АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/650/16 Справа № 200/9398/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7
ОСОБА_8
ОСОБА_9
Їх представника ОСОБА_10
підозрюваного ОСОБА_11 захисника ОСОБА_12 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 р. щодо застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Петропавлівки, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який займає посаду юрисконсульта зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановила:
Відповідно до наданих органом слідства матеріалів, ОСОБА_14 підозрюється в тому, що 22 травня 2016 р. приблизно о 18 год. перебуваючи на узбіччі дороги із с. Троїцького у с. Українське Петропавлівського равйону з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_15 на грунті особистих відносин із невстановленої зброї здійсним не менш двох пострілів у останнього.
В результаті вказанних злочинних дій ОСОБА_14 , потерпілому були спричинені тілесні ушкодження внутрішніх органів, від яких той помер на місці події.
24 травня 2016 р. відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0000332 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК.
В цей же день ОСОБА_14 було затримано о 2 год. в порядку ст. 208 КПК та йому пред*явлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченому ст. 115 ч. 1 КК.
Суд першої інстанціїї, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_14 запобіжного заходу тримання під вартою послався на обгрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_14 злочину при встановленних органом слідства обставинах на наявність ризиків переховування від органу слідства та суду, оскільки підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, є колишнім працівником міліції, тому може впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Сукупність наведених даних привела суд до висновку про обрання запобіжного заходу у відношення ОСОБА_14 саме пов*язаного з позбавленням його волі.
Захисник оскаржує судове рішення. В апеляції просить його скасувати, ухвалити нове, яким застосувати у відношенні ОСОБА_14 запобіжний захід не пов*язаний з триманням під вартою.
Посилається на те, що суд при обранні запобіжного заходу не прийняв до уваги, що ОСОБА_14 виховує неповнолітню дитину, не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем мешкання і роботи, має державні нагороди і відзнаки, є учасником бойових дій в АТО, що має намір сприяти органу слідства.
Стверджує, що у прокурора та слідчого на момент звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу не було на то процесуальних повноважень, оскільки крім посилань на дані, які містяться у витягу з ЄРДР інших підтверджень не дали, тому всі дії вчинені слідчим ОСОБА_16 та прокурором ОСОБА_17 нелегітімні.
Судом не надано оцінки тому, що клопотання складено в порушення процесуального закону, а саме не відповідає ст. ст. 177, 183,184 КПК,
Вказує на те, що слідчим не надано достатніх доказів на підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_14 .
Так, покази свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не містять викривальних ОСОБА_14 даних у скоєнні злочину, оскільки не знаходились на місці події, а свідок ОСОБА_20 не стверджував, що останній скоїв вбиство.
Не наведено в клопотанні обгрунтування наявності ризиків. Слідча в судовому засіданні наводила обставини не зазначені у клопотанні щодо наявності загранпаспорту.
Вважає, що затримання ОСОБА_14 відбулося з порушеннями ст. 206 КПК, яким судом першої інстанції не надано відповідної оцінки. Так, останній був затриман о 23 год. 23 травня 2016 р., оскільки після приїзду уповноваженої особи на місце події за власним бажанням не зміг його покинути.
Стверджує про порушення права на захист, оскільки посадові особи після затримання ОСОБА_14 в порушення вимог ст. 213 п. 4 КПК не повідомив центр з надання БВПД.
Не прийнято судом до уваги наявність у ОСОБА_14 міцних соціальних зв*язків, постійне місце проживання, позитивну характеристику, неповнолітню дитину, відсутність судимостей, відзнаки перед країною, що власною ініціативою прибув до місцевого органу поліції.
Заслухав суддю-доповідча, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляції, прокурора , потерпілих та їх представника про законність рішення слідчого судді і про безпідставність апеляції, слідчого про необхідність застосування запобіжного заходу саме тримання під вартою, колегія суддів, вивчивши надані матеріали за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла до висновку про те, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, суд повинен керуватись вимогами ст. ст. 177, 178 КПК.

Надані матеріали дозволяють колегії суддів дійти до висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_14 обгрунтовано підозрюється в інкримінуємому йому злочині.

Дані, які містяться в матеріалах кримінального провадження, наданого органом слідства, і підтвердженого слідчим в засіданні суду апеляційної інстанції, спростовують посилання захисника і подізрюваного про відсутність доказів, які викривають ОСОБА_14 у скоєнні злочину при встановлених слідством обставинах.

Як вбачається покази свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 про обставини затримання потерпілого в день події повністю узгоджуюються с даними, які містяться в протоколі огляду місця події і трупу ОСОБА_23 щодо часу, місця, мотиву, знаряддя злочину, способу застосування підозрюваним до потерпілого насильства, наслідків таких дій та інших фактичних обставинах злочину, які складають елементи кримінально-караного діяння.

Посилання слідчого і судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, колегія находить такими, що мають місце, оскільки ОСОБА_14 у зв*язку з тяжкістю злочину і передбаченого за нього покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років може переховуватись від органів слідства і суду. Знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків, оскільки являвся працівником міліції, а також членом громадської організації, у зв*язку з чим має вплив на мешканців села, де проживаєсам, та свідкі. Не залишено поза увагою, що позбавлення життя іншої людини скоєно навмисно з надуманих мотивів боротьби з наркоманією.

Колегія вважає, що тяжкість злочину і обставини, при яких воно скоєне, на які послався суд, спростовують доводи апеляції про відсутність мотивування судом існуючих ризиків ухилення підозрюваним від слідства та суду, та незаконного впливу на свідків і інших учасників провадження, у зв*язку з навиками які придбав під час роботи в органах міліції, а знаходячись у громадському об*єднанні, має вплив на мешканцев села, де мала місце подія.

Спростовані посилання захисту про нелігітимність слідчого та прокурора при звернені з клопотанням до лідчого судді про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання складено 25 травня 2016 р. В цей же день відповідно до постанови заступника прокурора Дніпропетровської області визначено групу прокурорів, в якій старшим визначено ОСОБА_17 , а 24 травня 2016 р. винесено постанову про пизначення слідчих, до групих яких включено слідчу ОСОБА_16 .

Вигаданими та безпідставними колегія суддів вважає посилання захисту на порушення процесуальних прав підозрюваного, в тому числі і права на захист.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_14 з моменту його затримання роз*яснено процесуальні права, в тому числі і право на захист, яке реально було забезпечено з врахуванням бажання про його реалізацію на відповідній стадії. Тому довід захисту про порушення права на захист є безпідставними.

Не може являтися визначальним для зміни запобіжного заходу пояснення місцевого депутатского коропусу про належну поведінку ОСОБА_14 на волі, оскільки тяжкість скоєного злочину і передбачене за нього покарання не забезпечуть належної процесуальної поведінки останнього.

Таким чином, рішення слідчого судді про обрання вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_14 у виді його тримання під вартою було прийнято з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Підстав для скасування судового рішення і застосування менш суворого, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 р. щодо застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_24 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4