Справа180/1341/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 11 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000514, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Запоріжжя, із неповною середньою освітою, не одружений, навчається у Марганецькому професійному ліцеї № 68,зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
11 липня 2016 року приблизно о 16 годині ОСОБА_3 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , перебував в районі вулиць Плавневої та Одеської в м.Марганець та в нього виник умисел на відкрите заволодіння належним останньому мобільним телефоном «Keneksi» K5 BLACK. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 там же, в цей же час, застосував до потерпілого насильство, що виразилось у нанесенні не менше 2 ударів рукою в область лівого ока та перенісся потерпілого ОСОБА_5 та з кишені шортів потерпілого силою забрав належний останньому мобільний телефон «Keneksi» K5 BLACK, вартістю 649 грн., чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за відсутності заперечень з боку прокурора, потерпілого, законнного представника потерпілого та обвинуваченого, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого і дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами допиту обвинуваченого та потерпілого суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та повністю визнав свою вину. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України щодо звільнення його від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого згідно з п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний обвинуваченому ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2016 року, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 , становить 649 гривень. Відшкодована шляхом повернення останньому викраденого.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Згідно постанови про прилучення речових доказів від 11 липня 2016 року визнано речовим доказом мобільний телефон «Keneksi» K5 BLACK, який під розписку передано на зберігання потерпілому.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.
Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Речовий доказ мобільний телефон «Keneksi» K5 BLACK, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю останньому.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1