УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/5642/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Житомирського району та області, мешканця АДРЕСА_1 ,
виправданого у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
прокурора ОСОБА_8 ,
виправданого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_9 ,
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 29.06.2016 стосовно ОСОБА_7 скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Зазначає, що висновок суду про виправдання ОСОБА_7 у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, є передчасним, зробленим без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним та обґрунтованим.
Вказує, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку, що не було зроблено судом першої інстанції в повній мірі.
Апелянт зазначив, що суд, визнаючи недопустимими доказами протокол слідчого експерименту від 15.05.2014 зі свідком ОСОБА_7 , висновок судової автотехнічної експертизи від 03.07.2014 №3/318 і надані на роз`яснення цього висновку показання експерта ОСОБА_10 , не врахував, що не проведення слідчого експерименту та відповідних експертних досліджень щодо наявності у особи технічної можливості уникнути ДТП, свідчить про відсутність у провадженні достатніх доказів для пред`явлення особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Оскільки у КПК України, крім свідка, не передбачено іншого процесуального статусу до повідомлення особи про підозру, слідчий експеримент проводився з ОСОБА_7 , який на той час був у якості свідка. Також, перед слідчим експериментом йому було роз`яснено положення статей 57, 63 Конституції України. До того ж, під час слідчого експерименту по вказаному кримінальному провадженню, в його основу ставилися не показання свідка, а вихідні дані, які були здобуті в ході проведених під час слідчого експерименту замірів з використанням статистичного автомобіля, що був на момент ДТП та із залученням незалежних понятих, які й підтверджували достовірність отриманих даних.
Вказав, що суд взяв до уваги без будь-якої оцінки в порівнянні з іншими доказами, показання ОСОБА_7 , які є неправдивими, які були дані їм в судовому засіданні та які були покладені в основу висновку судової автотехнічної експертизи від 03.11.2014 № 68, проведеної за клопотанням сторони захисту.
Зазначає, що під час досудового розслідування та судового розгляду було достеменно встановлено, що водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 , а тому вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю.
На апеляційну скаргу прокурора виправданим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_9 подані письмові заперечення, в яких вони просять вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 29.06.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Посилаються на те, що суд першої інстанції під час розгляду провадження та постановления виправдувального вироку, повно та об`єктивно провів судове слідство, висновки суду, викладені у вироку відповідають фактичним обставинам справи, правильно застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню, а також дотримався норм кримінально - процесуального закону під час розгляду провадження.
Вироком Житомирський районний суд Житомирської області від 29.06.2016р. ОСОБА_7 виправдано за обвинуваченням за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із відсутністю в його діянні складу злочину.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обрано.
Процесуальні витрати в розмірі 2 055 грн. 72 коп., пов`язані із залученням експертів при проведенні НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області автотранспортних та трасологічних експертиз, віднесено на рахунок держави.
Цивільні позови потерпілої ОСОБА_12 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 120 000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином, та 4800 грн. судових витрат, а також прокурора про стягнення з обвинуваченого 10 644 грн. 72 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого - залишено без розгляду.
Речові докази: автомобіль Таврія-Нова, д.н.з. НОМЕР_1 . дзеркало заднього виду залишено в розпорядженні власника, уламки скла фари - знищено.
За обставин, встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що близько 22 години 15.06.2013 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем Таврія-Нова, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по 6-му км автодороги Житомир-Чернівці в с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області в напрямку м. Житомира, поблизу АЗС «АНП», порушуючи п. 12.3 Правил дорожнього руху України, будучи неуважним, під час виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода, яку останній об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів щодо зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який знаходився на правому краю дороги і був повернений правою задньо-боковою частиною тулубу до автомобіля.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, забійної рани голови праворуч (тім`яно-потилична ділянка), субдуральної гідроми правої гемісфери головного мозку, перелому піраміди скроневої кістки справа, субдуральної пластинчастої гематоми в лівій скроневій ділянці, саден в ділянці лівого кульшового та колінного суглобів, перелому III ребра праворуч, розриву грудинно-ключичного з`єднання праворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий ОСОБА_11 під час проходження лікування у Троянівській дільничній лікарні Житомирського району помер. Отримані під час даної дорожньо- транспортної пригоди потерпілим ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді геморагічних забоїв речовини головного мозку, субдуральної гематоми знаходяться в непрямому причинному зв`язку зі смертю.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Діяння ОСОБА_7 кваліфіковане за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, виправданого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч.1ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Згідно п.7 ч.2 ст. 412КПК судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Статтею 103 КПК України встановлено, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: у протоколі; на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; у журналі судового засідання.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим (ст. 107 КПК України). Під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому зазначаються відомості, перелік яких встановлений в ст. 108 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у них відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовані судові засідання від 22 жовтня 2015 року, 24 листопада 2015року, 18 грудня 2015року.
Так, як вбачається з журналів вказаних судових засідань, під час їх проведення вирішувались процесуальні питання щодо дослідження доказів у кримінальному провадженні, клопотання про визнання доказів недопустимими та з`ясовувалась думка учасників провадження з цього питання, призначення судово-медичної експертизи ( т.2 а.с.227, 241, 249).
Відсутність в матеріалах провадження технічних носіїв інформації позбавляє суд апеляційної інстанції та учасників кримінального провадження перевірити досліджені судом першої інстанції докази з точки зору їх достатності та допустимості та відповідно до вимог п.7 ч.2 ст. 412КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
В зв`язку з тим, що вирок скасовується, а кримінальне провадження повертається на новий судовий розгляд, доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, підлягають перевірці в судовому засіданні при новому розгляді справи.
Керуючись ст. 404, 405, 407,412 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 29.06.2016р. щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ: