Ухвала
іменем України 15 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002167 щодо ОСОБА_4 ,
встановила :
вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2015 року

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Вирішене питання про речовий доказ у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2016 року цей вирок в частині призначеного покарання змінено.

Ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, 3 липня 2015 року приблизно о 12 год. 30 хв. переліз через паркан домоволодіння по АДРЕСА_1 , демонтував дерев`яну віконну раму гаражу, після чого через віконний отвір проник до нього та повторно таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 650,50 грн.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду, призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції через істотні порушення кримінального процесуального закону. Вважає, що ОСОБА_4 є особою, яка не може повною мірою реалізувати своє право на захист, у зв`язку чим участь захисника є обов`язковою. Наголошує, що апеляційний суд у порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України не залучив до участі у справі захисника, чим істотно порушив право на захист обвинуваченого.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, кваліфікація його дій та призначене покарання у касаційному порядку прокурором не оспорюються.

Що стосується доводів прокурора про істотні порушення кримінального процесуального закону, то вони є безпідставними.

Відповідно до ст. 52 КПК України:

1. Участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

2. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні:

1) щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою;

2) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою;

3) щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад;

4) щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту;

5) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - і моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності;

6) щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи.

З наданих судових рішень видно, що ОСОБА_4 засуджено за вчинення тяжкого злочину.

Як убачається з вироку районного суду, відповідно до висновків амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , має органічний емоційно-лабільний (астетичний) розлад особистості, ускладнений психічними розладами та розладами поведінки внаслідок вживання алкоголю шкідливими наслідками (органічне ураження ЦНС, складного ґенезу, внаслідок повторних ЧМТ, психоорганічний синдром, експлозивний варіант, ускладнений побутовим п`янством в ред. МКБ-9). В період вчинення інкримінованого діяння за психічним станом мав можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_4 не знаходився у тимчасово-хворому стані (пат. афект, пат. сп`яніння, реакція «короткого замикання», сумеречний розлад свідомості та ін.), за психічним станом він мав можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_4 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує.

Тобто, як в період вчинення інкримінованого діяння, так і на час розгляду кримінального провадження в суді, за своїм психічним станом ОСОБА_4 мав можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, не знаходився у тимчасово-хворому стані, примусових заходів медичного характеру не потребував.

Ухвала апеляційного суду свідчить про те, що в апеляційній скарзі потерпілої не ставилося питання про погіршення становища ОСОБА_4 , а тому з цих підстав участь захисника не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, доводи прокурора про обов`язкову участь захисника при апеляційному розгляді та порушення апеляційним судом права на захист ОСОБА_4 не ґрунтуються на вимогах закону.

Апеляційний суд при перегляді справи в апеляційному порядку дотримався вимог закону, переглянув вирок щодо ОСОБА_4 в межах апеляційних скарг та своїх повноважень. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судового рішення у касаційній скарзі прокурора не наведено.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на Апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2016 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3