Справа № 583/778/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2016 р. слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області, з участю секретаря с/з ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника володільця тимчасово влученого майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,
Представник володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 ОСОБА_5 - заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 290 КК України до ЄРДР були внесені безпідставно, оскільки відсутній склад кримінального правопорушення. Також склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України не знаходиться у причинному зв`язку із тим фактом, що на вилученому автомобілі марки УАЗ виявлені д.н.з., що не відповідають даному транспортному засобу, оскільки автомобіль не був затриманий під час незаконного порубу дерева або під час руху із незаконно вирубаним деревом, адже вказаний автомобіль знаходився на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_5 в судовому засіданні надав ксерокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль.
Заслухавши думки учасників процесу та перевіривши матеріали клопотання і кримінального провадження, я як слідчий суддя вважаю за необхідне відмовити у задоволенні даного клопотання слідчого, виходячи з наступного.
Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою застосування цих заходів, наявна потреба досудового розслідування в їх застосуванні, можливість виконання завдання досудового розслідування лише за умови їх застосування, ця потреба виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
10.03.2016 року під час огляду місця події слідчим СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 було вилучено вказаний вище автомобіль марки УАЗ, бортовий, д.н.з. НОМЕР_1 разом з ключем від замку запалення з брелоком у вигляді пістолету, які з`єднані кільцем (а.с.5-6).
Також 14.03.2016 року було призначено трасологічну експертизу транспортного засобу рельєфних засобів на предмет визначення відповідності номера кузова, шасі та двигуна вилученого автомобіля УАЗ.
Як вбачається з ч.1,2 і 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
Підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1,2 і 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Після дослідження наявних у справі і кримінальному провадженні матеріалів, суд вважає, що підстави внесення відомостей до ЄРДР за фактом виявлення автомобіля УАЗ з державним номерним знаком, що не відповідає вказаному автомобілю, є сумнівними, оскільки диспозиція статті 290 КК України передбачає кримінальну відповідальність за знищення, підробку або заміну номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу. В даному ж випадку на вилученому автомобілі, який знаходився на подвір`ї громадянина ОСОБА_4 , були встановлені номерні знаки, які видані на автомобіль Москвич М20 (а.с.8).
Крім того, вилучений автомобіль не був виявлений на місці вчинення кримінального правопорушення, також на час розгляду клопотання в суді органами досудового розслідування не було встановлено, на якій підставі вказаний автомобіль знаходився на подвір`ї ОСОБА_4 в м. Охтирка, вул. Гоголя, 134, адже згідно ксерокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.03.1999 р., наданого в судовому засіданні представником ОСОБА_4 ОСОБА_5 вбачається, що транспортний засіб марки УАЗ 452, 1979 року випуску, зеленого кольору, без номеру шасі (рами) зареєстрований Дергачівським МРЕВ Харківської області за ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , який до цього часу не допитаний, оскільки, як пояснив ОСОБА_4 йому зазначений автомобіль надали для ремонту.
Крім того, умислу володільця майна на приховування тимчасово вилученого транспортного засобу від співробітників поліції чи можливості вчинення за його допомогою, як засобу чи знаряддя злочину будь-яких протиправних дій, а так само і те, що вилучене майно є предметами кримінального правопорушення, та будь-якими діями ОСОБА_4 спричинена шкода, слідчим та прокурором не вказано і не доведено. В матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за 290 КК України, а саме про те, що вилучене майно має ознаки знищення, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим і прокурором не доведено необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна, що цей захід виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме обмеження права власності, є розумними і співрозмірними з завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити за його необґрунтованістю.
Керуючись ст. 173 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль УАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 та ключ від замку запалення з брелоком у вигляді пістолету, які з`єднані кільцем - відмовити.
Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Охтирського
міськрайонного суду: ОСОБА_10