Провадження № 1-кс/201/6666/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року, у кримінальному провадженні № 0000040, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що в ході здійснення досудового слідства кримінального провадження № 0000040 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року накладено арешт на майно, яке знаходилось за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що під час обшуку було вилучено системний блок марки «CMIFTEC», який є особистою приватною власністю заявника, просить скасувати накладений на нього арешт.
Представник заявника подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без фіксації судового засідання технічними засобами, просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року у справі № 201/6226/16-к (провадження № 1кс/201/3793/2016) було задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, яке знаходилось за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_3 .
Зазначену ухвалу та необхідність вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження судом мотивовано тим, що наприкінці лютого 2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Grand Plaza» висунув вимогу ОСОБА_6 про передачу йому неправомірної вигоди в сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США, за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 у справі про визнання права власності на об`єкти нерухомості.
У подальшому 23 березня 2016 року ОСОБА_6 , не бажаючи негативних наслідків для себе, перебуваючи в торгово-розважальному центрі «Grand Plaza», передав, а ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення одержав частину неправомірної вигоди у сумі 3 000 (три тисячі) доларів США за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 .
26 квітня 2016 року суддя ОСОБА_7 провів судове засідання у справі 2-175/1501/16ц та позовні вимоги щодо визнання права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме механічно-збиральний цех (літ. А-1), вбиральню (літ. Б), огорожу (літ. № 1), замощення (літ. І), задовольнив у повному обсязі.
Того ж дня, ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_6 , про передачу йому, ОСОБА_3 , та судді ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США у строк до 27 квітня 2016 року.
27 квітня 2016 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , не бажаючи негативних наслідків для себе, перебуваючи поблизу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична, буд. 7, передав, а ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел на незаконне збагачення одержав частину неправомірної вигоди у сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США за вплив на прийняття рішення суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 у справі 2-175/1501/16ц.
Того ж дня, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено у тому числі: 39 (тридцять дев`ять) купюр номіналом 100 (сто) доларів США з визначеними номерами, 53 (п`ятдесят три) купюри номіналом 100 (сто) EURO з визначеними номерами, 8 (вісім) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) EURO з визначеними номерами, купюра номіналом 5 (п`ять) EURO.
Посилаючись на те, що вилучений системний блок належить заявнику останній просить скасувати накладений на нього арешт та повернути його йому як власнику.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Частиною 7 цієї статті Кодексу унормовано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає зокрема про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Ураховуючи, що в ході розгляду клопотання не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або вжитий ухвалою захід забезпечення кримінального провадження застосовано необґрунтовано, досудове розслідування у кримінальному провадженні на цей час триває, підстав для задоволення клопотання і скасування арешту наразі не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 квітня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000040, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1