Ухвала
іменем україни
15 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю скаржника-засудженого та в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурораОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали провадження № 11-кп/793/174/16 за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 25 січня 2016 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у цьому суді через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. За твердженням скаржника, суд апеляційної інстанції не дотримався вимог ст. 2 КПК, безпідставно відмовив йому у відкритті апеляційного провадження й ухвалив рішення, яке суперечить приписам ст. 370 вказаного Кодексу. Крім того, ОСОБА_5 зазначає, що подана ним до місцевого суду заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами за своїм змістом відповідала законодавчим положенням, проте апеляційний суд залишив це поза увагою.

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, керуючись ч. 3 ст. 429, ст. 464 КПК, ухвалою від 18 грудня 2015 року повернув ОСОБА_5 його заяву про перегляд за новивиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Черкаської області від 23 жовтня 2009 року.

ОСОБА_5 , не погодившись із указаною ухвалою, подав на неї апеляційну скаргу.

Апеляційний суд Черкаської області ухвалою від 25 січня 2016 року, керуючись ст. 399 КПК, відмовив ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання касаційної скарги, пояснення прокурора, який вважав, що ухвалу апеляційного суду слід скасувати і призначити новий розгляд у цьому суді через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим частково задовольнити заявлені касаційні вимоги, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Водночас за змістом закону в резолютивній частині ухвали викладаються конкретні рішення апеляційного суду, що мають логічно випливати з описово-мотивувальної частини.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 467 КПК установлено, що судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.
Апеляційний суд цих положень закону не дотримався.
Так, згаданий суд мотивував свою позицію про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження та повернення ОСОБА_5 його апеляційної скарги тим, що скаржник не усунув недоліків після залишення місцевим судом заяви без руху, а її повернення не позбавляє особу можливості повторно звернутися до суду першої інстанції на тих же підставах, належно обґрунтувавши своє звернення. Таким чином, у мотивувальній частині ухвали апеляційний суд фактично погодився з рішенням місцевого суду. Разом із тим, у резолютивній частині ухвали суд зазначив про відмову ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження, оскільки скаргу подано на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, мотивувальна та резолютивна частини ухвали апеляційного суду містять істотні суперечності, що є неприпустимим. Також не ґрунтується на законі й вказівка про те, що ухвала суду першої інстанції від 17 листопада 2015 року не є предметом перегляду в порядку апеляційної процедури.
За таких обставин ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною, обґрунтованою і вмотивованою. Тому вона на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підлягає скасуванню, а провадження за скаргою призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Відтак, зважаючи на доводи і вимоги у касаційній скарзі, вона підлягає задоволенню частково.
Під час нового розгляду суду необхідно врахувати викладене, здійснити провадження в апеляційній інстанції з дотриманням правил глави 31 КПК, а також перевірити інші доводи ОСОБА_5 , наведені в його касаційній скарзі й ухвалити справедливе рішення, яке відповідає вимогам ст. 370 цього Кодексу.
Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 25 січня 2016 року про відмову ОСОБА_5 у відкритті апеляційного провадження скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_3