Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3647/16-к
Провадження № 1-в/553/1217/2016
У Х В А Л А
Іменем України
03.11.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

захисника ОСОБА_5 ,

представника колонії ОСОБА_6 (в режимі відео конференції),

розглянувши заяву засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який згідно особової справи проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.03.2007 року Київським районним судом м. Полтави за ст.. 187 ч.2 КК України,

засудженого: 27.12.2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст. ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ст.70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбуває призначене судом покарання в Полтавській виправній колонії № 64, усвідомив свої помилки які були на початку відбування покарання, а також, що в нього важко хвора матір, якій потрібний постійний догляд та кожні три місяці потрібно робити операції в м. Одесі, він є однією людиною яка може в цьому їй допомогти. Він працевлаштований на виробництві установи, має заохочення від адміністрації установи, виправив свою поведінку. З наведених підстав просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_7 , приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, подане клопотання підтримав, з викладених в ньому підстав. Просив суд задовольнити подане клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Захисник засудженого в судовому засіданні подану засудженим заяву підтримав з викладених в ній підстав та просив суд її задовольнити. Крім того, пояснив суду, що в період відбування покарання засуджений змінив свою поведінку на краще, він працевлаштований, має позитивну характеристику від адміністрації установи. Як під час судового розгляду так і в період відбування покарання, ОСОБА_7 повністю визнавав свою вину у скоєному злочині. Крім того просив врахувати, що начальником виправної колонії з 22.01.2016 року засуджений призначений відповідальним за фізкультурно-спортивну секцію, на оперативно-профілактичному обліку в установі не перебуває. Окрім того, просив врахувати важкий стан здоров`я матері засудженого, який підтверджується наданими суду документами.

Представник Полтавської виправної колонії № 64 приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поклався на розсуд суду при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, пояснивши, що дійсно на початку строку відбування покарання засуджений проявляв себе з негативного боку, дропускав порушення, але потім він змінив свою поведінку на кращу, став відповідально відноситись до праці. Спочатку працював на роботах по благоустрою установи, потім працевлаштувався офіційно на виробництві установи, сумлінно ставиться до праці. Станом на 16.07.2016 року засудженому було відмовлено в поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення. Після цієї відмови він продовжив працювати, та за сумлінну поведінку та відповідальне ставлення до праці йому була оголошена ще одна подяка.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого заперечував, посилаючись на те, що засуджений до початку 2015 року допускав порушення режиму. Згідно матеріалів справи протягом 2013 року він працював лише 3 місяці, протягом 2014 року взагалі не був працевлаштований, у 2015 році відпрацював 5 місяців, та безперервно працює лише починаючи з квітня 2016 року. 16.07.2016 року на засіданні комісії йому було відмовлення в поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення. З урахуванням викладеного вважав, що подане засудженим клопотання задоволенню не підлягає у зв`язку з його передчасністю, та з врахуванням того, що засуджений лише стає на шлях виправлення.

Заслухавши думку прокурора, захисника, засудженого та представника колонії (в режимі відеоконференції), дослідивши матеріали заяви, надані представником Полтавської виправної колонії (№64) матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2010 року ОСОБА_7 засуджений за ст. ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, строк покарання засудженому обчислюється з 08.08.2010 року (особова справа, а.с. 16-23).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09.03.2016 року, яка набрала законної сили, засудженому ОСОБА_7 в строк покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2010 року, зарахований строк попереднього ув`язнення за період з 08 серпня 2010 року по 20 січня 2011 року (особова справа, а.с. 26).

З урахуванням викладеного, строк покарання засудженого складає: початок строку покарання 08.08.2010 року, кінець строку покарання 26.08.2018 року (а.п. 15). Таким чином судом встановлено, що станом на 03.11.2016 року засуджений фактично відбув більше трьох чвертей строку покарання, невідбута частина покарання станом на 03.11.2016 року становить 1 рік 9 місяців 23 дні.

Відповідно до п.3 ч.3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання за умисний особливо тяжкий злочин. Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.1,3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно матеріалів особової справи та витребуваної судом характеристики на засудженого, а також довідки про заохочення та стягнення, судом встановлено, що станом на 31.10.2016 року засуджений не погашених або не знятих стягнень не має. Під впливом проведених профілактичних виховних заходів зробив вірні для себе висновки та змінив свою поведінку на кращу. На даний час дотримується норм, які визначають порядок умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був тричі заохочений. В теперішній час працевлаштований на виробництві установи в бригаді по виготовленню мила, з поставленими виробничими завданнями справляється, здійснює належний догляд та дбайливо ставиться до майна установи та виробничого інструменту, приймає участь в роботах по благоустрою відділення, розуміє їх необхідність, зарахований до програм диференційованого виховного впливу «Правова освіта». Заходи виховного впливу відвідує, намагається робити вірні для себе висновки. Соціально-корисні зв`язки підтримує з матір`ю шляхом листування, телефонних розмов та побачень. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Вину у скоєному злочині визнає, міру призначеного судом покарання вважає справедливою.

Крім того, судом встановлено, що згідно наказу начальника Полтавської виправної колонії № 64 № 33 від 22.01.2016 року засуджений ОСОБА_7 призначений відповідальним за фізкультурно-спортивну секцію відділення № 1 установи, що підтверджується витягом з відповідного наказу (особова справа, а.с. 207), та в свою чергу також свідчить про наявність позитивних змін в поведінці засудженого.

Оцінюючи наявні в матеріалах особової справи відомості про накладені на засудженого стягнення у період з 09.03.2011 року по 06.01.2015 року, суд виходить з того, що всі вони були застосовані за такі порушення режиму, які не можуть бути віднесені до тяжких.

Крім того, відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення. У зв`язку з чим суд не може враховувати такі стягнення при наданні оцінки поведінці засудженого, оскільки вони зняті та погашені у встановленому порядку.

Окрім цього суд враховує зміну в поведінці засудженого, який починаючи з 2015 року, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, а саме: 25.04.2015 року, 10.08.2015 року та 12.09.2016 року. При цьому останнє заохочення було оголошено засудженому вже після рішення комісії від 16.07.2016 року, на якому засудженому було відмовлено в поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи, що ОСОБА_7 відбув більше ніж три чверті строку покарання, а також беручи до уваги позитивні зміни в поведінці засудженого, які відбулись протягом строку відбування покарання, у тому числі участь в програмі диференційованого виховного впливу, у заходах виховного характеру, роботах по благоустрою, працевлаштування на виробництві установи, тобто сумлінну поведінку і ставлення до праці в період відбування покарання, що підтверджується оглянутими судом характеристикою, довідкою та матеріалами особової справи засудженого, суд вважає можливим ОСОБА_7 звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.12.2010 року за ст. ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України у виді 8 років 6 місяців позбавлення з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, на не відбутий строк 1 рік 9 місяців 23 дні.

На підставі викладеного, статті 81 КК України, керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Заяву засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з Полтавської виправної колонії (№64) задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області від 27.12.2010 року за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України у виді 8 років 6 місяців позбавлення з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого, - на не відбутий строк 1 рік 9 місяців 23 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1