Справа №478/125/16-к 07.04.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000653, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року.

Обвинувачений:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Миколаївка Казанківського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .

Просить вирок суду змінити, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від покарання з випробуванням.

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/284/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія:, ст. 185 ч.3 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Узагальнені доводи обвинуваченого.
Вказує, що він визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, потерпіла до нього претензій не має.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

25 листопада 2015 року о 22 годині ОСОБА_5 реалізуючи умисел спрямований на викрадення чужого майна, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння зайшов на територію садиби ОСОБА_9 , розташованої по АДРЕСА_2 , де шляхом відчинення вхідних дверей проник у приміщення господарської споруди і таємно викрав птицю породи «Індо-качка» в кількості п`яти голів, загальною вартістю 500 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим та просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виконав вимоги ст. ст. 65 - 67 КК України, врахувавши вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, дані про особу винного, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, що є мінімальним розміром, передбаченим санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду про неможливість виправлення ОСОБА_5 без відбування призначеного йому покарання.

Так, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому не в повній мірі враховані обставини скоєного злочину, не велику суму завданої потерпілій шкоди, стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_5 визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, правильно оцінив свою неправомірну поведінку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 страждає психічним захворюванням, у зв`язку з чим не був призваний на військову службу (а.п. 46).

В суді апеляційної інстанції захисник повідомив про те, що на даний час обвинувачений ОСОБА_5 працює у фермерському господарстві.

Крім того, як свідчать матеріали провадження потерпіла не наполягала на призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання пов`язаного з позбавленням волі (а. п. 23).

Окрім того, як вбачається з технічного носія інформації в судових дебатах прокурор ОСОБА_10 вважала, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства та просила на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, у визначених цим законом випадках, суд може прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи вище наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З огляду на наведене, вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити .

Вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року відносно ОСОБА_5 змінити.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказану інспекцію про зміну місця проживання, відповідно до п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: