Справа № 487/4360/15-к
Провадження № 1-в/487/250/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва подання Заводського районного відділу КВІ УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, місце мешкання якого не відоме, раніше судимого: проживаючого в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , працюючого по найму, судимостей не маючого, раніше судимого: 12.08.1998 року Тернопільським судом м. Тернополя за ч. 2 ст.143, ст. 86-1, ч. З ст. 155-6, ст. 44, ч. 1 ст. 194, ст. 42 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 20.08.2001 року звільнений за Законом Про амністію від 05.07.2001 року з іспитовим строком 2 роки 1 місяць 11 днів; 26.08.2009 року Тернопільським судом м. Тернополя за ч. З ст. 191, ст. 55, п. 2, п.3, п.4 ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України строком 3 роки

Засудженого 03.07.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.ч. 1,2 ст. 185, ч. 2 ст.15 та ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України до засудженого ОСОБА_4 покладені наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої служби, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 засуджений 03.07.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.ч. 1,2 ст. 185, ч. 2 ст.15 та ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України до засудженого ОСОБА_4 покладені наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої служби.

Начальником Заводського РВ м. Миколаєва КВІ УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_5 внесене подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на тих підставах, що засуджений ОСОБА_4 без поважної причини не з`являвся на реєстрацію до інспекції, за що до нього було 20.08.2015 року інспекцією були проведені першочергові розшукові заходи у зв`язку з тим, що засуджений з дня постановки на облік до кримінально-виконавчої інспекції не з`являвся, за адресою вказаною в вироку суду: АДРЕСА_1 , не проживав. 28.09.2015 року гр. ОСОБА_4 був доставлений до КВІ ст. лейтенантом поліції Заводського району ОСОБА_6 , де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, та з винесеною постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої він зобов`язаний з`являтися до інспекції для реєстрації третій вівторок кожного місяця. Також був попереджений письмово про відповідальність та правові наслідки скоєння повторного злочину, систематичне скоєння адміністративних правопорушень та невиконання обов`язків покладених на нього вироком суду. В ході бесіди засудженим була зазначена адреса нового місця проживання, а саме: АДРЕСА_3 . З дня постановки на облік засуджений ОСОБА_4 з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, але допустив неявку 17.11.2015 року, внаслідок чого 01.12.2015 року з засудженим було проведено профілактичну бесіду в усній формі та винесене письмове попередження. Починаючи з 17.05.2016 року і по теперішній час не з`являється на реєстрацію. Від виконання покладених на нього судом обов`язків ухиляється та зник з постійного місця проживання. В наслідок цього інспекцією вдруге були проведенні першочергові розшукові заходи в ході, яких встановити місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 не вдалося. 03.08.2016 року інспекцією було направлене подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів до Заводського ВП ГУНП України в Миколаївській області.

Як вбачається з матеріалів подання, єдиною підставою для скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 призначеного йому вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 03.07.2015 року є невиконання його обов`язку у вигляді явки до інспекції для реєстрації, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні подання не підтримала, вказала, що відсутні підстави для задоволення подання, оскільки відсутні докази, що свідчили б про те, що засуджений внаслідок умисної протиправної поведінки не бажає стати на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про час, дату розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, що була повернена до суду в зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ОСОБА_4 засуджений 03.07.2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.ч. 1,2 ст. 185, ч. 2 ст.15 та ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України до засудженого ОСОБА_4 покладені наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування покарання, у випадках якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення;

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України: Виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно зі ст. 164 КВК України, органи КВІ ведуть персональний облік засуджених протягом іспитового строку; спільно з органами внутрішніх справ та відповідними громадськими формуваннями проводять індивідуальну профілактичну роботу із засудженими та контролюють додержання ними громадського порядку і виконання зобов`язань, покладених на них судом; вносять подання органам внутрішніх справ по здійсненню приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до КВІ; організовують початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилають матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення в розшук таких засуджених.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

З наданих суду матеріалів вбачається, що висновок представників КВІ, зазначений в клопотанні, про невиконання обов`язків засудженим ОСОБА_4 щодо щомісячного з`явлення для реєстрації, грунтується на припущенні, що це відбувається без поважних причин та свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення. Це припущення зроблено на підставі того, що встановити місцезнаходження засудженого на даний час не можливо, він (згідно довідок закладів охорони здоров`я Миколаєва) на стаціонарному лікуванні не перебуває за медичною допомогою не звертався, актовий запис про смерть - відсутній, в слідчому ізоляторі не перебуває, у вчиненні нових злочинів не обвинувачується.

Проте, рішення суду не може грунтуватись на припущенні, а оскільки представником КВІ не доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 внаслідок умисної протиправної поведінки, без поважних причин не з`являється для щомісячної реєстрації в органи КВІ і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, то відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні подання Заводського районного відділу КВІ УДПтС України в Миколаївській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7