Справа № 359/3800/16-к
Провадження № 1-КП/359/239/2016
У Х В А Л А
19 травня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,
судді ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за участю захисника ОСОБА_6 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_7
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартусівки Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

встановив:
29.04.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 28.04.2016 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Ухвалою судді від 29.04.2016 року було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити вказаний обвинувальний акт до судового розгляду, підтвердив що повідомлення про зміну раніше пред`явленої підозри ОСОБА_5 було винесено 28.04. 2016 року, вже після відкриття сторонам кримінального провадження всіх матеріалів та повідомлення їх про завершення досудового слідства. Після зміни раніше пред`явленої підозри, матеріали досудового слідства більше сторонам не відкривались, та сторони з ними не ознайомлювались. На підставі зміненої підозри був затверджений обвинувальний акт, який було вручено обвинуваченому та його захиснику 28.04.2016 р., що є предметом розгляду даного кримінального провадження. Про ознайомлення потерпілої з матеріалами досудового слідства після повідомлення про зміну підозри від 28.04.2016 р. відомості також відсутні.

Вважав, що порушень КПК України допущено не було, оскільки ОСОБА_5 було вручено обвинувальний акт, який був складений слідчим та затверджений прокурором на підставі повідомлення про зміну підозри від 28.04.2016 р. Разом з цим прокурор не зміг пояснити суду чому сторонам не було надано доступу до матеріалів досудового розслідування після зміни підозри, як того вимагає закон. В протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (а.с.44-48) вказано, що ознайомлення ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування проводилось 28.04. 2016 р. в період часу з 15.00 год. до 16.00 год., чим було завершено досудове розслідування в розумінні ч. 1 ст. 290 КПК України. Після вказаної слідчої дії ОСОБА_5 повідомили про зміну підозри від 28.04.2016 року о 16.00 год. 50 хвилин (а.с.49-50), але в порядку ст. 221 КПК України ознайомлення з матеріалами досудового слідства після зміни підозри, та відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК ні обвинуваченому, ні захиснику, ні потерпілій не проводилось. Крім того в реєстрі у розділі 2 про прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення такі відомості також відсутні (а.с.7). Прокурор зазначив, що він не був присутнім на досудовому слідстві і чому так сталось йому невідомо, але на його думку, це не підстава для повернення обвинувального акту, та просив призначити справу до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 вважав за неможливе призначення до судового розгляду даного обвинувального акту, у підготовчому засіданні, зазначив про наявність численних порушень норм чинного КПК України, які були допущенні службовими особами Бориспільської місцевої прокуратури та Бориспільського ВП ГУ НП в Київський області, при здійсненні досудового розслідування. Вважав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Його підзахисного та його самого не ознайомили, після зміни раніше пред`явленої підозри, з матеріалами досудового слідства, потерпіла також не ознайомлена. Тому в даній ситуації, вважав, що грубо порушено право на захист обвинуваченого, йому фактично не пред`явлена підозра, а данні які містяться в обвинувальному акті не ґрунтуються на тих даних з якими він ознайомлювався на досудовому слідстві до зміни підозри. Таким чином обвинувачення не ґрунтується на пред`явленій підозрі. В обґрунтування своїх заперечень надав протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 28.04.2016 р. ( а.с.44-48) та повідомлення про зміну підозри від 28. 07. 2016 р. (а.с.49-50) , та звернув увагу суду на період часу в який були проведенні зазначені слідчі дії.

Обвинувачений заперечував щодо призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, та вважав за необхідне повернути обвинувальний акт до Бориспільської місцевої прокуратури, у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підтримав думку свого захисника. Вважав, що його право на захист було порушено.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась, повідомлялась належним чином, разом з цим від неї в телефонному режимі надійшла заява про те, що вона не зможе з`явитись та не заперечує про проведення підготовчого судового засідання без її участі.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема як повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до п. 5 ч. 2 даної статті, в обвинувальному акті повинні міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, фактичні обставини кримінального провадження, правова кваліфікація кримінального правопорушення та сформульоване обвинувачення, відповідно до закону, є самостійними та обов`язковими складовими частинами обвинувального акту, та мають відповідати пред`явленій підозрі.

У той же час, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з даного обвинувального акту вбачається, що він не ґрунтується на пред`явленій підозрі від 28.04.2016 року з наступних підстав.

Як вбачається з реєстру досудового розслідування з розділу ІІ про прийняті під час досудового розслідування рішення (а.с.6 -7) під № 22 зазначено, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру 10.03.2016 р. після чого були проведені певні слідчі дії та прийняті відповідні процесуальні рішення.

28.04.2016 р. слідчий Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , відповідно до вимог статей 104, 106, 290 КПК України пред`явив підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження за ознакам злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Ознайомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування проводилось в приміщенні каб. № 120 Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області в період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. Таким чином, слідчий повідомив про завершення досудового розслідування та відкрив матеріали всім учасникам.

Так, дії зазначені в реєстрі досудового розслідування в розділі ІІ про прийняті під час досудового розслідування рішення під № 24-28 були вчинені стосовно повідомленої підозри ОСОБА_5 від 10.03.2016 р.

Після вчинення вище зазначених дій, того ж дня 28. 04. 2016 року слідчий Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , керуючись 279 КПК України, о 16 год. 50 хв. повідомив, ОСОБА_5 про зміну раніше пред`явленої підозри.

З коментованої ст. 279 КПК України вбачається, що підставами для зміни та доповнення підозри виступають нові перевірені й достатньо обґрунтовані докази. Зміна раніше повідомленої підозри полягає у а) висунені нової підозри, не пов`язаної одним злочином задумом з раніше повідомленою підозрою, у вчиненні кримінального правопорушення з до цього невідомими фактичними обставинами та іншою юридичною кваліфікацією; б) доповнені попередньої підозри новими епізодами кримінального правопорушення, які кваліфікуються за однією й тією ж статтею кримінального закону; в) уточнення фактичного змісту підозри (час, місце , наслідки, тощо); г) виключенні з раніше повідомленої підозри епізодів протиправної діяльності, які не знайшли підтвердження в ході розслідування; г) уточнені зміни юридичної кваліфікації раніше повідомленої підозри, тобто в кінцевому рахунку зміна раніше повідомленої підозри може здійснюватись шляхом внесення корективів як у фактичну сторону розслідування кримінального правопорушення так і в юридичну оцінку вчиненого.

Тобто у разі виникнення підстав для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язані виконати дії передбачені ст. 278 КПК України , що свідчить про те, що слідчий зобов`язаний скласти нове повідомлення про підозру, зазначивши в ньому з поміж іншого, про скасування раніше врученого повідомлення про підозру.

Разом з цим, ні в реєстрі досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України (а.с.4-7), ні в документі про повідомлення про зміну підозри від 28.04. 2016 року ( а. с.49-50) така інформація відсутня.

За таких, обставин процедура вручення повідомлення про зміну підозри ОСОБА_5 не додержана та проведена з порушеннями норм чинного КПК України.

З коментованої ст. 279 КПК України вбачається, що підставами для зміни та доповнення підозри виступають нові перевірені й достатньо обґрунтовані докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Згідно ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Відповідно до ч. 7 ст. 290 КПК України про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.
Згідно ч. 9. ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Відповідно з ч. 12 вище зазначеної статті, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Виходячи з вище зазначеного, слідчий ОСОБА_9 при зміні підозри обвинуваченому ОСОБА_5 діяв шляхом внесення корективів у фактичну сторону розслідування кримінального правопорушення чи юридичну оцінку вчиненого, та при прийняті рішення про зміну повідомлення про підозру 28.04.2016 р. зобов`язаний був у відповідності до ст. 278-279 КПК України керуватись новими перевіреними й достатньо обґрунтованими доказами.
Такі нові докази, слідчий в порядку ст. 290 КПК України також зобов`язаний був відкрити всім учасникам та надати доступ для ознайомлення обвинуваченому та його захиснику, щоб не порушувати право на захист обвинуваченого, та всім учасникам досудового слідства. Разом з цим, такі дії слідчим проведені не були, так як повідомлення про зміну підозри було вручено обвинуваченому та його захиснику о 16. год. 50 хв. 28.04. 2016 р., тобто після надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, яке було розпочато о 15 год. 00 хв. та завершено о 16 год. 00 хв. 28.04.2016 р.
Після чого було складено та затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000542 від 10.03.2016 року.

Так, судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000542 від 10.03.2016 року. не ґрунтується на новій пред`явленій підозрі, так як матеріали при зміні підозри не були відкриті всім учасникам кримінального провадження.

Разом з цим, відповідно до п. 14 ст. 42 КПК України ОСОБА_5 як підозрюваний має право: ознайомитись з матеріалами досудового розслідування в порядку , передбаченому 221 КПК України, та вимагати відкриття матеріалів згідно ст. 290 КПК України. Враховуючи не виконання вимог чинного КПК України, суд приходить до переконання, що прокурором всупереч вимогам кримінального закону ОСОБА_5 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення та порушено його право на захист.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, у передбаченому законом порядку, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист. Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі "Камасінскі проти Австрії" № 9783/82). Так, Європейський суд з прав людини у своєму у рішенні від 26.06.2008 р. у справі "Ващенко проти України" зазначив, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51). Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 25.07.2000 р., у справі "Маттоціа проти Італії" зазначив, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції, що є гарантією обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції. Також Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, його правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування, її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, повідомлення про внесення відомостей, які можуть свідчити про вчиненні кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початок досудового розслідування (ст. 214 КПК України), помітка про ознайомлення сторони захисту, потерпілого з матеріалами досудового розслідування до його завершення, інформацію про кожну проведену слідчу (розшукову) дію, данні про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст. 290 КПК України); зазначення в певній послідовності про прийняті під час досудового розслідування рішення, зокрема, вручення письмового повідомлення про підозру, постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді, суду, які містять найменування документа, дату прийняття рішення, предмет урегульованих відносин, наслідки для відповідних учасників цієї процесуальної ситуації, всі обставини, пов`язані із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження (дати прийняття, строк застосування), які приймаються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, відомості про роз`яснення процесуальних прав та обов`язків підозрюваному ОСОБА_5 ; данні про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів - після зміни ОСОБА_5 раніше пред`явленої підозри. Також, відсутні данні про надання доступу до матеріалів досудового розслідування потерпілій ОСОБА_10 - після зміни ОСОБА_5 раніше пред`явленої підозри.

Також, у реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено, про ознайомлення захисника ОСОБА_6 з матеріалами досудового розслідування - після зміни ОСОБА_5 раніше пред`явленої підозри.

Невнесення до реєстру матеріалів досудового розслідування вищевказаних даних, тягне за собою невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому останній підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 291, 314, 315, 316, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, 395 КПК України, суд

постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 10.03.2016 р., щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернути прокурору Бориспільської місцевої прокуратури молодшому раднику юстиції ОСОБА_11 .
Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом двох тижнів з дня проголошення ухвали.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3