Провадження № 11/792/5/16
Справа № 2208/8608/12 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:п.п.4, 7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_10 на вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2015 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, проживаючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , на утриманні двоє малолітніх дітей та мати похилого віку, не судимого в силу ст. 89 КК України,
засуджено за :
- п.п.4,7 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.
- ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 , до вступу вироку в законну силу, залишено тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахується з 9 липня 2012 року.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 34 833 грн. 80 коп., у відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн.
В решті в задоволенні позову відмовлено.
Долю речових доказів вирішено згідно з вимогами ст. 81 КПК України від 1960 року.

Як установлено судом першої інстанції ОСОБА_10 вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_12 з хуліганських мотивів та з особливою жорстокістю.

Так, 09 липня 2012 року близько 3 год. ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , почувши, що у його вікно, зі сторони вулиці, хтось жбурнув камінь, бажаючи помститись за це, взяв з собою, наявний у його власному користуванні, револьвер „ ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , споряджений набоями, придатний для стрільби, вийшов із будинку та направився навздогін правопорушнику, яким виявився, раніше йому незнайомий потерпілий ОСОБА_12 , який своїми діями вчинив дрібне хуліганство.

Наздогнавши ОСОБА_12 , поміж будинками АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_12 , застосовуючи психологічний примус, демонструючи наявну при собі зброю, готову для негайного застосування, з метою подолання можливого опору зі сторони ОСОБА_12 , наніс останньому удари руками і ногами в область голови, потім взяв його силоміць за руку та змусив пройти до місця неподалік розташування власного домогосподарства, де мав намір довести свій злочинний умисел до кінця.

Прийшовши на місце - проїзну частину по провулку Лагерному, та знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_12 , розуміючи та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, використовуючи малозначний привід (вчинення потерпілим дрібного хуліганства), тобто з хуліганських мотивів, проявляючи особливу зухвалість та діючи з особливою жорстокістю, усвідомлюючи, що своїми діями завдає потерпілому значного фізичного болю та особливих страждань, повалив потерпілого на землю та із прикладанням значної фізичної сили, цілеспрямовано, став наносити йому чисельні удари (не менше 8 ударів) ногами в область життєво важливого органу - голови, спричинивши ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому кісток носа зліва, перелому лобного відростка верхньої щелепи ліворуч, перелому очної частини лобної кістки зліва та решітчастої кістки, травматичного субдурального крововиливу 85-90 мл, (крововилив між твердою мозковою оболонкою головного мозку та речовиною головного мозку) на рівні лобних долів, травматичного субарахноїдального крововиливу (крововилив в м`які мозкові оболонки головного мозку) в проекції лобних долів та тім`яної долі праворуч з крововиливами в бокові шлуночки головного мозку, травматичних крововиливів в товщину лівої лобної долі головного мозку, крововиливів в кон`юнктиву лівого ока, крововиливів в м`які тканини в лобній області в середньому відділі зі сторони внутрішньої поверхні з розповсюдженням на шкіру обличчя до низу, восьми садин у лобній області зправа, в області верхньої повіки правого ока у внутрішньому відділі, області спинки носа справа, на рівні віток нижньої щелепи справа, в область верхньої губи, в області підборіддя зліва та справа, в області спинки носа ліворуч, в області верхньої повіки лівого ока, в підочній області зліва, на рівні вилочної ділянки ліворуч, синяка в лобній області справа, з розповсюдженням на верхні повіки обох очей, на ніс, на підочні ділянки справа та зліва, крововиливів у слизову оболонку верхньої та нижньої губи, які утворилися внаслідок не менше восьми ударів, по механізму «удар-тертя» з прикладанням значної сили і направленням травмуючої дії в область носа та правого ока зліва направо, спереду назад, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення і від яких наступила смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Відразу, після побиття потерпілого і до настання його смерті, ОСОБА_10 продовжуючи проявляти особливу жорстокість, із наявного револьвера «Сафаррі Магнум РФ 440», здійснив не менше шести пострілів в задню частину тулуба ОСОБА_12 , спричинивши потерпілому чисельні рани: у поперековій області зліва, в нижніх квадратах лівої сідниці, на внутрішній поверхні правого стегна, на задньо-внутрішній поверхні лівого стегна, підколінної ділянки справа (наскрізне поранення м`яких тканин), які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Після чого, ОСОБА_10 , усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, з метою приховати сліди умисного вбивства та інсценувати незаконне вторгнення потерпілого у двір його будинку, разом із свідком ОСОБА_13 затягнули непритомного ОСОБА_12 на територію домогосподарства по АДРЕСА_1 .

Крім того, підсудний ОСОБА_10 вчинив незаконне виготовлення та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Так, 9 липня 2012 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 ,. в будинку по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено три рушниці «Сайга 410 К» серії: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , які перебували у фактичному користуванні ОСОБА_10 згідно офіційного дозволу на право зберігання мисливської зброї, в які ОСОБА_10 незаконно вніс конструктивні зміни, внаслідок чого дані рушниці стали бойовою багатоцільовою гладко-ствольною вогнепальною зброєю і в подальшому зберігав їх в будинку за місцем проживання, без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_10 , в поданій апеляційнії, як убачається з її змісту, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий виправдувальний вирок, повернути усе майно його дружини, вилучене 09.07.2012 року, зазначене в протоколі обшуку від 09.07.2012 року, цивільний позов ОСОБА_7 відхилити. Вказує, що справу щодо нього сфабриковано, а вирок вважає незаконним, посилаючись на наступне:

- застосування до нього недозволених методів слідства під час досудового розслідування;

- порушення права на захист, оскільки попередній розгляд справи відбувся за відсутності захисника. ОСОБА_14 , яку було допущено до участі в справі в якості захисника, ввела в оману його та родичів, так як не являється адвокатом;

- справу не направлено на додаткове розслідування, коли не було проведено ряд слідчих дій, зокрема: впізнання, очної ставки, слідчого експерименту, не було притягнуто до кримінальної відповідальності осіб, які зізнались у злочині, не проведено огляд та обшук місця їх проживання, не встановлено осіб на відеозаписі, не проведено фотопортретознавчу експертизу, відтворення обставин події, не допитано мешканців пров.Піонерського, де було знайдено кров померлого ОСОБА_15 , не встановлений автомобіль, біля якого били потерпілого та стріляли в нього по вул.Тімірязева, відсутня повна схема руху потерпілого ОСОБА_15 та свідка ОСОБА_16 , не проведено додаткових психіатричних та балістичних експертиз;

- залишено поза увагою суду те, що 09.07.2012 року йому було оформлено дозвіл на вогнепальну зброю та розбіжності в показаннях свідка і висновку експертизи щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння потерпілого;

- не досліджено причетності екс начальника МВС ОСОБА_17 до сфабрикування щодо нього справи;

- справа розглянута ОСОБА_18 районним судом, якому вона не підсудна;

- судом першої інстанції проігноровано його заяву про ознайомлення з матеріалами справи;

- не було допущено в якості захисника його родичів (дружину та матір), які відмовились від дачі показань в якості свідків;

- йому не було вручено обвинувального висновку;

- цивільний позов безпідставно прийнято до розгляду, після того як його було розглянуто в порядку цивільного судочинства і в задоволенні якого було відмовлено. В справі відсутні докази на підтвердження понесених потерпілою витрат на залучення захисника;

- безпідставно задоволено самовідвід захисника ОСОБА_19 , та призначено нового захисника, без його згоди, допущено вказаного захисника до участі в справі без ознайомлення з нею та обговорення спільної позиції захисту;

- відмовлено в задоволенні клопотання про відвід прокурорам Чорноморцю, ОСОБА_20 , з якими він перебуває у неприязних стосунках, не вирішено по суті заявлені прокурору ОСОБА_21 та секретарю відводи;

- після оголошення обвинувального висновку, не було роз`яснено його зміст, не з`ясовано його думку з приводу пред`явленого обвинувачення, не було визначено порядку та обсягу дослідження доказів по справі;

- свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 давали неправдиві показання, їх допитували без його участі, після безпідставного видалення із залу судового засідання;

- свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні не впізнав, надані йому для огляду пістолети, вказував, що в особи, яка підходила до нього та ОСОБА_15 був пістолет не барабанної системи. На досудовому слідстві ОСОБА_16 та його мати письмово заявляли, що він не може впізнати вказану особу, проте, під час судового засідання, тоді, коли він ( ОСОБА_25 ) був сам в клітці, без схожих на нього людей, свідок заявив, що впізнає його, і вказав, що перед впізнанням йому пред`являли відеозапис із ОСОБА_10 , зазначивши, що він є людиною, яка підходила в ніч вчинення злочину до нього з потерпілим;

- не вирішено питання відводу головуючому по справі судді та іншим суддям, які є відповідачами по цивільній справі за його позовом про стягнення з них моральної шкоди, що розглядаються в ВССУ та Апеляційному суді Хмельницької області;

- свідки допитувались в режимі відео конференції, що не передбачено КПК 1960 року;

- відмовлено в задоволенні заяви про застосування заходів безпеки щодо його рідних, свідок ОСОБА_26 вчиняв напади та побиття його рідних;

- відмовлено в допиті свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та інших;

- свідок ОСОБА_31 не змогла підтвердити документально того, що вона дійсно проживає в квартирі по АДРЕСА_4 ;

- залишено поза увагою суду та невнесено до протоколу показання свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , щодо обставин злочину та ОСОБА_35 , який підтвердив, що він ( ОСОБА_25 ) та його дружина викликали швидку допомогу, ОСОБА_25 надав першу медичну допомогу;

- відмовлено в розгляді його заяви про заміну захисника ОСОБА_36 , який порушує його конституційні процесуальні права, адвокатську етику;

- свідок ОСОБА_37 , який є наркозалежним та психічно хворим, 16.06.2015 року, на пред`явленому йому відео-фото з матеріалів справи, його не впізнав та вказав, що на відео не зображена особа, з якою він переносив ОСОБА_15 , в той час він був в стані алкогольного сп`яніння, і впізнав обвинуваченого та його дружину не за рисами обличчя, а за бородою та мусульманським одягом. Заяву про притягнення до кримінальної відповідальності свідка ОСОБА_29 , за дачу завідомо неправдивих показань, не було розглянуто;

- відмовлено в розгляді справи судом присяжних, справа розглядалась в час, коли суддя ОСОБА_38 перебував в офіційній відпустці;

- не надано можливості ознайомитись з показаннями свідків, які вони давали у його відсутність;

- відмовлено в огляді речових доказів, в проведенні додаткових психіатричних, судово-медичних та балістичних експертиз, які суперечать одна одній;

- відмовлено в задоволенні клопотання про виклик та допит в судовому засіданні експертів;

- вказує на розбіжності в експертизах щодо місця виявлення тіла потерпілого ОСОБА_15 та слідів крові;

- відмовлено в розгляді заяв щодо повернення майна його матері та дружини, яке не є речовими доказами по справі;

- відмовлено в розгляді зауважень на протокол судового засіданні щодо показань свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_29 , які вони давали в суді.

- свідків ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 не було видалено із залу судових засідань, під час розгляду справи;

- вказує, що його зброю безпідставно визнали бойовою, так як вона не була на озброєнні в армії;

- під час його затримання не було складено протокол та постанову затримання, не було й постанови про пред`явлення йому звинувачень.

- хоч потерпілий ОСОБА_15 мав здатність чинити супротив, проте експерт ОСОБА_42 підтвердив, що на його ( ОСОБА_25 ) тілі не було виявлено тілесних ушкоджень, що мають ознак боротьби;

- коли, відповідно до відеозапису з магазину, який є речовим доказом, о 3 год. 10 хв. ОСОБА_15 заходив в пров. Лагерний разом з особою чоловічої статті з голим торсом, він ( ОСОБА_25 ) та його дружина знаходились в будинку матері та викликали міліцію;

- із свідками ОСОБА_43 та ОСОБА_44 в нього були неприязні стосунки, через що їх свідчення є недопустимими доказами;

- обшук в будинку його матері проведений з порушенням, оскільки працівники міліції, під час його проведення, спілкувались з понятими, на камеру зафіксовано лише 3 год. з 9-ти год. обшуку;

- безпідставно відмовлено в призначенні додаткової повторної психіатричної експертизи для встановлення чи перебував він в стані афекту, оскільки попередні висновки експертиз суперечать одна одній, в задоволенні клопотання про допит експерта ОСОБА_45 відмовлено;

- суддя ОСОБА_46 не мав права розглядати справу, оскільки розглядав його скаргу на дії прокурора;

- відмовлено в притягненні до відповідальності ОСОБА_29 , який зізнався у вбивстві ОСОБА_15 та в переміщенні трупа, а також свідків ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_32 , як співучасників у вчиненні вказаного злочину та у залишенні потерпілого в небезпеці;

- не було внесено до протоколу судового засідання показань свідка ОСОБА_49 про те, що його магазин знаходиться на вул. Червоноармійській, а не на вул. Тімірязєва, що потерпілий був одягнений саме в білу футболку. Вказаний свідок не говорив, що магазин не має сторожа і охороняється невідомчою охороною;

- в протокол судового засідання не внесено показання свідків ОСОБА_35 та ОСОБА_50 з приводу того, що коли приїхали працівники міліції, ОСОБА_15 був ще живий, а ОСОБА_25 робив йому масаж серця;

- показання свідка ОСОБА_51 з приводу тілесних ушкоджень, які він бачив на тілі потерпілого, суперечать висновку експерта;

- свідок ОСОБА_52 вказав, що він ( ОСОБА_25 ) був без бороди, його обличчя свідок не бачив, а вилучені в нього шорти не впізнав, чоловік з бородою та вусами затягнув ОСОБА_15 на домоволодіння його матері, звідки потім вийшов в напрямку вул.Гагаріна;

- 23.12.2015 року безпідставно не допущено до участі в справі захисника ОСОБА_53 , а 30.12.2015 року- адвоката ОСОБА_54 ;

- після закінчення судового слідства суд не запитував, чи є в нього. доповнення. Не долучили до матеріалів справи докази, які спростовують його вину, зокрема висновок експерта221 від 22.06.2015 року про те, що ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження голови внаслідок падіння з висоти власного зросту, письмові покази свідка ОСОБА_29 про те, що 09.07.2012 року його ( ОСОБА_25 ) не бачив та не спілкувався з ним;

- не надали можливості підготуватись до судових дебатів та останнього слова, перебивали його.

Потерпіла ОСОБА_7 , в поданих запереченнях на апеляцію, просить залишити її без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни. Вважає, що дії засудженого ОСОБА_10 кваліфіковано вірно, його вина доведена зібраними у справі доказами, зокрема висновками експертиз, поясненнями експерта та свідків, відеозаписом слідчої дії-обшуку житла ОСОБА_10 . Спосіб вчинення злочину, поведінка винного, характер і локалізація тілесних ушкоджень, його психічна повноцінність, вказує на усвідомлення ОСОБА_10 суспільної небезпечності своїх дій, який передбачав їх наслідки, бажав смерті потерпілого. Спосіб вчинення вбивства характер та локалізація тілесних ушкоджень свідчить про особливу жорстокість. Внаслідок смерті сина вона зазнала сильних душевних страждань, до цього часу позбавлена можливості повноцінно жити та працювати.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_10 було засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі.
За ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_10 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (в редак. 1960 року) виправдано через відсутність у його діях складу злочину.
Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 8 квітня 2016 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2013 року стосовно ОСОБА_10 залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 8 квітня 2014 року щодо ОСОБА_10 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 , які апеляцію підтримали і просили задоволити, заперечення на неї потерпілої ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 , думку прокурора, який вважав вирок законним і обґрунтованим, а апеляцію засудженого безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_10 у злочинах, за які його засуджено, при встановлених у вироку обставинах, відповідають фактичним даним, підтверджені розглянутими у судових засіданнях суду першої інстанції доказами і є правильними та обґрунтованими.

Доводи в апеляції про те, що засуджений не причетний до вчинення вбивства і незаконного поводження зі зброєю, є безпідставними.

Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались судом і спростовані доказами, аналіз яких суд дав у вироку.

Так, із досліджених судом показань ОСОБА_10 , в суді першої інстанції, 9 липня 2012 року близько 3 год., коли він знаходився в будинку матері, по АДРЕСА_1 , почув звук битого скла, та що хтось кинув камінь у вікно на третьому поверсі будинку. Вийшовши у двір, виявив лежаче тіло невідомої особи, як потім з`ясувалось, це був ОСОБА_12 , обличчя якого було побите і він майже був труп. Побачивши це, викликав міліцію та швидку, намагався надати потерпілому допомогу, зробити масаж серця. До вчинення злочину не причетний, з револьвера не стріляв. Свідки та потерпіла ОСОБА_7 його обмовили, так як перебувають з ним у неприязних стосунках, крім того вони не були очевидцями події. Три рушниці «Сайга 410 К», що були вилучені при обшуку будинку його матері, він зберігав законно, дані рушниці є мисливськими, а не бойовою вогнепальною зброєю, будь-яких конструктивних змін в них не вносив, на їх зберігання він має офіційний дозвіл органу внутрішніх справ, який отримав у встановленому законом порядку.

Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила, що 09 липня 2012 року о 9 год. 30 хв. їй повідомили про вбивство сина. Під час проведення слідчої дії, пред`явили відеозапис, зроблений камерою спостереження з магазину „Хрещатик, на якому вона впізнала сина ОСОБА_55 та підсудного ОСОБА_10 .

Як показав свідок ОСОБА_56 , він разом з ОСОБА_12 , опівночі з 8 по 9 липня 2012 року, кидали каміння у вікна багатоповерхівки по АДРЕСА_4 та в сторону будинків по АДРЕСА_1 . В будинок ОСОБА_10 влучили, але вікно не розбили. Коли втікали, на вул. Огієнка, побачили ОСОБА_10 , у якого був пістолет. На його крик „стій, розбіглись в різні сторони. Наступного дня дізнався про вбивство ОСОБА_15 .

За показаннями свідка ОСОБА_57 він бачив, як його сусід ОСОБА_10 вбивав ОСОБА_12 біля паркану будинку АДРЕСА_3 . Чув крик потерпілого: „не вбивайте, не вбивайте мене. Через вікно побачив, як ОСОБА_10 наздогнав потерпілого, повалив на землю і зі всієї сили та злості бив його ногами в голову, як футболіст по м`ячу, при цьому розбігався і наносив багато ударів. На прохання не вбивати не реагував. Після численних ударів в голову, ОСОБА_10 декілька раз вистрілив в ОСОБА_12 . Через деякий час до засудженого підійшов невідомий, який допоміг йому затягнути тіло потерпілого у двір будинку ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_58 підтвердила, що разом з чоловіком стали випадковими очевидцями вбивства ОСОБА_12 їх сусідом ОСОБА_10 .. Бачила, як ОСОБА_10 бив щосили потерпілого ногами в голову, ображав його нецензурними словами, не звертаючи увагу на жителів 9-ти поверхового будинку, які з балконів кричали припинити бійку. Нанісши багато ударів в голову, ОСОБА_10 перестав бити ОСОБА_12 , коли той почав хрипіти, після чого декілька раз вистрілив у нього. Також бачила, як ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_59 тягнули тіло потерпілого хлопця у двір підсудного. Коли приїхала міліція, ОСОБА_10 був вже в іншому одязі.

Згідно з показаннями свідків ОСОБА_60 та ОСОБА_61 , з 8 по 9 липня 2012 року, близько 3 год., перебуваючи в своїй квартирі, по вул. Тімірязєва, в Кам`янець Подільському, вони почули постріли та з вікна побачили, як їх сусід повалив потерпілого на землю та почав щосили бити його ногами в голову, поки той не почав хрипіти. Далі з іншим чоловіком затягнув його у свій двір. Під час вбивства ОСОБА_10 був одягнений у світлі бриджи в полоску, коли приїхали працівники міліції, був одягнений у темну футболку і штани.

Свідок ОСОБА_62 (т.1 а.с. 166-167, 168-170) підтвердив, що вночі 09.07.2012 року почув постріли, які лунали з пров. Лагерного в м.Кам`янець Подільському. Коли прийшов подивитись, що відбувається, то побачив ОСОБА_10 , який попросив допомогти затягнути, на його подвір`я, побитого до крові хлопця, на що він погодився. Потерпілий був ще живий, але важко дихав.

Із показань свідка ОСОБА_63 (Т.1 а.с. 221-223) вбачається, в ніч на 9 липня 2012 року вона пронинулась від крику хлопчини „не вбивайте мене. Вийшовши на балкон, побачила, що один із хлопців, який був одягнений в темний одяг, лежав на землі, а інший, який був у світлому, наносив лежачому удари руками і ногами. Крикнувши, що викличе міліцію пішла в кімнату, де почула постріли з пістолета, які лунали з напрямку магазину „Хрещатик.

Свідки ОСОБА_64 та ОСОБА_65 підтвердили, що у ніч вбивства чули постріли та бачили ОСОБА_10 у світлих шортах, який нервово ходив по провулку Лагерному, а потім, з іншим чоловіком, затягнули тіло потерпілого у двір ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_66 показав, що, в ніч вбивства, почув з вулиці слова „Дядечку, не вбивайте. Вийшовши на балкон своєї квартири, в будинку АДРЕСА_4 , побачив, як старший чоловік веде за руку хлопця, вищого зросту, який намагався вирватись, після чого вони пішли в сторону перехрестя вулиць Тімірязєва Гагаріна і він їх втратив з поля зору.

Свідок ОСОБА_67 підтвердила, що, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , проснулась від пострілів з вулиці та почула несамовитий крик хлопця, було враження, що йому дуже боляче. Через деякий час побачила, як двоє чоловіків затягнули тіло непритомного хлопця на подвір`я будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_68 (Т.1 а.с. 212 214) вона бачила, як чоловік б`є молодого хлопця і звинувачує у розбитті вікна. Кричала, щоб припинив самосуд, що батьки потерпілого розрахуються, але він не реагував. Хлопець став бігти по вул. Тімірязєва, у напрямку магазину „Хрещатик, і вона почула постріл.

За показаннями свідків ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 в судовому засіданні та ОСОБА_72 на досудовому слідстві(т.2 а.с. 20-21), вони, як працівники міліції, прибули на місце злочину, на АДРЕСА_1 , де застали ОСОБА_10 , який пояснив, що затримав особу, яка кинула камінь у вікно його будинку і пошкодила сітку від комах та привів їх на територію свого подвір`я, де лежало тіло молодого хлопця без ознак життя, обличчя якого було побите, в крові. Медичні працівники швидкої допомоги зафіксували смерть.

Із показань свідка ОСОБА_73 вбачається, що він займався підприємницькою діяльністю в магазині «Хрещатик», по АДРЕСА_4 та дозволив працівникам міліції переглянути відеозапис з камери спостереження магазину в ніч на 9 липня 2012 року. При його перегляді було видно як ОСОБА_10 веде потерпілого за руку, в сторону свого житла, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . Працівники міліції запросили двох понятих і скопіювали запис на окремий диск, неприязні стосунки з ОСОБА_10 заперечує.

Доводи в апеляції про те, що вказані свідки обмовили ОСОБА_10 і що суд безпідставно поклав їх показання в основу вироку, є необґрунтованими, оскільки ці їх показання узгоджуються між собою, з іншими свідками та даними огляду місця події, висновками проведених по справі експертиз.

Так, винність ОСОБА_10 підтверджується даними протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього (т.1 а.с. 31-55), в якому зафіксовано місце скоєння злочину, а саме територія по провулку Лагерному, в м. Кам`янець -Подільському, де на місці вбивства, на паркані біля будинку АДРЕСА_3 , було виявлено сліди крові, сліди волочіння тіла з місця вбивства до двору будинку АДРЕСА_1 , по цьому ж провулку, тобто до житла ОСОБА_10 . При цьому, по доріжці волочіння, було виявлено сліди крові. Оглядом території, прилеглої до будинку підсудного, було виявлено труп потерпілого ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті, з побитою, закривавленою головою. З місця злочину вилучено сліди речовини бурого кольору, якою виявилась кров потерпілого.

Як вбачається з даних протоколу огляду трупа ОСОБА_12 з фототаблицями до нього (т.1 а.с. 56-60), в ньому зафіксовано видимі смертельні тілесні ушкодження голови потерпілого, а також інші тілесні ушкодження та проникаючі поранення. Під час огляду з тіла вбитого було вилучено дві металеві пулі, які згідно висновку судово-балістичної експертизи (т. 3 а.с. 235-246) відстріляні з револьвера «Сафарі Магнум РФ 440» серії Х № 35427, вилученого під час обшуку домоволодіння підсудного по провулку Лагерному, 17, де також вилучено і копію технічного документа на вказаний револьвер (т. 3 а.с. 136-143).

Оглядом речових доказів у суді револьвера «Сафарі Магнум РФ 440» серії Х № 35427, стріляних гільз, встановлено, що всі патрони, вилучені з барабану револьвера, відстріляні, у них відсутнє порохове спорядження та кулі, що свідчить про вчинення пострілів з револьвера до його вилучення. Місце вилучення зброї та технічного документу на револьвер свідчить про належність зброї ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 136-143).

Згідно з даними протоколу виїмки, на окремий диск вилучено відеозапис з 8 на 9 липня 2012 року з камер спостереження магазину «Хрещатик» в м. Кам`янці- Подільському. Переглядом диску встановлено, що на ньому зафіксовано, як ОСОБА_10 , біля магазину, що поруч з його домоволодінням, силоміць вів за руку потерпілого ОСОБА_12 до провулку Лагерного, де вчинив вбивство. При цьому, на відеозаписі зображено ОСОБА_10 з бородою і у такому ж одязі (світлих шортах в полосу, оголеним до пояса), тобто так, як його бачили свідки ОСОБА_57 , ОСОБА_74 , ОСОБА_65 , ОСОБА_59 , подружжя ОСОБА_75 та інші, які раніше знали ОСОБА_10 та прямо вказали на нього.

Свідок ОСОБА_76 у суді заперечив будь-який монтаж відеозапису, потерпіла ОСОБА_7 та свідки впізнали на відеозаписі ОСОБА_10 та ОСОБА_12 по одягу, тілобудові та рисам обличчя.

На думку колегії суддів місцевий суд вірно оцінив вище вказаний доказ, як допустимий і належний доказ вини ОСОБА_10 , оскільки ці дані здобуті слідчим з дотриманням кримінально-процесуального закону і стосуються предмету доказування. Слідчий прийняв процесуальне рішення про вилучення відеозапису (т.1 а.с.115). Такий відеозапис слідчі органи вилучили з дозволу власника на окремий диск та склали відповідний протокол у присутності понятих (т.1 а.с.116). Слідчий оглянув відеозапис, встановив необхідну інформацію, виготовив протокол і додатки до нього (т.1 а.с.117-120) та прийняв процесуальне рішення про визнання відеозапису речовим доказом (т.1 а.с.121).

Згідно інформації комунального підприємства «Міськ-Світло» місце вбивства у ніч на 9 липня 2012 року освітлювалось (т.1 а.с.187). Отже, у суду були всі підстави довіряти свідченням очевидців вбивства подружжя ОСОБА_47 , ОСОБА_75 та свідкам ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , які, незважаючи на темну пору доби, при штучному освітлені вулиці розгледіли і впізнали ОСОБА_10 .

За даними висновку судово-медичної експертизи №144 від 16.08.2012 року (т. 3 а.с. 13-23) причиною смерті ОСОБА_12 стала відкрита черепно-мозкова травма - вдавлений перелом кісток носу, перелом лобного відростку верхньої щелепи ліворуч, перелом очної частини лобної кістки зліва, решітчастої кістки, травматичний субдуральний крововилив (85-90 мл.) (крововилив між твердою мозковою оболонкою головного мозку та речовиною головного мозку) на рівні лобних долів, травматичний субарахноїдальний крововилив (крововилив в м`які мозкові оболонки головного мозку) в проекції лобних долів та тім`яної долі праворуч, з крововиливами в бокові шлуночки головного мозку, травматичні крововиливи в товщину лівої лобної долі головного мозку, яка ускладнилась розвитком набряку та стискання речовини головного мозку. Смерть ОСОБА_12 могла наступити біля 7-10 годин від початку (11 год. 45 хв.) проведення експертизи, тобто у час вчинення злочину о 3 год. 9 липня 2012 року.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 , зафіксовано тілесні ушкодження групи «А»: вдавлений перелом кісток носу зліва; перелом лобного відростку верхньої щелепи ліворуч; перелом очної частини лобної кістки зліва та решітчастої кістки; травматичний субдуральний крововилив 85-90 мл. (крововилив між твердою мозковою оболонкою головного мозку та речовиною головного мозку) на рівні лобних долів; травматичний субарахноїдальний крововилив (крововилив в м`які мозкові оболонки головного мозку) в проекції лобних долів та тім`яної долі праворуч з крововиливами в бокові шлуночки головного мозку; травматичні крововиливи в товщину лівої лобної долі головного мозку; крововиливи в кон`юнктиву лівого ока; крововилив в м`які тканини в лобній області у середньому відділі зі сторони внутрішньої поверхні з розповсюдженням на шкіру обличчя до низу; вісім садин в лобній області справа, в області верхньої повіки правого ока в внутрішньому відділі, області спинки носа справа, на рівні віток нижньої щелепи справа, в області верхньої губи, в області підборіддя зліва та справа в області спинки носа ліворуч, в області верхньої повіки лівого ока, в підочній області зліва, на рівні вилочної ділянки ліворуч; синяк в лобній області справа з розповсюдженням на верхні повіки обох очей, на ніс, на підочні ділянки справа та зліва; крововиливи в слизові оболонки верхньої та нижньої губи. Всі ці тілесні ушкодження групи «А» могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів (не менше 8 ударів) по механізму «удар-тертя» з прикладанням значної сили і направленням травмуючої дії в область носа та правого ока зліва направо, спереду назад, яким могла бути та взута ступня, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень які небезпечні для життя в момент спричинення і мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_12 . Під час нанесення тілесних ушкоджень в область обличчя, голова ОСОБА_12 була у вертикальному положенні, або в положенні близькому до нього.

Крім того, зафіксовано тілесні ушкодження групи «Б»: дев`ять плямистих синяків на внутрішній поверхні правого та лівого плеча в середині та нижній третинах, могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму «стискання», можливо при стисканні пальцями рук, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; та ушкодження групи «Г»: сім ран поперековій області зліва на межі з верхньо-внутрішнім квадратом лівої сідниці, в нижніх квадратах лівої сідниці, на внутрішній поверхні правого стегна в верхній третині, на задньо-внутрішній поверхні лівого стегна в верхній третині, підколінної ділянки справа (наскрізне поранення м`яких тканин) у досліджуваного трупа з направленням раньових каналів від вище вказаних ран зліва направо, ззаду наперед та дещо до низу, могли утворитися внаслідок шести пострілів зі знаряддя спорядженого металевими предметами виявленими в м`яких тканинах при проведенні експертизи трупа, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що приводять до короткочасного розладу здоров`я.

До ушкодженнь групи «Д» відносяться: дев`ять садин на задніх поверхнях правої та лівої гомілок в середніх третинах, поздовжньо розташовані, з наявністю нашарувань сірої пилюки, більше по задній поверхні штанин шортів з поверхневими смугами пилу сірого кольору, поздовжньо розташованими, що могли утворитися внаслідок тертя по дотичній об тупі тверді предмети, можливо об грунт. Тілесні ушкодження в цій групі мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження описані в групах ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 прямого причинного зв`язку із настанням смерті не мають. Всі вище вказані ушкодження у ОСОБА_12 утворилися при житті його, незадовго перед настанням смерті і від моменту спричинення ушкоджень ОСОБА_12 до моменту настання смерті пройшло біля 30 хвилин.

Наявність дев`яти садин на задніх поверхнях правої та лівої гомілок, в середніх третинах, які поздовжньо розташовані з наявністю сірої пилюки, більше по задній поверхні штанин шортів з поверхневими смугами пилу сірого кольору поздовжньо розташованими, могли утворитися внаслідок тертя по дотичній об тупі тверді предмети, об грунт, і які свідчать про переміщення трупа при його житті, на що вказують дані протоколу огляду місця події та очевидці злочину.

Здатність до активних дій ОСОБА_12 , після спричинення тілесних ушкоджень в область верхніх та нижніх кінцівок, тазу та голови, в тому числі самостійно переміщатись, захищатись від ударів, кричати, здійснювати цілеспрямовані дії не виключається до моменту втрати свідомості в зв`язку з наявністю важкої черепно-мозкової травми (т. 3 а.с. 13-23).

Про час та причину смерті зазначено також у медичних документах - лікарському свідоцтві про смерть ОСОБА_12 та карті виїзду швидкої допомоги № НОМЕР_5 (т. 1 а.с.61, т. 2 а.с. 10).

Як вбачається з даних висновку додаткової судово-медичної експертизи №10 від 22.09.2012 року (т. 3 а.с. 28-33), утворення тілесних ушкоджень в області голови потерпілого, при падінні з висоти власного зросту та при обставинах, на які вказує ОСОБА_10 в протоколах допиту підозрюваного від 9 липня 2012 року, виключається.

Допитаний в судовому засідані експерт ОСОБА_83 підтвердив висновки експертиз та спростував версію ОСОБА_10 про можливість отримання виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень внаслідок його падіння з висоти власного зросту. За його показаннями смерть ОСОБА_12 наступила за 30 хв. після нанесення тяжких тілесних ушкоджень в область голови потерпілого, від не менше 8 нанесених травмуючих ударів, внаслідок розвитку від дії яких набряку та стискання речовини головного мозку. Ним виявлено та зафіксовано переломи носової кістки зліва, перелом лобного відростку верхньої щелепи, перелом очної частини лобної кістки з переходом на решітчасту кістку зліва. Експерт наполягав, що смертельні тяжкі тілесні ушкодження можна нанести кулаками рук чи ступнями ніг. При цьому у винної особи можуть і не залишатись сліди на кулаках і ногах, оскільки залишення слідів залежить від тренованості винної особи, властивостей та ознак її шкірного покрову. За силою вказані удари були сильними та достатніми для перелому вказаних кісток, потерпілий при їх нанесенні міг відчувати значний фізичний біль. Під час нанесення тілесних ушкоджень в область обличчя, принаймі перших ударів від яких сталась кровотеча, тіло потерпілого або сама його голова була у вертикальному положенні чи в близькому до такого.

За даними висновку судово-криміналістичної експертизи №100-МК від 19.09.2012 року (т. 3 а.с. 186-190), рана на правій поперековій ділянці тулуба потерпілого ОСОБА_12 є проникаючою наскрізною вхідною вогнепальною раною шкіри, яка утворилась від одноразової пробивної дії твердого тупого металовмісного(2-х валентне залізо) травмуючого предмету (снаряду), округлої форми на його поперечному перерізі, що був приведений в рух газами пострілу, здійсненого із близької дистанції, в межах зони дії на шкіру металу пострілу.

З даних висновків судово-балістичних експертиз №55-Б від 3.08.2012 року, №66-Б від 6.09.2012 року (т. 3 а.с. 199-202, 235-246) слідує, що чужорідний металевий предмет, вилучений з тіла ОСОБА_12 , є пулею, відстріляною із револьвера «Сафарі Магнум РФ 440» серії НОМЕР_1 , який знайдено з технічним документом під час обшуку території домоволодіння та житла ОСОБА_10 .

За даними судово-імунологічних експертиз № 373, 374, 375 від 16.08.2012 року (т. 3 а.с. 80-82, 90-92, 101-102), по доріжці волочіння тіла потерпілого на грунті, камінцях, змивах з паркану, вилучених 9 липня 2012 року, під час огляду місця вбивства, по провулку Лагерному, в м. Кам`янці-Подільському, знайдено кров потерпілого ОСОБА_12 .

Відповідно до даних протоколу обшуку від 9.07.2012 року (т. 3 а.с. 136-143) в помешканні ОСОБА_10 , по АДРЕСА_1 , було виявлено і вилучено три рушниці „Сайга 410 К №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та посвідчення № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_10 на право зберігання „мисливської рушниці Сайга.

З довідки, виданої начальником УГБ УМВС України в Хмельницькій області (т. 5 а.с. 216) вбачається, що за ОСОБА_10 зареєстровано три мисливські рушниці: Сайга 410 № НОМЕР_7 , Сайга 410 К-02 № НОМЕР_8 , Сайга 410 К-01 № НОМЕР_9 .

За даними висновків судово-балістичних експертиз №48-Б та №49-Б від 27.07.2012 року (т. 3 а.с. 286-294, 305-309), всі три рушниці «Сайга 410 К» калібру 410 виробництва Росії, що були вилучені при обшуці в помешканні ОСОБА_10 , являються бойовою багатоцільовою гладкоствольною вогнепальною зброєю, здатною здійснювати постріли із складеним та розкладеним прикладом. Згідно дослідницької частини цих висновків експертиз, при порівняльному дослідженні, способом зіставлення вказаних рушниць із зразками мисливської вогнепальної зброї, встановлені збіги за формою, розмірами, конструктивними особливостями та маркувальними позначеннями із мисливською самозарядною гладкоствольною рушницею «Сайга 410» калібру 410 виробництва Росії. А також, встановленні відмінності, відсутня тяга блокування зняття запобіжника при складеному прикладі, однак отвори для даної тяги наявні на задній частині ствольної коробки та на нижній петлі кріплення приладу.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_84 підтвердив дані висновки експертиз, зазначивши, що відсутність тяги блокування зняття запобіжника при складеному прикладі в досліджувальних рушницях «Сайга 410 К» дає можливість здійснювати постріли при складеному прикладі, що надає їм, при такій переробці, ознаки бойової вогнепальної зброї.

Вказані докази спростовують доводи ОСОБА_10 про наявність в нього дозволу на зберігання трьох рушниць «Сайга 410 К», оскільки такий дозвіл в нього є тільки на зберігання мисливської зброї, а не бойової, якою вона стала, після виявленої переробки і потребує відповідного дозволу на зберігання бойової вогнепальної зброї.

Таким чином, посилання в апеляції на те, що ОСОБА_10 не причетний до вчинення злочинів, спростовується сукупністю вищенаведених зібраних по справі і перевірених у суді доказів, достовірність яких не викликає сумніву.

Доводи апелянта про те, що по справі допущена суттєва неповнота судового слідства, оскільки не були задоволені його клопотання про допит свідків, про долучення письмових доказів, є необґрунтованими, оскільки незадоволення цих клопотань не вплинуло на повноту судового слідства.

Зокрема, під час розгляду справи були допитанні свідки, які з`явились в судове засідання для дачі показань про обставини вчинення засудженим злочинів. Вживались заходи до виклику і решти свідків, які не з`явились в судове засідання з поважних причин, і які були допитані або в режимі відео конференції, або суд оголосив їх показання, дані під час попереднього слідства, і дійшов обгрунтованого висновку про можливість закінчення судового слідства без допиту в судовому засіданні. Проведення допиту свідків ОСОБА_85 , Наливайка та ОСОБА_86 , в режимі відео конференції не є порушенням кримінального процесуального закону, а не підтвердження ОСОБА_87 , відповідними документами, його місця проживання та реєстрації ніяким чином не вплинуло на достовірність його показань.

Не встановлено по справі й суттєвих порушень норм кримінально-процесуального закону, які б потягли за собою скасування вироку, на що також є посилання в апеляції. Доводи засудженого ОСОБА_25 про те, що суд закінчив судове слідство і перейшов до судових дебатів і останнього слова в один день, не з`ясувавши чи є у нього клопотання, без долучення до справи, наявних у нього письмових та речових доказів, без надання можливості підготуватись до судових дебатів і останнього слова, не знайшли свого підтвердження. Так з протоколу судового засідання (а.с.161, 163,169 т.18) вбачається, що головуючий 22.12.2015 року з`ясував у учасників судового розгляду чи бажають вони доповнити судове слідство, заявити клопотання, і крім заяви про відвід судді Шкляруку, захиснику, залучення представників за цивільним позовом, які заявлялись неодноразово, і які суд відхилив у зв`язку із зловживанням ОСОБА_10 своїми процесуальними правами, інших клопотань, на даній стадії судового засідання, він не заявляв. В цей же день було закінчено судове слідство і суд перейшов до судових дебатів, які продовжувались 23.12.2015 року, і цього ж дня, апелянту було надано останнє слово. Для підготовки до судових дебатів та останнього слова судом неодноразово оголошувалась перерва.

Посилання апелянта на те, що у зміненому складі колегії суддя ОСОБА_88 не міг брати участь, оскільки він розглядав справу щодо порушень чинного законодавства, допущених його підлеглими, під час розгляду цієї справи, крім того була скасована ухвала місцевого суду від 29.10.2015 року, якою суддя ОСОБА_88 відмовив у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора, позбавленні підстав, так як засуджений не вказав на жодну із обставин, передбачених ст.54 КПК України 1960 року, які виключають участь судді у розгляді справи. Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 07.12.2015 року(а.с.223 т.17) ОСОБА_10 відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_89 , яка є чинною.

07.12.2015 року відбувся судовий розгляд справи, попередній розгляд, в цей день, не проводився (а.с.117-121 т.18). ОСОБА_10 надавалась можливість для спілкування із захисником, клопотань про допущення до участі у розгляді справи його представників, про повернення справи на додаткове розслідування, про ознайомлення з матеріалами справи він не заявляв, обвинувальний висновок йому вручено 25.02.2015 року, що підтверджується його розпискою (т.14 а.с.233-234), тому колегією суддів було відмовлено в ознайомленні з ним. В цей же день були розглянуті його заяви про відвід всім учасникам судового розгляду, які були вирішенні колегією суддів з виходом в нарадчу кімнату, тому доводи апеляції, з цього приводу є безпідставними.

Згідно з приписами ст.278 КПК України 1960 року суд, встановивши під час судового слідства, що злочин вчинила будь-яка з осіб, не притягнутих до кримінальної відповідальності, за клопотанням прокурора, потерпілого або його представника виносить мотивовану ухвалу, а суддя постанову, якими про вчинення цього злочину повідомляє прокурора або направляє все провадження в справі для проведення досудового слідства чи дізнання.

Враховуючи ці вимоги закону, суд підставно відхилив клопотання ОСОБА_10 про притягнення до кримінальної відповідальності свідка ОСОБА_90 , у зв`язку з його зізнанням, на думку апелянта, у вбивстві ОСОБА_12 , на що є посилання в апеляційній скарзі.

07.12.2015 року судом було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про допит в якості свідків ОСОБА_91 та ОСОБА_92 , в апеляції засуджений не вказав з яких підстав їх необхідно було видалити з зали судового засідання, тому апеляційна інстанція не вбачає порушень судом першої інстанції вимог ст. 300 КПК України 1960 року.

Дана кримінальна справа була передана на розгляд до Дунаєвецького районного суду відповідно до постанови голови апеляційного суду Хмельницької області від 20 січня 2015 року (т.14 а.с.115) у зв`язку з неможливістю утворити склад суду в Кам`янець-Подільському міськрайонному суді, тому колегія суддів вважає, що Дунаєвецький районний суд не порушив підсудність, як про це вказує засуджений в апеляції.

Твердження апелянта про не внесення в протокол судового засідання свідчень свідка ОСОБА_23 , інших показань свідків, на які є посилання в апеляції, та внесення показань свідка ОСОБА_93 , не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст.88 КПК України(1960 року) сторони мають право знайомитися з протоколом судового засідання і подавати зауваження з приводу допущенної неправильності або неповноти протоколу, які розглядаються згідно з порядком, виписаним в ст.88-1 КПК України.

Згідно з ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 2 червня 2016 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 було зняте з апеляційного розгляду та повернуто в Дунаєвецький районний суд для виконання вимог ст.ст. 88,88-1 КПК України (ред. 1960 р.)

Посилання апеляції на допущенні порушення кримінально-процесуального закону, під час допиту потерпілої ОСОБА_7 , позбавленні підстав, так як з протоколу судового засідання (т.18 а.с.118-121) вбачається, що потерпіла була допитана відповідно до вимог ст.302-303,308 КПК України 1960 року.

Колегія суддів не вбачає порушень і вимог ст.272 КПК України 1960 року у зв`язку з видаленням судом ОСОБА_10 з залу засідання за неодноразові порушення ним порядку під час судового засідання, що відображено в протоколах судових засідань, тому такі його посилання в апеляції є безпідставними.

Апелянтом не обґрунтовано твердження про те, що показанням вказаних свідків судом дана неправильна оцінка, оскільки порушень вимог ст.67, ч.3 ст.323 КПК України 1960 року при оцінці судом доказів, колегією суддів не встановлено.

Посилання ОСОБА_10 на те, що суд обґрунтував вирок суперечливими показаннями свідків ОСОБА_72 , ОСОБА_69 та інших свідків, не спростовує висновок суду про вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 саме ним.

10.12.2015 року судом не вирішувалось питання про надання дозволу на відео зйомку судового засідання( протокол судового засідання т.18 а.с.130-140), тому такі його твердження не відповідають дійсності.

Доводи апелянта про допущенні порушення судом у зв`язку з безперервним розглядом справи протягом 5 днів, з 7 по 11.12.2015 року, позбавлення його права на участь в судових засіданнях по інших справах, не знайшли свого підтвердження, оскільки кримінально-процесуальним законом не передбачена така заборона. Лише з дозволу суду, в провадженні якого перебуває кримінальна справа, по якій підсудний тримається під вартою, останній може приймати участь в інших судових засіданнях.

Колегією суддів не встановлено порушення прав засудженого в процесі судового розгляду, зокрема на харчування, на перерви, на побачення, що підтверджується протоколоми судових засідань.

Не вбачає колегія суддів і порушень кримінально- процесуального закону у зв`язку із заміною прокурора ОСОБА_94 на ОСОБА_95 , на що є посилання в апеляції, і такі твердження апелянта не заслуговують на увагу.

Суд вирішив питання щодо речових доказів, посилання на які є в апеляції, відповідно до вимог ст.81 КПК України 1960 року, тому доводи апелянта, з цього приводу, є безпідставними.

Вказаний вирок суду підписаний усією колегію суддів, тому посилання на його неправосудність є надуманими.

Колегія суддів не вбачає порушень і при вирішенні судом питання щодо стягнення витрат за проведення експертиз, такі засудженим не обґрунтовані.

Твердження ОСОБА_10 про підроблення посадовцями 15.12.2015 року акту про ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження не підтвердженні належними та допустими доказами, що вказує, також, на їх необґрунтованість.

Не порушено ні досудовим слідством, ні судом право на захист ОСОБА_10 , оскільки його захищали професійні адвокати ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_14 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , від яких він безпідставно відмовився. В процесі апеляційного розгляду захисник ОСОБА_103 був замінений на захисника ОСОБА_9 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції були дотримані вимоги кримінально-процесуального закону щодо прав засудженого в суді апеляційної інстанції. Його права було дотримано стосовно ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, надано копії відповідних процесуальних дій, які проводились в процесі досудового слідства та в суді, копії протоколів судових засідань, аудіо та відеозаписів, що підтверджується його заявами та актами працівників Дунаєвецького районного суду та апеляційного суду Хмельницької області, долученими до справи. Своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_10 зловживав, намагався знищити докази його причетності до вчинення злочинів. Так, відповідно до акта, складеного помічником заступника голови апеляційного суду Хмельницької області, 18 липня 2016 року, засуджений ОСОБА_10 , під час ознайомлення з 4 томом, вирвав аркуш справи №293, а саме паспорт на револьвер калібру 4 мм для відстрілу патронів «Флобер», який був поміщений в файл пакет та опечатаний слідчим СВ СУ УМВС У в Хмельницькій області. Даний документ був виявлений у засудженого ОСОБА_10 при поверхневому огляді. Дотримано прав засудженого і в частині надання останнього слова в апеляційній інстанції, яке ОСОБА_10 перетворив на зачитання апеляційної скарги на протязі більше 4-х годин.

Колегією суддів не розглядались доводи ОСОБА_10 , викладені в апеляції, які стосуються розгляду кримінальної справи іншим складом Дунаєвецького районного суду в період з 09.02.2015 року по 13.11.2015 року, оскільки знаходяться поза предметом апеляційного розгляду.

За висновком судово-психоло-психіатричних експертиз (т. 5 а.с. 242-244, т.8 а.с. 86-90), підтверджується, що ОСОБА_10 психічними захворюваннями не страждає, не страждав такими і на період вчиненого злочину, а тому міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто відносно скоєного його слід вважати осудним. Індивідуально-психологічні особливості, мотиваційні чинники ОСОБА_10 не могли суттєво вплинути на його поведінку під час інкримінованих йому дій. ОСОБА_10 на момент інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту не перебував. Не перебував він також і в іншому емоційному стані (вираженого емоційного збудження або емоційного напруження), який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом досліджені усі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи.

Показання засудженого щодо його непричетності до вчинення вбивства ОСОБА_12 , із посиланням на відсутність доказів цього, та на те, що свідки по справі не були очевидцями події і знаходяться з ним в неприязних відносинах, та що він не виготовляв і не зберігав вогнепальної зброї, суд розцінив критично, як намагання підсудного уникнути відповідальності за вчинене, оскільки його показання повністю спростовуються наведеними доказами по справі, свідки заперечили наявність у них неприязних відносин з ОСОБА_10 , показання свідків об`єктивно узгоджуються з іншими доказами щодо фактичних обставин справи.

Ці та інші наведені у вироку докази переконливо свідчать про те, що ОСОБА_10 вчинив вбивство, умисне, протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_12 з особливою жорстокістю, шляхом заподіяння йому численних тяжких тілесних ушкоджень в область життєво важливого органу голови, із прикладанням значної фізичної сили та багаточисленних інших тілесних ушкоджень, в тому числі поранень із застосуванням револьвера, по тілу потерпілого, в сукупності заподіяних яких потерпілий тривалий час відчував значний фізичний біль, та умисне вбивство ОСОБА_12 з хуліганських мотивів, використовуючи малозначний привід, діючи зухвало, в присутності свідків, порушуючи їх спокій, застосовуючи грубу фізичну силу та травматичну зброю до потерпілого.

Крім того, ОСОБА_10 вчинив незаконне виготовлення та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу щодо рушниць „Сайга 410 К.

Усі обставини справи дослідженні судом всебічно, повно й об`єктивно, зібраним доказам дана належна оцінка в їх сукупності і дії ОСОБА_10 за п.п.4,7 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України кваліфіковані судом вірно.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що вбивство ОСОБА_12 було вчинене з особливою жорстокістю, враховуючи спосіб вчинення злочину, його тривалість, характер, кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, внаслідок чого він зазнав особливих страждань.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №3 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю, якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних( у тому числі шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення) страждань.

Так потерпілому було заподіяно не менше 8 ударів, лише у голову,. 6 пострілів у тіло, всі виявленні чисельні ушкодження йому були спричиненні за його життя. З показань судово-медичного експерта вбачається, що в момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, він міг відчувати значний біль, а з моменту спричинення тяжких тілесних ушкоджень і до настання смерті пройшло близько 30 хв. В судовому засіданні свідки-очевидці підтвердили, що потерпілий просив ОСОБА_10 не робити йому боляче та не вбивати, що постріли засуджений здійснював, у тому числі, під час переслідування потерпілого, а також з розбігу бив ногою в область голови.

Також правильним є висновок суду про те, що ОСОБА_10 вчинив вбивство ОСОБА_12 з хуліганських мотивів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №3 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» як умисне вбивство з хуліганських мотивів за п.7 ч.2 ст. 115 КК України дії винного кваліфікуються, коли він позбавляє іншу особу життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само без будь-якої причини з використанням малозначного приводу.

На думку колегії суддів, характер, вчинених ОСОБА_10 дій свідчить про спрямованість його умислу саме на умисне вбивство з хуліганських мотивів, оскільки вони позбавлені будь-якої необхідності, пов`язані з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки з використанням малозначного приводу, вчиненні в присутності свідків, порушуючи їх спокій, застосовуючи грубу фізичну силу та травматичну зброю до потерпілого.

При призначенні ОСОБА_10 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст.50, 65 КК України, роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), врахував особу винного, характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, обставини справи, що впливають на ступінь його відповідальності і призначив справедливе покарання.

Зокрема, враховуючи те, що засуджений вчинив злочини, які відносяться до категорії середньої тяжкості та особливо тяжких, які є умисними, обстановку, мотиви вчинення злочину щодо ОСОБА_12 з використанням малозначного приводу, велику кількість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, спосіб вчинення злочину, а саме нанесення потерпілому чисельних ударів ногами в область життєво важливого органу - голови з особливою зухвалістю та жорстокістю, невідворотні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_12 , який був особою молодого віку, дані про особу підсудного ОСОБА_10 , що раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, проте притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання житлово-експлуатаційна організація характеризуючими даними на підсудного не володіє (т.5 а.с.189), офіційно ніде не працює, має на утриманні двоє малолітніх дітей, дружину, яка не працює, матір похилого віку та дійшовши висновку, що він являє собою підвищену небезпечність для суспільства, суд обґрунтовано призначив йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Як підставно зазначив суд у вироку, про високу суспільну небезпечність ОСОБА_10 свідчить його здатність до неконтрольованих дій з проявами агресії, підтвердженням чого є вчинення ним умисного злочину проти життя та здоров`я людини.

Судом першої інстанції не встановлено жодних обставин, які б відповідно до ст.66 КК України пом`якшували покарання засудженому ОСОБА_10 , не вбачає таких і колегія суддів.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КПК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення проводиться лише у разі засудження особи до позбавлення волі на певний строк, в межах того самого кримінального провадження, а відтак вказана норма закону не може бути застосована щодо засудженого ОСОБА_10 , який засуджений до довічного позбавлення волі.

Цивільний позов, який був пред`явлений потерпілою ОСОБА_7 вирішений відповідно до вимог цивільного та кримінально-процесуального законодавства. Стягуючи із ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 34833гривень на відшкодування матеріальної та 1000000(один мільйон)грн. моральної шкоди, суд врахував витрати, які понесла потерпіла у зв`язку з похованням сина та характер і обсяг душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з позбавленням його життя, а тому доводи апеляції про безпідставність задоволення цивільного позову, оскільки такий розглядався в порядку цивільного судочинства, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в порядку ст. 365 КПК України 1960 року вирок суду, в частині рішення про речові докази, слід змінити, оскільки в порушення ст.ст.81,330КПК України 1960 року судом не вирішено питання про речові докази, які знаходяться в Хмельницькому НДЕКЦ МВС України 5 (п`ять) упакувань, 8 металевих ємностей з порохом.

Підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_10 , про що зазначається в апеляції, судова колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, п.11,15 Перехідних положень КПК 2012 року,колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію засудженого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

В порядку ст.365 КПК України 1960 року вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2015 року щодо ОСОБА_10 , в частині рішення про речові докази змінити.

Речові докази, які знаходяться в Хмельницькому НДЕКЦ МВС України 5 (п`ять) упакувань, 8 металевих ємностей з порохом передати у вибухотехнічну службу ГУНП в Хмельницькій області та знищити.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк із дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2