Справа № 355/2044/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/896/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 05.07.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 13 травня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Недра Баришівського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, 20 грудня 2015 року близько 14 години 20 хвилин на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння між ним та його сином ОСОБА_10 на ґрунті неприязних відносин, виникла словесна сварка. В ході сварки у ОСОБА_9 виник умисел на позбавлення життя свого сина ОСОБА_10 з мотивів лайки та обурення на висловлені в його адресу образи. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_9 близько 14 години 30 хвилин зайшов до приміщення вищевказаного будинку, де в кладовій кімнаті, взяв належну йому на підставі дозволу № 294 гладкодульну рушницю «ТОЗ-32» № НОМЕР_1 , 16-го калібру, яка була заряджена двома мисливськими набоями, про що він достовірно знав, та вийшовши з вхідних дверей будинку, відразу умисно здійснив впритул один постріл із зазначеної рушниці в ОСОБА_10 , спричинивши останньому вогнепальне тілесне ушкодження, від якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 годині 15 хвилин в приміщенні Березанської міської лікарні Київської області під час надання медичної допомоги та хірургічного втручання помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 283 від 14.03.2016 року при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено: вхідна вогнепальна рана на передній поверхні черевної стінки зліва, ушкодження тонкого та товстого кишковика, брижі, нижнього полюсу лівої нирки та магістральних судин черева по ходу раньового каналу, наявність шроту у м`яких тканинах спини та у товщі тонкого та товстого кишковика та нижньому полюсі лівої нирки у кінці раньового каналу. Раньовий канал починається від рани на передній поверхні черевної стінки, по середньо ключичній лінії, йде в напрямку зліва направо, спереду назад, майже горизонтально, та має довжину близько 12 см. Недокрів`я та нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, плями Мінакова під ендокардом, крапкові крововиливи під епікардом серця та плеврою легень, рідкий стан крові. Смерть ОСОБА_10 наступила від вогнепального сліпого шротового поранення черева, яке супроводжувалося ушкодженням тонкого та товстого кишковика, брижі, нижнього полюсу лівої нирки та магістральних судин черева, та яке ускладнилося гострою крововтратою. Виявлені тілесні ушкодження утворилися в результаті пострілу впритул з вогнепальної зброї зарядом, в склад якого входили знайдені при дослідженні та оперативному втручанні шрот та пиж. Дане ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення та знаходиться в прямому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок Баришівського районного суду Київської області від 13 травня 2016 року стосовно ОСОБА_9 змінити в бік пом`якшення, оскільки воно є таким, яке хоч і не виходить за межі, встановлені ч. 1 ст. 115 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що з показів обвинуваченого ОСОБА_9 , даних ним в судовому засіданні, вбачається, що син ОСОБА_10 , часто його бив, ображав та принижував його людську гідність, змусив подарувати йому житловий будинок та земельну ділянку, на якій той знаходиться, і такі дії сина 20.12.2015 року переповнили чашу його терпіння. Сам умисел на постріл в бік сина ОСОБА_10 у ОСОБА_9 виник раптово. Дуже жалкує про смерть сина, який був у нього єдиним і своє життя також вважає закінченим.

В запереченнях потерпіла ОСОБА_8 зазначає, що вирок постановлений Баришівським районним судом, щодо ОСОБА_9 вважає справедливим , а покази, які дає обвинувачений не правдивими. Зазначає, що син ОСОБА_10 працював в поліції в Головному Управлінні Києва та Київської області, був дуже спокійний, не конфліктний, любив свою професію, свою сім`ю, батьків, а ОСОБА_9 постійно вживав алкоголь, був садистом, знущався з неї, з її матері та з синової сім`ї. Крім того, вказала, що ОСОБА_9 підрізав її батька, підрізав племінника, і це все йому простилося, щоб не було судимості, бо сину було соромно що у нього такий батько. Враховуючи викладене просить дати ОСОБА_9 15 років позбавлення волі.

В запереченнях потерпіла ОСОБА_11 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, просить вирок Баришівського районного суду Київської області від 13 травня 2016 року щодо ОСОБА_9 не змінювати в бік пом`якшення, а призначити найвищу міру покарання, передбачену ч. 1 ст. 115 КК України 15 років.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просить її задоволити, думку прокурора та потерпілу ОСОБА_8 , котрі, вважають вирок суду законним і обґрунтованим і просять залишити його в силі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами і не оспорюються в апеляційній скарзі.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та відповідно кваліфікував його дії.

Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 про суворість призначеного покарання, то вони є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відповідно до ст. 65 КК України врахував його позитивні характеристики, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання у відповідності зі ст. 66 КК України, а саме: сприяння розкриттю злочину та каяття у вчиненому та обставини, що обтяжують покарання у відповідності зі ст. 67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, колегією суддів апеляційної інстанції враховано наслідки, які настали від дій ОСОБА_9 та думку потерпілої ОСОБА_8 , котра в судовому засіданні просила вирок суду залишити в силі.

За таких обставин, колегія суддів вважає що суд першої інстанції, обґрунтовано і законно призначив ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, а тому будь-яких підстав для пом`якшення покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Баришівського районного суду Київської області від 13 травня 2016 року, стосовно ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: