Справа № 185/3871/16-к
Провадження № 1-кп/185/247/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2016 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 11 березня 2016 року за № 0000669 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шермійка, Бардимського району, Пермської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
10 березня 2016 року о 17.00 годин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Деу Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Зелене Богданівка Богуслав зі сторони с. Богуслав у напрямку с. Богданівка в Павлоградському районі зі швидкістю приблизно 100 км/год., на відстані приблизно 1 метр від правого краю проїжджої частини.

Під час руху на ділянці 28 км.+500м водій ОСОБА_5 маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля, в наслідок чого виїхав за межі проїзної частини ліворуч, заїхав у кювет, виїхав до лісосмуги де відбулося зіткнення авто з численними деревами та кущами.

Внаслідок вказаної дорожньо транспортної пригоди пасажиру вказаного автомобіля ОСОБА_6 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини яка супроводжувалася переломом 4 го ребра з ліва по середньо-підпахвинній лінії, підшкірною емфіземою, частковим пневмотораксом к верхньому відділі зліва, підвивиху 2-го шийного хребця.

Вищезазначені тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 106/15 від 12.04.2016 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.
Згідно висновку авто технічної експертизи № 5/10.1-277 від 30.03.2016 року своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, які наголошують:

п. 12.1 : - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п.12.6: - «Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населенні пункти, позначені знаком 5.47 дозволяється рух зі швидкістю:

г) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1, - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.

Порушення водієм ОСОБА_5 п.12.1. Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою провину у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та дав показання про те, що 10 березня 2016 року о 17.00 годин він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Деу Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Зелене Богданівка Богуслав зі сторони с. Богуслав у напрямку с. Богданівка в Павлоградському районі зі швидкістю приблизно 100 км/год., на відстані приблизно 1 метр від правого краю проїжджої частини.

Під час руху на ділянці 28 км.+500м він маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля, в наслідок чого виїхав за межі проїзної частини ліворуч, заїхав у кювет, виїхав до лісосмуги де відбулося зіткнення автомобіля з численними деревами та кущами.

В зв`язку з допущеним ним з`їздом у кювет сталося ДТП , в результаті якого пасажир отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікарні.

Згоден, що своїми діями він порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, просить вибачення у потерпілого за скоєне ДТП.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив покази обвинуваченого щодо обставин причин та наслідків учиненого злочину.

Просив не призначати обвинуваченому суворого покарання, та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений приніс вибачення, відшкодував матеріальний та моральний збиток в повному обсязі.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, потерпілого які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 мають характер логічних, послідовних, правдивих, та таких, що у сукупності із показаннями потерпілого, які також є об`єктивними, послідовними і взаємозв`язаними, приводять суд до висновку про підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненому злочину.

Наведені докази винності обвинуваченого є достовірними, допустимими і достатніми, зібрані та оформлені у відповідності до Конституції України та норм КПК.

Дії ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався та не був судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого кримінального правопорушення.

Пом`якшувальними обставинами суд визнає повне визнання обвинуваченим своєї провини, активне сприяння досудовому та судовому слідству у розкритті злочину, встановленню істини у справі та її скорішого розгляду, відшкодування спричиненої потерпілому матеріальної та моральної шкоди.

Обтяжуючі обставини у справі відсутні.

Наведене, вимога потерпілого про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі та позбавленням права керувати транспортними засобами, а також ті обставини, що обвинувачений скоїв злочин з необережності, в минулому був законослухняним водієм та не притягався до адміністративної відповідальності свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 має бути засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції передбаченої статті, без позбавлення права керувати транспортними засобами, умовно, із застосуванням до основного покарання положень, передбачених ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Крім того, з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 703,68 грн.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком три роки, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного основного покарання з іспитовим терміном один рік, зобов`язавши ОСОБА_5 , відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 703 гривні 68 копійок.

Речові докази автомобіль марки «Деу Ланос» сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити за належністю (а.с. 21-23).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .