У Х В А Л А

Справа № 183/3081/16

№ 1-кс/183/488/16

25 травня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянину України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, судимого:
- 09.07.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі,
- 05.03.2013 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати не відбутий строк 1 місяць до вироку Новомосковського міськрайонного суду від 09.07.2012 до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
- 01.10.2015 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 246 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік.
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив :

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він на початку грудня 2015 р. о 23 год. 00 хв. з ОСОБА_6 прийшли до буд. АДРЕСА_2 . Переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою та заздалегідь обумовленому плану ОСОБА_6 з корисливих мотивів переліз через паркан домоволодіння та шляхом демонтажу віконної рами незаконно проник до будинку. ОСОБА_5 залишився за парканом зі сторони дороги, щоб у разі виникнення небезпеки одразу повідомити ОСОБА_6 . З будинку ОСОБА_6 викрав наступні речі: металевий сейф з електронним та простим замком марки «BudGet» вартістю 203 грн. 50 копійок; електричний чайник марки «Moulinex T34 AgathaDeLuxe», вартістю 84 грн.; миючий пилосос марки «Karcher 3001», вартістю 1290 грн.; два електричних чайника невстановленої досудовим розслідуванням марки, п`ять переносок, дві пари комп`ютерних колонок, які матеріальної цінності для потерпілого не складають. Потім ОСОБА_6 передав через паркан ОСОБА_5 викрадені речі та вони з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1577 грн. 50 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на початку лютого 2016 р., більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, близько 19 годин 00 хвилин, проходили біля будинку АДРЕСА_3 ., після чого діючи умисно переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, повторно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, таємно перелізли через паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 за допомогою викрутки, шляхом віджиму відкрив металопластикові двері будинку, після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 проникли до вказаного будинку, звідки таємно викрали майно, що
належить ОСОБА_9 , а саме: 2 ракетки для настільного тенісу вартістю 684 грн. 04 копійки; модем для Інтернету «Укртелеком» вартістю 392 грн.; 2 переноски подовжувачі 3 м і 5 м, вартість яких не вдалося встановити.; - два відра з декоративною шпаклівкою марки «Ceresit», вартістю 750 грн.; ТВ тюнер, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє; - шуруповерт зеленого кольору, вартість якого встановити неможливо. З викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втекли, попередньо домовившись повернутися до вказаного будинку через декілька годин та викрасти інші речі.
Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, цього ж дня, тобто приблизно на початку лютого 2016, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, о 20 год. 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, спільно, знову проникли до будинку АДРЕСА_3 , звідки викрали майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: - масляний радіатор у вигляді батареї білого кольору, вартість якого не надається встановити у зв`язку з значним експлуатаційним терміном; велику садову гойдалку у вигляді дивану під тентом вартістю 899 грн.; міжкімнатні двері зі скляним вікном в середині вартістю 1746 грн.; тренажер для пресу вартістю 540 грн.; 2 каністри ґрунтовки «Ceresit» вартістю 200 грн.; випрямляч напруги вартістю 76 грн.50 коп. З викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втекли, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 5287 грн. 54 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність приблизно в середині лютого 2016, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 проходили біля будинку № 25 по пров. Новоселівському м. Новомосковська, Дніпропетровської області, в якому на вигляд велись ремонтні роботи. Після чого, діючи умисно впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, спільно перелізли через паркан домоволодіння АДРЕСА_4 . Після чого ОСОБА_8 викруткою віджав металопластикове вікно та незаконно проник до вказаного будинку, а ОСОБА_5 залишився біля будинку, щоб у разі виникнення небезпеки повідомити ОСОБА_8 . Далі ОСОБА_8 передав через вікно ОСОБА_5 речі, які знайшов в будинку АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_10 , тим самим таємно викравши їх, а саме: кутову шліфувальну машинку марки «Makita», вартістю 1634 грн.; варювальний апарат марки «Фатон ZX7 - 18», вартістю 460 грн.; перфоратор марки «Makita HR 2470», вартістю 2319 грн. 42 коп. З викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втекли, в подальшому розпорядившись на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4413 грн.42 коп.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в середині лютого 2016 р., точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, близько 19 год. 00 хв., проходили біля будинку АДРЕСА_5 , після чого переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, підійшли до автомобілю марки ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_1 , що стояв біля подвір`я будинку АДРЕСА_5 , після чого ОСОБА_8 відчинив ножицями замок багажник автомобіля та вони з ОСОБА_5 таємно викрали зарядно-пусковий пристрій марки «BNC 600 START», вартістю 2295 гривень, що належить ОСОБА_11 . З викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину втекли, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2295 грн.
Дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, та ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0002865 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_5 кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, про заміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів. 09.02.2016 р. ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, умови якого ОСОБА_5 не виконує, що засвідчено рапортами інспекторів поліції, що здійснюють контроль. Отже вищевикладене свідчить про те, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 матиме реальну можливість продовжити скоювати кримінальні правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, вказав, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчої про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії". Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ. При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії»

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 є особою судимою, та підозрюється у вчинені ряду тяжких корисливих злочинів, в період іспитового строку за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 01 жовтня 2015 р., що свідчить про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення, також судом встановлено порушення допущені ОСОБА_5 при виконанні обов`язків запобіжного заходу домашнього арешту, відсутність його за місцем заявленого ним у суді, коли такий захід обирався, як пояснив ОСОБА_5 він тривалий час не має постійного місця проживання.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_5 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Суд встановив відсутність ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.
Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин до шести позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_5 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також і те, що розмір застави передбачений у межах встановлених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків, тому суд вважає за можливе призначити заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що скрадає на сьогодні 29000 грн. (1450х20), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 17 год. 23 липня 2016 року.

Встановити розмір застави ОСОБА_5 29000 грн.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати :

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

-не відлучатися із свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі порушення покладених на ОСОБА_5 обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала не набрала законної сили.
Суддя