Справа № 199/5009/16-к
УХВАЛА
15.07.2016 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, за яким просить суд накласти арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21061, зеленого кольору, 1987 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який фактично належить та знаходиться у постійному користуванні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі технічного паспорту НОМЕР_3 виданого ВРЕВ Уманського МВВС у Черкаській області від 30.06.1987 року, з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Клопотання обґрунтовується тим, що Слідчим відділенням Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002163, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2016 року, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_4 , разом із невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік, на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106 зеленого кольору, д/н НОМЕР_2 , знаходився на вулиці Казахстанська в м. Дніпро, де помітив раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_5 , який в той час проходив біля буд. № 12 за вищевказаною адресою, тримаючи у своїй руці спортивну сумку червоного кольору. Так, продовжуючи знаходитись на вулиці Казахстанська в м. Дніпро, в той самий час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір на скоєння нападу на ОСОБА_5 з метою заволодіння його майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, після чого ОСОБА_4 , вступив у попередню змову на скоєння кримінального правопорушення з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік та які на той момент знаходились у салоні належного ОСОБА_4 автомобіля марки ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_2 . Таким чином, в той же день, тобто 12.07.2016, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, маючи спільний умисел, направлений на задоволення своїх матеріальних потреб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік, разом із вказаними чоловіками, ОСОБА_4 , вийшов з салону свого автомобіля, при цьому взявши із собою заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яну палицю, яка знаходилась в салоні його автомобіля, після чого реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння нападу на ОСОБА_5 з метою заволодіння його особистим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, перебуваючи біля будинку № 12 по вулиці Казахстанська в м. Дніпро, ОСОБА_4 , діючи спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік, застосовуючи до ОСОБА_5 фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні ОСОБА_5 декількох ударів дерев`яною палицею в область голови та лівої ноги, спричинив останньому тілесні ушкодження згідно висновку спеціаліста від 13.07.2016 № 2731 у вигляді синців та саднин, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 не втримався на ногах та впав на землю, де почав закривати руками голову від можливих ударів. Подавивши таким чином можливу протидію потерпілого, ОСОБА_4 , діючи спільно з невстановленими в ході досудового розслідування особами, яких було не менше чотирьох чоловік, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, всупереч волі власника ОСОБА_5 , заволоділи належним йому майном, а саме: спортивною сумкою, яка була при ньому, в якій знаходились: футбольні буци фірми «Адідас», синього кольору 43 розміру, рушник бежевого кольору, футбольна форма синього кольору, щитки на ноги для гри у футбол, мобільним телефоном марки «Самсунг Дуос» чорного кольору моделі С 5212, імеі НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , в якому знаходилось дві сім-картки операторів мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_6 та «Київстар» № НОМЕР_7 , після чого ОСОБА_4 з викраденим майном та разом з невстановленими особами сіли до автомобіля ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 та з місця скоєння злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд, тим самим повністю виконавши свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, до кінця, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

За вчинення вищевказаного кримінального правопорушення встановлений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Городня Чернігівської області, українець, громадянин України, із середньотехнічною освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, якому 13.07.2016 року, оголошено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Будучи допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 , вину свою у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, не визнав, від дачі показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

13.07.2016 року, в період часу з 09:05 год., до 09:20 год., з добровільної згоди власника майна ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд автомобіля марки ВАЗ 2106, зеленого кольору, д/н НОМЕР_2 . Під час огляду автомобіля в салоні було виявлено та вилучено спортивну сумку червоного кольору з речами належними потерпілому ОСОБА_5 . Окрім цього виявлено пошкодження бокового скла лівої задньої двері зазначеного автомобіля. В ході огляду вказаний автомобіль також було тимчасово вилучено до АНД ВП. Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , показав, що до місця скоєння злочину, тобто до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , приїхав на автомобілі марки ВАЗ 2106, зеленого кольору, д/н НОМЕР_2 . Після скоєння ним злочину пов`язаного із нападом та заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 , поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , сів до вищевказаного автомобіля, на якому з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку. В той час, коли ОСОБА_4 , від`їжджав від місця скоєного злочину ОСОБА_5 , з метою привернення уваги оточуючих, кинув в сторону автомобіля каміння, яке потрапило у скло задньої двері зазначеного автомобіля. Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 , показав, що ОСОБА_4 , після скоєння ним злочину пов`язаного із нападом на потерпілого ОСОБА_5 , та заволодіння його майном, сів до автомобіля марки «Жигуль» зеленого кольору, на якому з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку. Під час проведення досудового розслідування встановлено транспортний засіб на якому ОСОБА_4 , приїхав до місця скоєння ним злочину, а після його вчинення зник у невідомому напрямку. Даним транспортним засобом виявився автомобіль марки ВАЗ 21061, зеленого кольору, 1987 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , власником якого відповідно до технічного паспорту НОМЕР_3 виданого ВРЕВ Уманського МВВС у Черкаській області від 30.06.1987 року, є ОСОБА_7 , з правом керування ОСОБА_8 . Окрім цього встановлено, що фактично вказаний автомобіль належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та знаходиться у його постійному користуванні на підставі технічного паспорту НОМЕР_3 виданого ВРЕВ Уманського МВВС у Черкаській області від 30.06.1987 року.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що автомобіль марки ВАЗ 21061, зеленого кольору, 1987 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та знаходиться у його постійному користуванні на підставі технічного паспорту НОМЕР_3 виданого ВРЕВ Уманського МВВС у Черкаській області від 30.06.1987 року, був використаний підозрюваним ОСОБА_4 , як засіб вчинення кримінального правопорушення, а також зберіг на собі сліди злочину, тому з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, що призведе до ускладнення здійснення досудового розслідування, а також з метою забезпечення цивільного позову.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав в повному обсязі вимоги за клопотанням та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Оцінюючи доводи слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, що призведе до ускладнення здійснення досудового розслідування, суд враховує, що у відповідності до приписів ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Суд оцінив надані слідчим докази, на підставі яких у суду відсутні підстави для висновку про те, що вказаний автомобіль є таким, що був знаряддям злочину, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набутий кримінально протиправним шляхом. Відповідні доводи слідчого судом відхиляються.
Оцінюючи доводи слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення цивільного позову, суд враховує, що у відповідності до приписів ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вказаний слідчим автомобіль не є власністю підозрюваного і слідчим не надано доказів на підтвердження факту заявлення у межах кримінального провадження цивільного позову.

З огляду на наведене, клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль є необґрунтованим і у його задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21061, зеленого кольору, 1987 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дні проголошення ухвали.

Слідчий суддя: