_18 роздягли ОСОБА_17 , в ході чого він витягнув з кишені джинсів, одягнутих на останнього, мобільний телефон «Самсунг». Роздягнувши ОСОБА_17 догола, вони з ОСОБА_18 забрали з собою одяг останнього та мобільний телефон, після чого з місця вчинення злочину зникли.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю і пояснив, що в один з днів навесні 2015 року, біля 22.00 години, він зустрівся з ОСОБА_12 та його дядьком - ОСОБА_10 . Останній запропонував їм допомогти йому прослідкувати за його дівчиною, яка начебто десь гуляє із незнайомим хлопцем. Далі вони пішли вверх по вул. Робочій у м. Дніпропетровську та побачили дівчину ОСОБА_20 як йому стало відомо пізніше - ОСОБА_15 разом із якимось хлопцем як йому стало відомо пізніше ОСОБА_13 . ОСОБА_20 попросив ОСОБА_12 підійти та зупинити ОСОБА_17 . ОСОБА_12 , підійшовши до ОСОБА_17 , щось запитав у останнього, та наніс удар кулаком руки у плече, від чого ОСОБА_17 впав на землю. Далі він та ОСОБА_20 підбігли до ОСОБА_17 та почали бити останнього руками і ногами по тулубу та голові. Далі, коли ОСОБА_17 після побиття був не в змозі чинити опір, ОСОБА_20 наказав ОСОБА_19 та йому роздягнути ОСОБА_17 догола, щоб принизити останнього, а сам, схопивши руками ОСОБА_16 , повів її з місця подій по вул. Робочій. Вони з ОСОБА_19 роздягли ОСОБА_17 , забрали його одяг, при цьому ОСОБА_19 забрав з кишені одягу ОСОБА_17 мобільний телефон, та зникли з місця злочину.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх винуватість в інкримінованих злочинах підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка повністю підтвердила показання обвинуваченого ОСОБА_10 в суді, та зазначила, що били ОСОБА_17 усі троє обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 про те, що приблизно о 21.00 годині 15 березня 2015 року він йшов з Майбородою Олею біля «Південного ринку» по вул. Робочій в м. Дніпропетровську. До них підійшов незнайомий хлопець, як він дізнався пізніше ОСОБА_12 , щось запитав та одразу наніс йому вдар кулаком руки в щелепу, від якого він впав на землю. Далі підійшли ще двоє хлопців, як йому стало відомо пізніше ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які стали бити його руками та ногами по голові та тулубу, він же, лежачи на землі, прикривався своїми руками від ударів. Всього йому було нанесено не менше десяти ударів руками і ногами по голові та тулубу, коли він лежав на землі. Під час бійки ОСОБА_21 була поруч та кричала хлопцям, щоб ті припинили його бити. Причини нападу він не зрозумів. Далі, під час того, як двоє хлопців його били, третій почав його роздягати. Деякий час він відчував, що його обшукують, а потім втратив свідомість. Прийшовши до тями, він побачив, що біля нього вже нікого не було, із одежі на ньому залишилися лише футболка та носки. Після описаних подій у нього зникли: мобільний телефон «Самсунг», куртка чорного кольору, светр сірого кольору, светр чорного кольору, джинси синього кольору, кросівки чорного кольору, труси червоного кольору. Після цього з місця подій його забрала бригада швидкої медичної допомоги.

- показаннями експерта ОСОБА_22 в суді, який в ході проведення досудового розслідування за даним кримінальним провадженням надав висновок експерта № 2023е від 30 квітня 2015 року на предмет судово-медичного обстеження потерпілого ОСОБА_13 , та пояснив, що до його компетенції не входить вирішення питання, чи втрачав потерпілий ОСОБА_13 свідомість під час розглядуваних подій 15 березня 2015 року, чи не втрачав. Судово-медичних даних, які б свідчили про втрату свідомості потерпілим ОСОБА_13 , йому, як судово-медичному експерту, надано не було. Також експерт пояснив, що втрата свідомості є ознакою струсу мозку.

У порядку ст. 349 КПК України судом не допитувалися свідки, а також частково не досліджувалися письмові докази по кримінальному провадженню. Зокрема, судом досліджені письмові докази, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 .

Оцінюючи досліджені докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що вина обвинувачених в інкримінованих злочинах знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані прокурором, який підтримував державне обвинувачення в суді:

- за ч. 1 ст. 304 КК України як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність;

- за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

- за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Дії ОСОБА_12 правильно кваліфіковані прокурором, який підтримував державне обвинувачення в суді:

- за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

- за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані прокурором, який підтримував державне обвинувачення в суді:

- за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

- за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину, а також обставини, що пом`якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 .

Вчинені злочини відносяться до категорії середньої тяжкості (злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, вчинений ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 ) та тяжких (злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, вчинений ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , а також злочин, передбачений ч. 1 ст. 304 КК України, вчинений ОСОБА_10 ).

Обвинувачений ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується задовільно, згідно ст. 88 КК України, ч. 1 ст. 24 Конституції України не має судимості. У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_23 , суд враховує щире каяття. ОСОБА_23 при вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_4 виконував домінуючу роль організатора цього злочину, оскільки, використовуючи товариські стосунки з ОСОБА_12 та свій авторитет по відношенню до свого неповнолітнього племінника ОСОБА_4 , своїми вказівками спонукав ОСОБА_12 та ОСОБА_4 вчинити насильницькі дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_13 . На зазначену обставину в судовому засіданні вказали самі обвинувачені ОСОБА_23 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_12 за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий. У якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд враховує щире каяття. У якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд враховує рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо, на момент вчинення інкримінованих злочинів не мав судимості, виховується у неповній родині лише однією матір`ю. У якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та вчинення злочинів у неповнолітньому віці.
З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та неповнолітнього ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства та їм необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Керуючись ст. 69 КК України, приймаючи до уваги наявність двох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_4 вчинили злочини до постановлення вироків відповідно Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року та Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року, суд вважає за необхідне застосувати до обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_4 положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених належить стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме: 61,50 гривень з обвинуваченого ОСОБА_10 за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1595-15 від 17 квітня 2015 року та 61,50 гривень солідарно з обвинуваченого ОСОБА_12 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_24 за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1594-15 від 17 квітня 2015 року.

Цивільні позови не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 304 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України 2 роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_25 рахувати з дати набрання даним вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з дати затримання - 17 березня 2015 року до дати набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, виконувати вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року самостійно.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_12 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_26 рахувати з дати набрання даним вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з дати затримання - 13 квітня 2016 року до дати набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 296 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, виконувати вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року самостійно.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_27 рахувати з дати набрання даним вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення з дати затримання - 13 квітня 2016 року до дати набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_7 61 (шістдесят одну) гривню 50 (п`ятдесят) копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1595-15 від 17 квітня 2015 року на користь держави (Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства Юстиції України, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 17, к. 361, ).

Солідарно стягнути з ОСОБА_8 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_28 61 (шістдесят одну) гривню 50 (п`ятдесят) копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1594-15 від 17 квітня 2015 року на користь держави (Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства Юстиції України, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 17, к. 361, ).

Речові докази: дві сім-карти мобільних операторів «Лайф» та «МТС», карту пам`яті «micro SD» та каблучку з металу білого кольору, що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_11 , - залишити законному власнику потерпілій ОСОБА_11 .
Речові докази: мобільний телефон «Самсунг» GT-S5230 чорного кольору та одяг, а саме 2 светри сірого та чорного кольорів, сині джинси, кросівки, куртку та труси, що знаходилися на зберіганні у потерпілого ОСОБА_13 , - залишити родичам потерпілого ОСОБА_13 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копій судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1