Справа № 428/77/14-к
Провадження № 11кп/782/145/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Сєвєродонецьку Луганської області, матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , поданими на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 травня 2015 року,

встановила:
Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 травня 2015 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Сєвєродонецьку Луганської області, є громадянином України,має вищу освіту та працює начальником відділу містобудівництва та архітектури Сєвєродонецької міської Ради, раніше не засуджений, зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.

На підставі ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_6 звільнений від призначеного йому покарання, в зв`язку із закінченням строків давності, які передбачені у ст. 49 КК України.

З ОСОБА_6 стягнуті процесуальні витрати за проведення почеркознавчої експертизи № 35 від 03.08.2012 року, у розмірі 1458,9 грн.

Речові докази вирішено зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вироком суду встановлено, що, у лютому 2009 року ( більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 звернувся до головного архітектора акціонерного товариства закритого типу (АТЗТ) "Хімпроект" ОСОБА_6 для виконання проектувальних робіт.

ОСОБА_6 , маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману,діючи з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_8 ,що вартість наданих підприємством послуг буде становити 10000 грн, на що ОСОБА_8 дав згоду.

ОСОБА_6 розробив проект договору на розробку робочого проекту індивідуального житлового будинку у кварталі 32, дільниця 21 м. Сєвєродонецька Луганської області. Відповідно до умов цього договору вартість цих робіт становила 1500 грн.

Договір № 62/122 був підписаний 02 лютого 2009 року між замовником ОСОБА_8 та підрядником АОЗТ "Хімпроект" у особі директора ОСОБА_9 ( підпис якого, відповідно до висновків почеркознавчої експертизи № 35 від 03.08.2012 року, виконаний не цією особою).

У подальшому, на виконання заявлених ОСОБА_6 умов, ОСОБА_8 передав йому грошові кошти у розмірі 10000 грн двома частинами, по 5000 грн і частину з яких - 1500 грн ОСОБА_6 особисто вніс на розрахунковий рахунок АТЗТ "Хімпроект", відповідно до заяви на переказ грошових коштів №0UU053029 від 30.10.2009 року, виконавши від імені ОСОБА_8 підпис ( висновок почеркознавчої експертизи № 35 від 03.08.2012 року), а рештою грошових коштів у розмірі 8500 грн заволодів для особистих потреб, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

На вирок суду обвинуваченим ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, у якій він просить скасувати вирок суду та закрити провадження по справі.

Вважає, що у судовому засіданні не було здобуто ніяких доказів на підтвердження факту отримання ним від ОСОБА_8 будь-яких грошових коштів, оскільки для цього у потерпілого не було ніякого мотиву ( оскільки договір був повністю виконаний), при цій події не були присутні жодні особи і інший розмір вартості робіт, крім 1500 грн, ніде документально не зафіксований.

Обвинувачений вважає, що зміст показів допитаних свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не свідчать про доведеність його вини, оскільки всі вони почули про ймовірний факт отримання ним, ОСОБА_12 , грошей від самого ОСОБА_13 , що не є правдою.

ОСОБА_6 зазначає, що у потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 були підстави його обмовляти, оскільки потерпілий тривалий час займався самозахватом землі у м. Сєвєродонецьку, був покараний за це у адміністративному порядку і потім склав на нього, ОСОБА_6 , заяву у правоохоронні органи через три роки після укладання договору, а ОСОБА_10 сам порушує законодавство у сфері містобудування.

Крім цього, обвинувачений звертає увагу на різний, на його думку, порядок та нумерацію літер та цифр на заяві про переказ коштів на адресу АТЗТ "Хімсервіс" від імені ОСОБА_8 і вважає, що це різні документи.

Клопотань, у порядку п.5 ч.2 ст. 396 КПК України, про дослідження доказів обвинувачений у апеляційній скарзі не зазначив.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 до початку перегляду матеріалів справи відкликав свою раніше подану апеляційну скаргу, про що свідчить письмова заява.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив закрити провадження по справі на підставі недоведеності його провини у скоєному та відсутності у його діях складу злочину,думку прокурора ОСОБА_5 , яка просила залишити вирок суду без змін, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого вважала необґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданої апеляційної скарги обвинуваченого та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких обставин.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ї інстанції у межах апеляційної скарги.

Переглядаючи матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у межах викладених ним вимог, колегія суддів вважає, що висновок суду про винність ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин та підтверджений доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Зокрема, із показів потерпілого ОСОБА_8 у судовому засіданні суду 1-ї інстанції вбачається, що він дійсно звертався до головного архітектора АТЗТ "Хімпроект" ОСОБА_6 для виконання проектувальних робіт. ОСОБА_6 назвав йому вартість цих робіт - 10000 грн, яка його влаштувала. Грошові кошти він передав обвинуваченому двома частинами, по 5000 грн. При підписанні договору він не звернув уваги на ту обставину, що у тексті документу зазначена інша вартість робіт, а саме - 1500 грн. Зрозумівши, що його ошукали, він звернувся із заявою до міліції.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 дійсно працював головним архітектором АТЗТ "Хімпроект", самостійно розробляв проекти договорів із клієнтами і визначав вартість цих робіт. ОСОБА_6 приносив на підпис тексти договорів, але він не знайомився з їх змістом, оскільки не є фахівцем у галузі містобудування та архітектури. Про те, що ОСОБА_6 зазначав у договорах іншу суму, ніж брав з клієнтів, він дізнався від знайомого та клієнта підприємства - ОСОБА_15 та свого заступника.

Аналогічні за змістом пояснення надали суду свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Згідно з наказами № 168-пр від 01.12.2007 року, № 223-пр від 01.10.2009 року ОСОБА_6 двічі був прийнятий на роботу до АТЗТ "Хімпроект" як головний архітектор.

Відповідно до дослідженого судом договору № 62/122 від 02.02.2009 року ( т.2 а.п. 50) встановлено, що між ОСОБА_8 та АТЗТ "Хімпроект" дійсно було укладено угоду щодо виконання робіт по розробці робочого проекту індивідуального житлового будинку у кварталі 32 ділянка 21 у м. Сєвєродонецьку Луганської області. Вартість виконуваних робіт складає 1500 грн.

Відповідно до заяви на переказ готівки № OUUO053029 від 30.10.2009 року ( т.2 а.п. 179) платником ОСОБА_8 на розрахунковий рахунок АТЗТ "Хімпроект" перераховані 1500 грн, відповідно до умов договору № 62/122 від 02.02.2009 року.

Даними дослідженого судом висновку почеркознавчої експертизи № 35 від 03.08.2012 року встановлено, що підпис у графі "Підпис платника" від імені ОСОБА_8 у заяві на перерахунок грошових коштів № OUUO053029 від 30.10.2009 року виконаний ОСОБА_6 , а підпис у графі "Виконавець" від імені директора АТЗТ "Хімпроект" ОСОБА_9 виконаний не ним, а іншою особою.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив суду 1-ї інстанції ту обставину, що, дійсно, підпис на платіжному документі від імені ОСОБА_8 здійснив він, з мотивів економії часу для ОСОБА_8 , щоб не загубити його як клієнта.

Колегія суддів вважає, що на підставі безпосередньо досліджених доказів у межах зміненого у порядку ст.338,341 КПК України, обвинувачення прокурором, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у діях ОСОБА_6 як головного архітектора АТЗТ "Хімпроект" міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, оскільки обвинувачений, діючи від імені АТЗТ "Хімпроект", маючи необхідний об`єм повноважень та самостійність у прийнятті рішень по розробці проектів договорів на виконання робіт з розробки проекту індивідуального будівництва та оцінці їх вартості, шляхом обману ОСОБА_8 щодо дійсної вартості робіт, виконання за нього підпису під платіжними документами ,заволодів належними потерпілому грошовими коштами.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність його провини та відсутність доказів на підтвердження того факту, що він отримав від ОСОБА_8 саме 10000 грн, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки характер та спосіб його дій при укладанні угоди, отриманні коштів від потерпілого, виконання підпису від імені ОСОБА_8 у платіжних документах, наявність чужого підпису від імені ОСОБА_9 у договорі, свідчать про наявність у діях ОСОБА_6 шахрайських дій, що і підтверджено дослідженими доказами.

Та обставина, що проект робіт був ОСОБА_6 виконаний, не спростовує тверджень потерпілого ОСОБА_13 про передачу ним обвинуваченому більшої суми коштів, ніж було зазначено у договорі.

Під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження судом не встановлено доказів, які б спростовували покази потерпілого та свідків, та висновки призначеної по справі почеркознавчої експертизи, та давали б підставу стверджувати про обмову допитаних судом осіб обвинуваченого ОСОБА_6 .

У суді апеляційної інстанції сторони також не заявляли клопотань про повторне дослідження будь-яких обставин, встановлених під час кримінального провадження, які б не досліджувались судом 1-ї інстанції, або стали відомі сторонам після ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України є нетяжким.

Ст.49 КК України зазначає, що перебіг строків давності по цій категорії злочинів встановлюється у два роки.

Ч.5 ст. 74 КК України встановлює, що особа може бути звільнена за вироком суду від покарання на підставах, встановлених ст. 49 КК України, тобто, у зв`язку із спливом строків давності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом 1-ї інстанції ці вимоги закону виконані.

Встановивши винність ОСОБА_6 у формі вироку та навівши в обґрунтування цього висновку безпосередньо досліджені докази, суд звільнив ОСОБА_6 від призначеного йому у межах санкції ч.1 ст. 190 КК України покарання на підставі ч.5 ст. 74 КК України, оскільки на момент проголошення вироку строки давності за цим кримінальним правопорушенням спливли.

Зазначених у апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 підстав для закриття провадження по справі колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407 КПК України, судова колегія

ухвалила:
Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 травня 2015 року,яким ОСОБА_6 звільнений на підставі ч.5 ст. 74 КК України від відбування призначеного йому покарання за ч.1 ст. 190 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, протягом трьох місяців,починаючи з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді