АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційні скарги з доповненнями захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_6 що діє в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року задоволено клопотання заступника прокурора м. Києва ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Республіки Молдова запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Молдови, не більше 12 місяців починаючи з дня затримання 25.07.2016 року для забезпечення його видачі на запит іноземної держави.

В ухвалі слідчий суддя врахувавши положення ст. 583 КПК України зазначив, що на даний час є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 оскільки застосування до нього екстрадиційного арешту до рішення ГПУ питання до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Молдови є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_9 переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам іноземної держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_11 подали апеляційні скарги, з доповненнями, в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування до їх підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту). Захисники вказують, що суд при винесенні оскаржуваної ухвали не з`ясував та не дослідив всіх обставин справи, чим допустив суттєві порушення норм процесуального та матеріального права, що, на думку апелянтів, призвело до постановлення незаконного рішення, порушення прав людини і її незаконного позбавлення волі

Апелянти вказують на те, що у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 589 КПК України.

Апелянти зазначають, що матеріалами провадження встановлено, що у особи, яка затримана 25.07.2016 року наявний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , а тому, на думку апелянтів, у суду першої інстанції відсутні підстави вважати, що особа, яку затримали не є громадянином України. Також апелянти зазначають, що втрата громадянства України відбувається не автоматично з набуттям громадянства іншої держави, а виключно з дня видачі Указу Президента України про припинення громадянства щодо певної особи, однак матеріали провадження не містять доказів щодо видання Указу про втрату чи припинення ОСОБА_13 громадянства України. Також апелянти зазначають, що судом при обранні запобіжного заходу не було враховано наявність у ОСОБА_14 родини та утриманців.

Заслухавши доповідь судді, захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. Враховуючи те, що прокурором в судовому засіданні надані документи, які свідчать про передачу ОСОБА_9 правоохоронним органам Республіки Молдова, Акт від 29 серпня 2016 року (примірник №2), колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні скарги за відсутності ОСОБА_9 .

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням СБ України за інформацією ГУ КЗЕ СБ України на підставі листа Робочого апарату Укрбюро Інтерполу у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України 25.07.2016 року затримано громадянина Республіки Молдова ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції в республіку Молдова для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 243 Кримінального кодексу Республіки Молдова.

Постановою прокурора в Прокуратурі по Боротьбі з Корупцією Республіки Молдова від 22.07.2016 року ОСОБА_9 притягнуто в якості обвинуваченого за ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст.243 (буква б) Кримінального кодексу Республіки Молдова.
23.07.2016 року судом сектору Буюкань, Республіки Молдова видано ордер на арешт ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2016 відповідно до вимог ст. 583 КПК України до ОСОБА_9 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Прокуратурою м. Києва 01.08.2016 року з Генеральної прокуратури України отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Молдови про видачу громадянина Республіки Молдова ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з дорученням про проведення екстрадиційної перевірки

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2016 до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі та фактичної передачі компетентним органам Республіки Молдови не більше 12 місяців для забезпечення його видачі на запит іноземної держави.

Інкриміноване ОСОБА_9 злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 4 ст.190 та ч. 3 ст.209 КК України і є екстрадиційними, оскільки за якими передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.

Правовідносини між Україною та Республікою Молдови щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.

Зі ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року) вбачається, що "постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Слідчий суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Задовольняючи клопотання заступника прокурора щодо наявності підстав для подальшого утримання ОСОБА_9 під вартою та приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_9 саме такого запобіжного заходу слідчим суддею, враховано наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості останнього ухилятися як від компетентних органів України, так і від компетентних органів іноземної держави, та обґрунтовано прийнято рішення про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя врахував характеризуючі дані про особу ОСОБА_9 , а саме те, що останній тривалий час перебував за межами Республіки Молдови, тяжкість застосованого до ОСОБА_9 покарання, що свідчить про наявність реального ризику, що вказана особа, перебуваючи на волі може переховуватися від компетентних органів як України, так і іноземної держави.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційних скарг щодо безпідставності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу з посиланням на те, що він є громадянином України, оскільки в матеріалах судового провадження наявні документи, які вказують на те, що ОСОБА_9 є саме громадянином Республіки Молдова. Крім копії паспорта громадянина Республіки Молдови ОСОБА_9 має паспорт громадянина Російської Федерації, що також підтверджується копією такого паспорта. В той же час, відповідно до висновку Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України № 166/2016 від 26.07.2016 року про результати службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 відповідно до пункту 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом МВС від 13.04.2012 року № 320 постановлено вважати оформленим з порушенням вимог чинного законодавства України, недійсним та таким, що підлягає знищенню у встановленому порядку.

В матеріалах судової справи наявні також документи, за якими ОСОБА_9 при перетині державного кордону України в 2015 році ідентифікував себе як ОСОБА_9 , а не Кобалєв. У Актовому записі про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записано батьком саме ОСОБА_9 , як громадянина РФ.

Посилання ж захисників на наявність у ОСОБА_9 родини не є передбаченою чинним законодавством України підставою для відмови у задоволенні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) , що було враховано судом першої інстанції при прийнятті рішення.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності з вимогами КПК України, положеннями Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційні скарги з доповненнями захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_6 що діє в інтересах ОСОБА_9 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 584 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року, якою задоволено задоволено клопотання заступника прокурора м. Києва ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина Республіки Молдова запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Молдови, не більше 12 місяців починаючи з дня затримання 25.07.2016 року для забезпечення його видачі на запит іноземної держави залишити без змін, а апеляційні скарги захисника з доповненнями захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , що діють в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/3013/2016 Категорія ст. 584 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Карабань
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1