11-кп/775/368/2016(м)
263/8490/14-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження №0000005 за апеляційною скаргою прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 червня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України,

повернуто прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000005, щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 червня 2016 року у підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повернуто прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі прокурор, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції. Зазначає, що обвинувальний акт цілком відповідає загальним та основним вимогам ст.291 КПК України. Звертає увагу, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.319 КПК України після заміни судді взагалі безпідставно повторно призначив підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні, а повинен був продовжити судовий розгляд по суті.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку потерпілого, який просив призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження, захисників, які вважали судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ухвали суду, повертаючи обвинувальний акт прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд своє рішення мотивував тим, що у ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, але обвинувальний акт не містить безпосереднього формулювання обвинувачення, яке має міститись вже після вищезазначеного, а тому, на думку суду, обвинуваченим фактично не висунуте обвинувачення. Зазначені недоліки суд вважав такими, що унеможливлюють розгляд кримінального провадження по суті.

Однак, з таким рішенням суду погодитися не можна.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність. Зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому міститься й формулювання обвинувачення, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Аналіз зазначених норм процесуального закону свідчить про те, що викладення самих фактичних обставин кримінального правопорушення у такому процесуальному документі, як обвинувальний акт, і є самим обвинуваченням, а тому висновки суду про те, що в ньому відсутнє саме твердження про безпосереднє обвинувачення в цих діях, не є обґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

За таких обставин слід визнати, що суд прийшов до необґрунтованого та передчасного висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а доводи апеляційної скарги прокурора про це є цілком обґрунтованими. А тому, відповідно до ст.409 КПК України, ухвала суду першої інстанції, як незаконна, підлягає скасуванню.

Заслуговують на увагу також доводи прокурора про безпідставне проведення повторного підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні, так як це не відповідає вимогам ст.319 КПК України, а також правовому розумінню самого поняття судового розгляду та його меж, відповідно до п.24 ч.1 ст.3, гл.28 КПК України, яка регламентує судовий розгляд, куди стадія підготовчого провадження не входить. Але, якщо підготовче провадження вже було призначене судом, воно мало бути проведено, та такі дії суду не можуть бути визнані як істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на вимоги ч.1 ст.412 КПК України.

Колегія суддів позбавлена можливості постановити свою ухвалу, так як розгляд зазначених питань є виключною компетенцією лише суду першої інстанції, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст.415 КПК України та призначити новий розгляд провадження щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в ході якого відповідно до вимог ст.416 КПК України слід усунути зазначені порушення закону, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 червня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України, повернуто прокурору, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у тому ж суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 залишити у виді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області