Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/863/16 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1,2 ст.115 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.10.2016 року. м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_8 за його апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 серпня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про зміну місця відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 в якому він просив відповідно до ч.1 ст.93 КВК України постановити ухвалу про визначення йому місця відбування покарання у Кіровоградській УВП №14. Клопотання мотивовано тим, що 09.04.2004 року Кіровоградським апеляційним судом він був засуджений до довічного позбавлення волі за ч.1, ч2 ст.115, ч.2, ч.3 ст.187, ч.1 ст.261 КК України. Для відбування покарання був направлений до РВК №56 у Сумській області. На даний час тимчасово переведений до Кіровоградської УВП №14 для розгляду його справи за ново виявленими обставинами. На його переконання він має відбувати покарання за місцем проживання на території Кіровоградської області, а саме в Кіровоградській УВП №14.

Ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зміну місця відбування покарання.

Рішення суду мотивовано тим, що виходячи із положень ч.2 ст.93 КВК України та положень ст.537 КПК України, до компетенції Ленінського райсуду м. Кіровограда не входять повноваження щодо вирішення питання про переведення засудженого з однієї колонії до іншої.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просив змінити оскаржувану ухвалу, визнати його права прописані у ч. 1 ст. 93 КВК України повністю вирішивши протиріччя по виконанню вироку.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він відбуває довічне позбавлення волі, а для даної категорії засуджених участь адвоката в судовому розгляді є обов`язковою незалежно від його бажання, яке дані вимоги проігноровано Ленінський районним судом м. Кіровограда розглянуто провадження без захисника, чим порушено його право на захист

Вказав, що ухвала суду першої інстанції винесена 25 серпня 2016 року, однак в ній не зазначено, що вона може бути оскаржена не з моменту проголошення, а з моменту отримання ухвали на руки, чим порушено його право на захист.

Також вказав, що клопотання надійшло до Ленінського районного суду 11.08.2016 року, однак остаточне рішення в порушення ч. 3 ст. 539 КК України винесено лише 25.08.2016 року.

Крім цього, зазначив про наявність суттєвих протиріч в мотивувальній частині ухвали, оскільки там зазначено думку прокурора щодо повернення клопотання з роз`ясненням права звернутися до іншого суду. Однак в мотивувальній частині ухвали суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 93 КВК України він має сидіти в Сумській області.

Зазначив про намагання суду нав`язати йому думку що він має право вирішити це питання не через суд, а в межах відомства, чим порушуються його права.

Вказав, що через те, що його відправлено відбувати покарання до колонії в Сумській області йому було завдано велику моральну шкоду, оскільки його рідні були позбавлені можливості його провідувати, через матеріальну неспроможність.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію засудженого, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення Кримінального процесуального кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення; судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.
Відповідно до п «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках якщо, відповідно до вимог ст. 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 засуджений вироком Апеляційного суду Кіровоградської області до довічного позбавлення волі за вчинення у тому числі злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких, передбачених ч. 1, 2 ст. 115, ч. 2, 3 ст. 187, ч.1 ст. 261 КК України.

Однак, в порушення вимог п.1 ч. 1 ст. 49 та ч. 1 ст. 52 КПК України суд першої інстанції під час розгляду даного клопотання про зміну місця відбування покарання не призначив засудженому ОСОБА_8 захисника, участь якого під час розгляду даного клопотання є обов`язковою, чи порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув клопотання з порушенням вимог ст.ст.49, 52 КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду не забезпечивши право засудженого ОСОБА_8 на захист, про що зазначається в апеляційній скарзі.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, у зв`язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскільки судове провадження в суді першої інстанції здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою, що є порушенням права засудженого ОСОБА_8 на захист.
У зв`язку із скасуванням ухвали суду першої інстанції через істотні порушення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів не входить в обговорення правильності ухваленого судом рішення за наслідком розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 .

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно усунути наведені порушення кримінального процесуального закону, що призвели до порушення прав та інтересів засудженого ОСОБА_8 , та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 52, 376, 404, 405, 409, 412, 415 КПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 серпня 2016 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотання про зміну місця відбування покарання скасувати, призначити новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4