Провадження 11-кп/792/260/16
Справа № 683/2874/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретарів ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
оператора відеозв`язку ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника потерпілих ОСОБА_13 ,
представника цивільного
відповідача ПрАТ «СК Провідна» ОСОБА_14 ,
захисника ОСОБА_15 ,
обвинуваченого ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0000005 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_17 , ПрАТ «СК Провідна» та захисника обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_15 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2015 року, -
В с т а н о в и л а :
Вироком Старокостянтинівського районного суду від 17 квітня 2015 року
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребенинка Старокостянтинівського району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_16 :
- на користь держави 2200,47 грн. судових витрат за проведення судових експертиз № 147а від 20.05.2014 року, № 224А від 27.06.2014 року;
- на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_11 485 000 грн. моральної шкоди, у решті позовних вимог відмовлено;
- на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_12 особисто 476 000 грн. та на користь малолітньої дочки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 495 000 моральної шкоди та щомісячно рівними платежами 212,55 грн. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника до досягнення нею 18 років до 27.11.2030 року. В решті позовних вимог відмовлено;
- на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_10 495 000 грн. моральної шкоди, у решті позовних вимог відмовлено.
Ухвалено стягнути з ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_12 в інтересах її малолітньої дитини - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно рівними платежами 462,96 грн. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника до досягнення нею 18 років до 27.11.2030 року.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Арешт на автомобіль «DAEWOO Lanos TF69Y», д/н НОМЕР_1 , належний обвинуваченому ОСОБА_16 , залишено без змін.
За вироком суду, 22 листопада 2012 року близько 2 год. 10 хв. ОСОБА_16 , керуючи автомобілем DAEWOO Lanos TF69Y р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миру в м. Старокостянтинові Хмельницької області, в напрямку до вул. І.Франка, в районі перехрестя з вул. Софійською, грубо порушив п.12.3, п.18.1 Правил дорожнього руху України, а саме, виявивши небезпеку для руху, після появи у полі зору пішохода ОСОБА_19 , який перетинав проїзну частину дороги зліва на право по ходу руху автомобіля, в межах пішохідного переходу, відзначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та не надав переваги у русі пішоходу, вчинив на нього наїзд.
В результаті наїзду пішохід ОСОБА_19 отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, лінійного перелому основи черепа, який іде із зовнішнього заднього кута правої середньої черепної ямки, іде до її зовнішнього заднього кута, проходить на зовнішній попередній кут задньої лівої черепної ямки, іде до її внутрішнього кута, обходить навколо великого отвору, де закінчується, передом проходить таким чином, що лицьовий череп відділений від мозкового, епідурального крововиливу по ходу перелому, кровотечі в шлуночки мозку з точками прикладання садно в лобній ділянці голови справа з крововиливом навколо, крововилив в правій навколо очній ділянці з переходом на праву величну ділянку, крововилив під м`які тканини в лобно-тім`яній ділянці справа, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; пошкодження правої долі печінки по передній поверхні, які в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; закритого перелому фрагментарного перелому правої великогомілкової кістки на відстані 20,5 см від підошвиної поверхні та на відстані 31,5 см від підошвиної поверхні (бампер-перелом), закритого косового фрагментарного перелому правої малогомілкової кістки на відстані 25 см від підошвиної поверхні, які в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться і мають ознаки середнього ступеня тяжкості; крововиливу в м`які тканини 1,2 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, саден по внутрішній поверхні лівої гомілки в середній та верхніх третинах, на відстані 21 см та 29 см від підошвиної поверхні, ділянок осадження шкіри в ділянці щоки та в ділянці спинки носа зліва, садна по передній поверхні правого колінного суглобу, які в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок отриманих травм ОСОБА_19 помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_16 пунктів 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками настанням смерті ОСОБА_19 .
В поданих апеляційних скаргах та потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_17 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, посилаючись на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного покарання особі обвинуваченого, просять вирок місцевого суду скасувати.
Ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_16 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, з позбавленням його права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Стягнути з ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_12 в інтересах її малолітньої дитини ОСОБА_17 , щомісячно, рівними платежами по 1106 грн. 54 коп. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника з моменту її народження до досягнення нею 18 річного віку до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути з ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_10 23 157 грн. 90 коп. на відшкодування понесених нею витрат, пов`язаних із похованням сина та спорудженням на його могилі надгробного пам`ятника.
Посилаються на те, що суд при призначенні обвинуваченому покарання безпідставно не зазначив обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та не врахував, що спричинена останнім шкода їм була відшкодовано лише частково. Крім того, на їх думку, суд помилково визначив розмір, який має бути стягнутий на користь малолітньої ОСОБА_17 у зв`язку із смертю годувальника, зменшивши суму середньомісячного розміру доходу ОСОБА_19 , який припадав на непрацездатного члена сім`ї в розмірі 1569 грн. 51 коп., а також безпідставно відмовив у стягненні з ПрАТ „Страхова компанія „Провідна витрат, пов`язаних із похованням та спорудженням пам`ятника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_16 - ОСОБА_15 в поданій апеляційній скарзі вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою та однобічністю судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, допущені як органом досудового розслідування, так і судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. На його думку, суд ухвалив обвинувальний вирок виключно на суперечливих показаннях ряду свідків по справі, не дав їм правової оцінки, не звернув увагу на розбіжності в їх показаннях, а також не врахував суперечливість висновків криміналістичних експертиз та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення незалежної комплексної автотехнічної та судово-медичної експертиз, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Посилається на те, що обвинувальний акт складено не уповноваженим слідчим, з істотним порушенням вимог КПК України, а судове рішення ухвалено незаконним складом суду.
Акцентує увагу на невідповідності тяжкості призначеного покарання особі обвинуваченого. На його думку суд не врахував те, що ОСОБА_16 є пенсіонером, на його утриманні перебуває мати - інвалід 1 групи, в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, активно сприяв у відшкодуванні заподіяних збитків.
Крім того, посилається на невірне вирішення судом питання про стягнення на користь потерпілих сум морального відшкодування. На думку захисника суд проігнорував вимоги матеріального закону, який регулює спірні правовідносини, не дав їм правової оцінки, невірно оцінив досліджені докази, не врахував матеріальний та соціальний стан обвинуваченого, а тому вийшов за межі розумності, виваженості та справедливості.

ПрАТ «СК «Провідна» в поданій апеляційній скарзі вважає вирок суду в частині задоволення цивільного позову потерпілих незаконним та необґрунтованим, а тому просить вирок суду в цій частині скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що суд належним чином не дослідив матеріали та обставини справи, не дав їм належної оцінки, не встановив чи мають місце обставини, якими обґрунтовує свої вимоги позивач та чи набув він право на стягнення коштів, оскільки потерпілі із відповідною заявою про страхове відшкодування до страхової компанії не звертались та не надавали відповідних документів, які необхідні для визначення недоотриманого доходу в зв`язку з смертю годувальника, а саме, довідок про склад сім`ї та доходи загиблого за 12 місяців до ДТП.
Разом з тим, ПрАТ «СК «Провідна» заперечує проти апеляційних скарг потерпілих, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать умовам договору страхування та нормам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому просить залишити їх без задоволення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх представника ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_16 та його захисника ОСОБА_15 , представника ПрАТ «СК «Провідна», на підтримку апеляційних скарг з посиланням на зазначені в них доводи, прокурора, який при вирішенні апеляційних скарг в частині цивільних позовів покладається на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого до задоволення не підлягає, а апеляційні скарги потерпілих та страхової компанії підлягають до задоволення частково, виходячи з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_16 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах, кваліфікація його дій, вид та строк покарання, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, повністю встановлені у вироку суду, який в цій частині залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

За таких обставин, з огляду на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 26.08.2015 року скасована виключно в межах вирішення цивільних позовів у провадженні, вимоги потерпілих та захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого щодо доведеності вини, кваліфікації дій ОСОБА_16 , виду та строку покарання розгляду не підлягають, оскільки вирок місцевого суду в цій частині набрав законної сили і ці вимоги знаходяться поза межами компетенції апеляційного суду в даній стадії процесу.
За вироком суду позов потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_10 495 000 грн., потерпілого ОСОБА_11 485 000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_12 особисто 476 000 грн. та на користь малолітньої дочки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 495 000 моральної шкоди завданої злочином та щомісячно рівними платежами 212 грн. 55 коп. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника до досягнення нею 18 років до 27.11.2030 року.
Ухвалено також стягнути з ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_12 в інтересах її малолітньої дитини - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно рівними платежами 462 грн. 96 коп. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника до досягнення нею 18 років до 27.11.2030 року.
Вирішуючи спір, суд виходив з того, що ОСОБА_16 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5874011 від 30 січня 2012 року, а тому завдана потерпілим матеріальна і моральна шкода підлягає стягненню, як із винного у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_16 , так і зі страхової компанії в межах ліміту (а.п. 28, т. 1).

До таких висновків суд дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони, в тому числі страхова компанія посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки ДТП, внаслідок якої настав страховий випадок, сталася в процесі експлуатації транспортного засобу, власник якого ОСОБА_16 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тому, враховуючи тип укладеного договору страхування № 1, суд прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення майнової шкоди саме з страхової компанії у відповідності з лімітами відповідальності, встановленими відповідно до ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Разом з тим, рішення місцевого суду відносно вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_12 в інтересах малолітньої ОСОБА_17 про стягнення шкоди завданої злочином пов`язаної з втратою годувальника не ґрунтуються на вимогах закону.
Задовольняючи позов потерпілої ОСОБА_12 в цій частині, суд першої інстанції, керувався тим, що з обвинуваченого на користь малолітньої дочки загиблого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає стягненню, щомісячно рівними платежами 212 грн. 55 коп. та з ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» 462 грн. 96 коп. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника до досягнення нею 18 років, тобто до 27.11.2030 року.

При цьому, відповідно до п. 2 Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв`язку із втратою годувальника внаслідок ДТП, затвердженого постановою КМУ № 1776 від 31.12.2004 року, частина не отриманих доходів померлого годувальника, яка за його життя належала б кожному утриманцю, визначається із середньомісячного доходу померлого за останній календарний рік (за відрахуванням частки, яка припадала на нього і працездатних осіб, та суми пенсій, виплачених утриманцям внаслідок втрати годувальника) шляхом ділення частини неотриманих доходів померлого годувальника, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб.
В той же час, суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог законодавства, визначаючи суму страхового відшкодування на користь малолітньої ОСОБА_17 , допустився помилки.
Зокрема, як встановлено судом та жодним учасником апеляційного провадження не спростовано, малолітній дочці загиблого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, проводиться виплата пенсійного забезпечення у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 884 грн.
Як стверджується довідкою про доходи УМВС України в Хмельницькій області № 284 від 30.06.2015 року середньомісячний дохід ОСОБА_19 за останній календарний рік становив 2696 грн. 41 коп. (32356,896:12).
З огляду на те, що вдова ОСОБА_12 , не перебувала на утримані ОСОБА_19 , оскільки працює в Старокостянтинівській ЦРЛ, за таких обставин, на одного непрацездатного члена сім`ї припадало б 1348 грн. 21 коп. (2696 грн. 41 коп.:2).
Таким чином, страхове відшкодування утриманцю ОСОБА_17 у зв`язку з смертю годувальника становило б 100269 грн. (1348 грн. 21 коп.-884 грн.(пенсія)=464 грн. 21 коп.х12х18 років).

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100000 грн.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати, для повного відшкодування, завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи середній заробіток потерпілого та період виплати відшкодування у зв`язку з втратою годувальника, заподіяна ОСОБА_17 шкода становить 291213 грн. (1348 грн. 21 коп.х12 місяцівх18 років).
Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) складає 191213 грн. (291213 грн.-100000 грн.), оскільки, відповідно до чинного на момент виникнення відносин законодавства ч. 3 ст. 1200 ЦК України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.
За таких обставин, вказана сума, до повноліття ОСОБА_17 , рівними платежами по 885 грн. 25 коп. (191213 грн.:12 місяців:18 років), щомісячно, підлягає стягненню із заподіювача шкоди обвинуваченого ОСОБА_16 .
При цьому, колегія суддів відхиляє твердження цивільного відповідача в тій частині, що щомісячне нарахування пенсії малолітній ОСОБА_17 у сумі 884 грн. має вираховуватися при стягненні відшкодування зі страхової компанії та обвинуваченого, оскільки така виплачується на іншій правовій підставі відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що є не тотожними поняттями.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати та в силу ст. ст. 1168, 1187 ЦК України повинна відшкодувати моральну шкоду в розмірі, доведеному позивачем.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги ст. ст. 1, 2 Закону України „Про поховання та похоронну справу, п. 27.5 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати, понесені потерпілими на виготовлення та встановлення пам`ятної споруди в сумі 12379 грн. підлягають до стягненню з обвинуваченого ОСОБА_16 , оскільки їх вартість повністю стверджується наявними в матеріалах провадження доказами, а саме розрахунковими документами і жодним учасником апеляційного розгляду, в тому числі стороною захисту не спростовані (а.п. 55, т. 3).
З огляду на те, що вироком місцевого суду від 17.04.2015 року стягнуто з ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна» на користь потерпілої ОСОБА_12 в інтересах її малолітньої доньки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячними платежами 462 грн. 96 коп. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що у сукупності становить 100000 грн., тобто ліміт відшкодування встановлений страховим полісом, витрати, понесені потерпілою ОСОБА_20 на виготовлення та встановлення пам`ятної споруди в сумі 11852 грн. та витрати на поховання у сумі 527 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_16 .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_16 не заперечує та визнає позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 в частині стягнення інших виплат на поховання у сумі 10778 грн. 90 коп., з огляду на те, що вказані витрати повністю стверджуються наявними в матеріалах справи доказами, такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_10 у повному обсязі (а.п. 55, 61-62, т. 3).
При перевірці законності рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди, місцевим судом були встановлені дійсні обставини провадження та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, зроблено обґрунтований висновок про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), дітям (усиновленим), а також батькам.

Отже, моральна шкода в даному випадку повинна бути відшкодована незалежно від вини ОСОБА_16 потерпілим у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів вважає, що вимоги потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди є підставними, оскільки дії ОСОБА_16 по позбавленню життя ОСОБА_19 є незаконними та протиправними.

Вказаними доказами повністю спростовуються твердження сторони захисту про необґрунтованість та суттєве завищення вимог потерпілих в частині стягнення моральної шкоди, оскільки вони втратили чоловіка, батька та сина відповідно, що непоправно позначилося на їхньому душевному стані, повсякденному житті. При цьому судом були враховані ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі захисника.

За таких обставин, враховуючи, що діями обвинуваченого було допущено порушення нормального способу життя потерпілих, порушенням одного із основних конституційних прав права на життя, перенесеного сім`єю Кохановських стресу, які втратили чоловіка, батька та сина відповідно, непоправні наслідки у вигляді смерті молодої людини, способу та механізму спричинення тілесних ушкоджень, беручи до уваги форму вини ОСОБА_16 , яка характеризується необережністю, з врахуванням матеріального становища обвинуваченого, який є пенсіонером, беручи до уваги інфляційні процеси в державі, колегія суддів вважає, що визначена місцевим судом потерпілим Кохановським сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого, за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілих є достатньою сатисфакцією.

До аналогічних висновків прийшов і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своїй ухвалі від 11 лютого 2016 року, за результатами розгляду касаційної скарги сторони захисту прийшов до переконання, що посилання ОСОБА_16 на невідповідність розміру морального відшкодування у даному кримінальному провадженні, який вважає його занадто завищеним, є необґрунтованими (а.п. 114, т. 5).

Разом з тим, вимоги потерпілої ОСОБА_10 в процесі апеляційного розгляду про збільшення сум відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого до 500000 грн. до задоволення не підлягають, оскільки внесення змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження в силу вимог ч. 4 ст. 403 КПК України не допускається.

В той же час, вирішуючи цивільний позов в частині стягнення на користь потерпілих моральної шкоди із страхової компанії та на користь ОСОБА_11 витрат на поховання, колегія суддів враховує, що в апеляційних скаргах потерпілих ці питання не ставляться. Таким чином, дані питання в силу вимог ст. 404 КПК України знаходяться поза межами компетенції апеляційного суду та не переглядаються.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 залишити без задоволення.
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_17 , ПрАТ «СК Провідна» задовольнити частково.
Вирок Старокостянтинівського районного суду від 17 квітня 2015 року щодо ОСОБА_16 в частині вирішення цивільного позову потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в своїх інтересах та інтересах малолітньої доньки ОСОБА_17 змінити.
Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_12 , в інтересах її малолітньої доньки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, рівними платежами по 885 грн. 25 коп. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника, з моменту її народження, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення нею вісімнадцятирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_10 23157 грн. 90 коп. на відшкодування понесених нею витрат, пов`язаних із похованням сина та спорудженням надгробного пам`ятника на його могилі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_3 .