Cправа № 156/396/16-к
№ провадження 1-кс/156/43/16
У Х В А Л А
13 червня 2016 року В.о. слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 за участю ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 , представників скаржника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши скаргу представника Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви ОСОБА_5 на постанови старшого слідчого Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 16 травня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим та від 24 травня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000330 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 180, та ст. 179 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До Іваничівського районного суду надійшла скарга від представника Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви ОСОБА_5 на постанови старшого слідчого Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 16 травня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим та від 24 травня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000330 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 180, та ст. 179 КК України. Мотивує скаргу тим, що по кримінальному провадженні № 0000330 , 16 травня 2016 року старшим слідчим ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні потерпілим Свято-Покровську релігійну громаду Української Православної церкви, із тих підстав, що державі і громаді збитків майнового характеру завдано не було, оскільки майно церкви є в наявності та у вільному користуванні будь-яких прихожан. Із зазначеним висновком представник скаржника не згідний посилаючись на те, що у зв`язку з незаконним захопленням та утриманням храму Свято-Покровській релігійній громаді УПЦ було завдано матеріальну шкоду, яка полягає у втраті речей, що використовуються при Богослужінні богослужбова література, священицький одяг, богослужбовий посуд, ікони та інші речі. Майно, яке залишилось у храмі було придбано на кошти і за рахунок свято-Покровської релігійної громади УПЦ або пожертвуване благодійниками. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» Свято-Покровська релігійна громада УПЦ має право власності на майно (будівлі, предмети культу, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення її діяльності)придбане за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянам, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст. 17 вказаного Закону, самовільне захоплення культових будівель чи привласнення культового майна (що і було вчинене, як зазначено у постанові, представниками УПЦКП) не допускається. Разом з тим, слідчим не взято до уваги відеозаписи подій від 20 вересня 2015 року та 29 листопада 2015 року в яких відображено, що ворота перед храмом постійно контролюють певін особи, які дозволяють одним вхід на територію храму, і не пускають інших. Однак слідчим не встановлено розмір спричиненої матеріальної шкоди Свято-Покровській релігійній громаді УПЦ.

24 травня 2016 року старший слідчий ОСОБА_4 закрив вказане кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінальних правопорушень. Однак слідчий не врахував те, що Свято-Покровська релігійна громада Української Православної церкви є юридичною особою, код ЄДРПОУ 2014598, зареєстрована за адресою церкви Покрови Пресвятої Богородиці: вул. Шкільна, 35 Б с. ГрибовицяІваничівського району з 24 грудня 1991 року. Земельна ділянка, на якій розміщений храм, перебуває у постійному користуванні Свято-Покровської релігійної громади УПЦ, а храм до 1 серпня 2018 року переданий у користування та під охорону Свято-Покровської релігійної громади УПЦ відділом культури і туризму Іваничівської РДА на підставі охоронного договору № 13/Ів/13 від 1 серпня 2013 року. Слідчий ОСОБА_4 встановивши обставини кримінальних правопорушень, передбачених ст. 179 та ч. 2 ст. 182 КК України не дав їм належної оцінки, не встановив осіб, що вчинили кримінальні правопорушення та не оголосив про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. З весни, літа 2015 року і по даний час Парафіяльні збори Свято-Покровської релігійної громади УПЦ з питань «зміни канонічного підпорядкування» чи відсторонення настоятеля ОСОБА_7 у порядку, передбаченому Статутом, не скликались, відповідно рішень з таких питань не приймалось, протокол не фіксувався. До органів, якіф проводять державну реєстрацію юридичних осіб, заяв про зміну реєстраційних даних не подавалось, відповідно рішень з цього приводу не виносились. Крім того, слідчим не було взято до уваги показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які ствердили, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та інші все таки перешкоджали проведенню Богослужіння, а тому обставини на яких слідчий робить висновки про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 180 КК України не відповідають дійсності. Одночасно слідчий ОСОБА_4 встановивши обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 161 КК України не дав їм належної оцінки, а дійшов висновків, що не відповідають встановленим обставинам і не проводив слідчих дій з метою встановлення винних осіб.

На підставі викладеного вважає постанову про відмову у визнанні потерпілим незаконною, а постанову про закриття кримінального провадження передчасною, а тому просить їх скасувати, а матеріали кримінального провадження надіслати слідчому органу для проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні представники скаржника скаргу підтримали з вищенаведених підстав та просять її задовольнити. Додатково ОСОБА_6 зазначив, що у громади відбулася втрата речей богослужбового призначення, а це майно релігійної громади. Зокрема, у таке велике релігійне свято, як Великдень не дали плащаницю для проведення обряду, а слідчий помилково ототожнює релігійну громаду і місцеву громаду, храм фактично захопила і утримує релігійна громада Київського патріархату і незаконно утримує вказану культову споруду не дивлячись на те, що охоронний договір є чинним і ніким не скасований. Представник скаржника ОСОБА_5 додатково зазначив, що в приміщенні храму залишились богослужбові речі, які належать тільки йому і які він використовує для мирян при проведенні релігійних обрядів, це зокрема священицький одяг, чаші, книги. На підставі викладеного просять постанови старшого слідчого ОСОБА_4 скасувати та матеріали направити для проведення досудового розслідування.

Старший слідчий Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні скарги із тих підстав, що ним проведені всі необхідні слідчі дії для винесення оскаржуваних постанов. Додатково слідчий зазначив, що ним під час досудового розслідування належно встановлено, що перешкоджання здійсненню релігійного обряду не було. Даний факт підтвердили навіть троє із чотирьох свідків на які вказує скаржник та ОСОБА_14 чоловік особи на яку вказує скаржник. Зазначені свідки, а також всі інші свідки, що були допитані під час проведення досудового розслідування ствердили, що всі події відбувалися після завершення релігійного обряду. Закриття дверей у храм було зроблено ініціативною групою з метою недопущення в храм інших священників Московського патріархату, яких по мобільному телефону викликав ОСОБА_5 . Далі слідчий зазначив, що ним не було встановлено факту незаконного утримання релігійної святині, тобто приміщення церкви. Культова споруда функціонує і всі жителі с. ГрибовицяІваничівського району та навколишніх сіл мають можливість бути присутніми при богослужінні, які проводяться іншими двома священиками по черзі на запрошення Свято-Покровської релігійної громади УПЦ КП. Не встановлено також, що заподіяні будь-які матеріальні збитки по даному кримінальному провадженні, оскільки все майно церкви є в наявності та у вільному користуванні прихожан та священників.

Прокурор просить відмовити у задоволенні скарги посилаючи на те, що досудове розслідування слідчим ОСОБА_4 проведено належно, підстав для визнання Свято-Покровської релігійної громади УПЦ потерпілою немає та в діях осіб, на які вказує представник скаржника відсутній склад кримінальних правопорушень.

Заслухавши представників скаржника, прокурора,слідчого, оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000330, приходжу до висновку, щов задоволенні скарги слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно, і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В судовому засіданні встановлено, що відомості про кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 180 та ст. 179 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено старшим слідчим СВ Іваничівського ВП ОСОБА_4 23 листопада 2015 року за № 00000330. В ході досудового розслідування слідчий прийшов до висновку про відсутність незаконного перешкоджання здійсненню релігійного обряду. Даний висновок ґрунтується на тому, що прихід ініціативної групи Свято-Покровської релігійної громади Київського патріархату з приблизною кількістю 60 чоловік був після закінчення богослужіння, що стверджується практично усіма показаннями свідків, крім показань свідка ОСОБА_5 .

Слідчий також вважає, що відсутні дії направлені на незаконне утримання релігійної святині. Дане твердження слідчого ґрунтується на тому, що культова споруда функціонує за своїм призначенням, всі парафіяни мають право вільного доступу до святині, а в церкву не допускається лише священик ОСОБА_5 для проведення богослужіння із тих підстав, що він знаходиться у канонічному підпорядкуванні УПЦ МП.

Вважаю, що слідчий ОСОБА_4 дійшов правильного висновку про те, що свято-Покровській релігійній громаді УПЦ с. Грибовиця настоятелем якої є ОСОБА_5 будь-які матеріальні збитки не заподіяні виходячи із того, що релігійна громада не є власником ні земельної ділянки, ні приміщення храму. Власником згідно паспорта об`єкта культурної спадщини є держава Україна, а релігійна громада лише користувачем. Із роз`яснення начальника управління охорони нерухомої культурної спадщини та заповідників міністерства культури України вбачається, що охоронний договір на якій посилається представник скаржника не відповідає чинному законодавству та підлягає переукладенню. 12 лютого 2016 року укладено охоронний договір між відділом культури та громадою с. Грибовиця в особі сільської ради про зобов`язання охорони та належного використання культової споруди.

Із акту обстеження церкви Покрови Пресвятої Богородиці с. ГрибовицяІваничівського району проведеною спеціалістами Волинського краєзнавчого музею вбачається наявність всіх історичних пам`яток культури.

Із виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що зареєстрована юридична особа Свято - Покровська релігійна громада УПЦ КП за адресою с. Грибовиця вул. Шкільна, 35 Б Іваничівського району.

На підставі наведеного приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги представника Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого Іваничівського ВП Нововолинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 16 травня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим та про скасування постанови від 24 травня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000330 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 180, та ст. 179 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення .

В.о. слідчого судді ОСОБА_1