Справа № 709/2080/2012
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , підсудного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальну справу №11/777/37/16, за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу місцевої прокуратури на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.05.2016 року.
Цією постановою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України направлено прокурору Закарпатської області для організації проведення додаткового розслідування.
Запобіжний захід ОСОБА_5 залишено попередній підписку про невиїзд.
Органом досудового розслідування, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 05.05.2012 року, біля 04 год.,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в селищі Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, неподалік кафе-бару «Твін-Пікс», діючи умисно, з метою мучення та нанесення побоїв, за попередньою змовою групою осіб, з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , насильно схопили на вулиці громадянина ОСОБА_9 , повалили його на землю й усупереч його волі, зв`язали клейкою стрічкою його ноги та руки, чим позбавили потерпілого можливості вільно пересуватися, помістили останнього в багажне відділення легкового автомобіля з обмеженим простором, чим позбавили його волі, відвезли в село Луг Рахівського району Закарпатської області, де погрожуючи предметами схожими на пістолет та ніж з кастетом, примусили його стати на коліна зі зв`язаними руками та ногами, та почали наносити тілесні ушкодження та фізичні страждання.

Також, 05.05. 2012, біля 04 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою мучення та на несення побоїв, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , насильно у багажному відділенні легкового автомобіля, привезли громадянина ОСОБА_9 в село Луг Рахівського району Закарпатської області, де поваливши його на землю, і в супереч його волі, почали останнього ставити на коліна та розказувати про невідомі йому обставини, погрожувати предметами схожими на пістолет та ніж з кастетом, наносити потерпілому удари руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців обох параорбітальних ділянок, забоїв м`яких частин носа, верхньої губи, обох вушних мушлів, саден правої чолової ділянки з переходом на праву скулову ділянку, правої надбрівної ділянки, верхньої бокової поверхні правого плечового суглобу, ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому кісток носа із зміщенням кісткових уламків, які з згідно висновку судово-медичної експертизи № 233 від 25.05.2012 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

-2-

Крім того, 05.05. 2012, біля 04 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою нападу та заволодінням чужим майном, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись в селищі Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, неподалік кафе-бару «Твін-Пікс», схопивши на вулиці громадянина ОСОБА_9 повалили його на землю всупереч його волі, зв`язали клейкою стрічкою його ноги та руки, чим позбавили потерпілого можливості вільно пересуватися, помістили його в багажне відділення легкового автомобіля з обмеженим простором, чим позбавили його волі, відвезли в село Луг Рахівського району Закарпатської області, де погрожуючи предметами схожими на пістолет та ніж з кастетом, примусили його стати на коліна зі зв`язаними руками та ногами, та почали наносити тілесні ушкодження та фізичні страждання, внаслідок чого заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді синців обох параорбітальних ділянок, забоїв м`яких частин носа, верхньої губи, обох вушних мушлів, саден правої чолової ділянки з переходом на праву скулову ділянку, правої надбрівної ділянки, верхньої бокової поверхні правового плечового суглобу, ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому кісток носа із зміщенням кісткових уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 233 від 25.05.2012 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном «Нокіа 5310» вартістю 685 (шістсот вісімдесят п`ять) грн., срібним ланцюжком вартістю 947 (дев`ятсот сорок сім) грн., срібним наручним браслетом вартістю 200 (двісті) грн., чим заподіяли потерпілому матеріальної шкоди на суму 2 056 (дві тисячі п`ятдесят шість) грн..

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що в даній кримінальній справі допущено неповноту досудового слідства, яку суд при розгляді в судовому засіданні позбавлений можливості усунути, оскільки в матеріалах справи відсутні речові докази, наявні розбіжності в показаннях обвинувачених, потерпілого, свідків, не розмежовано дії обвинувачених у вчиненні вказаних злочинів, невстановлені свідки на які вказув потерпілий під час його допиту в суді.
В апеляційній скарзі прокурор просить постанову суду від 31.05.2016 року скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до Рахівського районного суду в іншому складі. Указана постанова суду є незаконною. Суд усупереч вимогам ст. ст. 281, 315 КПК України не вжив усіх допустимих заходів для встановлення наявності чи відсутності неповноти або неправильності досудового слідства та не мотивував з яких підстав, виходячи з досліджених судом доказів, та для усунення яких саме недоліків, кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування. Так, у судовому засіданні при розгляді справи по суті допитувалися підсудні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 .. Суду не представилось можливим допитати в якості свідків громадян ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , про яких у судовому засіданні повідомив потерпілий ОСОБА_9 , які були присутні 05.05.2012 року в барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Однак, указані свідки не були встановлені органом досудового розслідування при провадженні кримінальної справи. Крім того, їхні покази суттєво не впливатимуть на кваліфікацію діянь обвинуваченого, оскільки вони не були присутніми під час вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинних діянь стосовно ОСОБА_9 на вул. у смт. В.Бичків та в с. Луг Рахівського району. Крім того, судом не дано оцінки дослідженим 19.12.2014 в суді доказам, що є істотним порушенням вимог кримінально процесуального законодавства.

-3-

Зокрема, показами свідка ОСОБА_10 , яка бачила як четверо чоловік вийшли з автомобіля й почали безпричинно бити ОСОБА_9 , а потім силою поклали його в багажник автомобіля й кудись поділись. Також, не дано оцінку протоколам огляду місця події; протоколу виїмки; висновку СМЕ; висновкам судово товарознавчої та судово імунологічної експертиз; протоколам впізнання по фотознімках; протоколу огляду відеозапису. Судом не взято до уваги, що підсудний ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , провадження стосовно яких виділені в окреме провадження, у ході досудового розслідування частково визнавали вину в скоєнні злочинів та в ході судового розгляду, з метою уникнути відповідальності змінили покази, заявивши, що позбавляли потерпілого волі із ціллю доставити його до райвідділу міліції через вчинення ним злочину по відношенню до них.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора на підтримання апеляції, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 про обґрунтованість постанови суду, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд уважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції, повертаючи кримінальну справу на додаткове розслідування прокурору обмежився лише допитом підсудних, потерпілого та свідків, при цьому не дослідив письмові докази, наявні в матеріалах кримінальної справи, та не дав їм належної оцінки.
У постанові суду від 31.05.2016 року про повернення справи на додаткове розслідування суд першої інстанції не навів мотивів неповноти та неправильності досудового розслідування, яка не може бути усунута в судовому засіданні.

Так, повертаючи кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України, суд своє рішення мотивував відсутність речових доказів, розбіжностями в показаннях обвинувачених та потерпілого, який у судовому засіданні показав, що ланцюжок з його шиї знімав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що не узгоджується з обставинами викладеними у обвинувальному висновку, крім того в судове засідання не доставлено свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , які з показань потерпілого були у барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 05.05.2012, і про яких стало відомо тільки 20.03.2013 під час допиту в суді потерпілого та було дано доручення в порядку ст.315 -1 КПК України на встановлення їх місце знаходження.
Крім того, суд, повертаючи кримінальну справу на додаткове розслідування дав вказівки органу досудового розслідування встановити місцезнаходження та вилучити предмети подібні на пістолет та ніж, якими обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 погрожували потерпілому ОСОБА_9 ; предмет, подібний на пістолет, яким потерпілий ОСОБА_9 погрожував обвинуваченому ОСОБА_5 і в разі їх встановлення призначити експертизи на належність цих предметів до вогнепальної та холодної зброї; встановити чи являються дані предмети вогнепальною та холодною зброєю, у разі необхідності для цього призначити судово балістичну експертизу.

Також, у ході додаткового розслідування необхідно описовою частиною обвинувального висновку розмежувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 від інших кримінальних дій та дій інших обвинувачених у даній кримінальній справі.

За змістом ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

-4-

Якщо суд при судовому розгляді справи має змогу усунути виявлені недоліки досудового розслідування шляхом більш ретельних допитів підсудного, потерпілого, свідків, виклику і допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, дачі судових доручень в порядку ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення на додаткове розслідування справи не допускається. При необхідності суд може відкласти розгляд справи для витребування додаткових доказів (ст.280 КПК України). Ці вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Зокрема, за змістом наведеного процесуального закону, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Указані недоліки колегія суддів визнає такими, що можуть, і повинні бути усунуті під час судового розгляду справи.
Висновок суду першої інстанції про те, що до цього часу явка свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , про присутність яких у барі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 05.05.2012 року повідомив у судовому засіданні 20.03.2013 року потерпілий ОСОБА_9 до суду органом досудового слідства не забезпечена не ґрунтується на матеріалах справи, є надуманим та таким, що не є підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

З постанови суду від 19.03.2013 року вбачається, що суд у порядку ст.315-1 КПК України (1960 року) давав доручення СУ УМВС України в Закарпатській області встановити осіб які були присутні в барі « ОСОБА_15 », у ніч з 04.на 05.05.2012, барменів які працювали у цей період та свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та інших осіб, з метою подальшого їх допиту як свідків у зазначеній кримінальній справі.

Із супровідного листа начальника Рахівського РВ УМВС України від 24.04.2013 вбачається, що відповідно до постанови суду від 19.03.2013 матеріали виконаного доручення в порядку ст.315-1 КПК України ( в редакції 1960 року) направлені суду (т.6 а.с. 110- 127). У матеріалах містяться протоколи допиту свідків, які були встановлені за вказівкою суду, оскільки в постанові суду була відсутня вказівка на їх доставку до суду.

Указані свідки на неодноразові виклики до суду не з`являлись, а тому суд відповідно до вимог ст.306 КПК України (1960 року) мав можливість із власної ініціативи оголосити показання цих свідків, отримані під час виконання його доручення в порядку ст.315-1 КПК України (1960 року).

Крім того, безпідставними є вказівки суду першої інстанції щодо встановлення місцезнаходження та вилучення предметів подібних на пістолет та ніж, якими обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 погрожували потерпілому ОСОБА_9 ; предмет, подібний на пістолет, яким потерпілий ОСОБА_9 погрожував обвинуваченому ОСОБА_5 ; встановити чи являються дані предмети вогнепальною та холодною зброєю, у разі необхідності для цього призначити судово балістичну експертизу.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, такі речові докази в матеріалах кримінальної справи відсутні, предмети на які вказує суд під час досудового розслідування слідчими органами не вилучалися, речовими доказами не визнавались, і такі в кримінальній справі під час направлення її до суду відсутні (т.3 а.с.134-152).

Крім того, як убачається з матеріалів кримінальної справи, суд першої інстанції під час розгляду кримінальної справи не досліджував та не дав оцінку письмовим доказам, на які в обвинувальному висновку посилається орган досудового розслідування, а саме: протоколу огляду місця події; протоколу виїмки; висновку СМЕ, згідно якого в потерпілого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження;

-5-

висновкам судово товарознавчої та судово імунологічної експертиз; протоколам впізнання по фотознімках, у ході яких ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 ; протоколу відеозапису, на якому видно як обвинувачені знущаються над потерпілим.

Судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, у ході досудового розслідування та судового розгляду частково визнавали вину в скоєнні злочинів відносно потерпілого.

У відповідності до вимог ст.67 КПК України (в редакції Закону 1960 року) докази наявні в матеріалах кримінальної справи суд повинен оцінити за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зі змісту даної статті випливає, що закон вимагає, щоб внутрішнє переконання було обґрунтованим. Вимоги закону щодо розгляду обставин справи слід розглядати і як вимоги щодо оцінки відповідних доказів. Це пов`язано з тим, що процесуальне рішення приймається на підставі всебічної, повної і об`єктивної оцінки зібраних і перевірених доказів, а не обставин справи. Тому внутрішнє переконання, до якого приходять суб`єкти оцінки, перш за все ґрунтуються саме на такому всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх доказів у їх сукупності. Висновки суду повинні бути мотивованими.
Повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з підстав усунення розбіжностей у показах обвинувачених, потерпілого та свідків, розмежування дій кожного з обвинувачених, неявки в судове засідання свідків, надання речових доказів, які відсутні в кримінальній справі не є підставами для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, вони можуть бути усунені під час судового розгляду.
Колегія суддів звертає увагу також на те, що такі свідки органом, який проводив досудове слідство були встановлені, а неявка цих свідків у судове засідання не є підставою повернути справу на додаткове розслідування.
Апеляційний суд прийшов до переконання, що наведені в постанові суду недоліки досудового слідства суд першої інстанції має змогу усунути шляхом більш ретельного допиту потерпілого, підсудних та свідків, допиту нових свідків, дачі судових доручень у порядку ст..315-1 КПК України ( в редакції 1960 року), щодо проведення окремих слідчих дій та вжиття заходів по встановленню можливих очевидців злочинів.
Кримінальна справа повертається на додаткове розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання або досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України ( в редакції 1960 року), без усунення яких справа не може бути розглянута в суді. Судом першої інстанції таких порушень не встановлено, у постанові суду не наведено.
При таких обставинах апеляційний суд, уважає, що постанова суду про направлення справи для організації досудового розслідування є необґрунтованою, а тому підлягає до скасування, а апеляція, яку подав прокурор частковому задоволенню.
Доводи прокурора є підставними й заслуговують на увагу, постанова суду про повернення справи на додаткове розслідування як така, що винесена з істотним порушенням вимог кримінально - процесуального закону підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно розглянути справу з дотриманням вимог чинного законодавства, дати належну оцінку дослідженим у суді доказам і на підставі всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

-6-
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (в редакції Закону 1960 року) та розділом ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

апеляцію прокурора Рахівського відділу місцевої прокуратури - задовольнити.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.05.2016 року, якою кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст.127, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.187 КК України повернута прокурору Закарпатської області для організації проведення додаткового розслідування - скасувати.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст.127, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.187 КК України. направити на новий судовий розгляд у той же суд.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 підписку про невиїзд залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: