Справа № 302/593/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2016 р.смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув внесене в кримінальному провадженні № 0000085 старшим слідчим СВ Міжгірського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого 04.12.2015 року Міжгірським районним судом за ст.185 ч.3 КК України, якому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст.ст. 75, 76 ч.1п. 2, 3 КК України звільнено від покарання з випробування, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину,-

В С Т А Н О В И В:
Із клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, 04.12.2015 року Міжгірським районним судом за ст.185 ч.3 КК України, якому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст.ст. 75,76 ч.1п.2,3 КК України звільнено від покарання з випробування, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину, на шлях виправлення не став, а під час відбування іспитового строку скоїв нове кримінальне правопорушення, що виразилось в наступному:

06 лютого 2016 року, ОСОБА_5 , проявляючи антигромадську поведінку щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , на протязі дня вживав з ним алкогольні напої. Біля 22.30 год., шляхом переконання останнього у скоєнні крадіжки чужого майна, умисно, з метою заволодіння мобільним телефоном чи іншою побутовою технікою з магазину приватного підприємця ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_2 , знаючи про те, що така техніка там наявна, повторно, групою осіб, шляхом розбиття склопакету на вікні складського приміщення даного магазину, разом із ОСОБА_7 проникли в середину кочегарки. Пошкодивши разом двоє міжкімнатних дверей, ОСОБА_5 пройшов до дверей, які безпосередньо ведуть в торговий зал магазину, де розміщений товар. В цей час спрацювала охоронна сигналізація, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покинули приміщення, чим саме не змогли довести злочин до кінця, так як не виконали всіх дій з причин, що не залежали від їх волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , шляхом проникнення в приміщення пошкодили майно на магазині на загальну суму 8302 грн., чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_8 на вказану суму.

Тобто, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Не припиняючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, що передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, який може викликати бажання займатися діяльністю, що негативно сприймається суспільством та впливає на їх правильний розвиток, з метою викликати у неповнолітнього рішучість взяти участь в злочині, шляхом його переконання, втягнув неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зайняття злочинною діяльність, що виразилося у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення магазину, а саме : 06 лютого 2016 року ОСОБА_5 , проявляючи антигромадську поведінку щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , на протязі дня вживав з ним алкогольні напої та біля 22.30 годин, шляхом переконання останнього у скоєнні крадіжки чужого майна, умисно, з метою заволодіння мобільним телефоном чи іншою побутовою технікою з магазину приватного підприємця ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_2 , знаючи про те, що така техніка там наявна, повторно, групою осіб, шляхом розбиття склопакету на вікні складського приміщення даного магазину, разом із ОСОБА_7 проникли в середину кочегарки. Пошкодивши разом двоє міжкімнатних дверей, ОСОБА_5 пройшов до дверей, які безпосередньо ведуть в торговий зал магазину, де розміщений товар. В цей час спрацювала охоронна сигналізація, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покинули приміщення, чим саме не змогли довести злочин до кінця, так як не виконали всіх дій з причин, що не залежали від їх волі.

Тобто, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 304 КК України втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

У своїй сукупності ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення та ч.1 ст. 304 КК України втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з повною загальною середньою освітою, не одружений, непрацюючий, раніше судимий 04.12.2015 року Міжгірським районним судом за ст.185 ч.3 КК України, якому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст.ст. 75,76 ч.1п.2,3 КК України звільнено від покарання з випробування, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відібраним від ОСОБА_8 та показаннями останнього в якості потерпілого, показаннями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та одночасним допитом проведеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення та ч.1 ст. 304 КК України втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

Підозрюваний ОСОБА_5 засуджений до 4 років позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України якого звільнено від покарання з випробування, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину, однак, останній не дотримався покладених на нього судом обов`язків та скоїв два нові кримінальні правопорушення, що у відповідності до ст.12 КК України кваліфікуються як тяжкі злочини.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі : ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України на строк від 3 до 6 років ; ч. 1 ст. 304 КК України на строк від 3 до 7 років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується негативно, будучи на волі може продовжувати скоювати кримінальні правопорушення, оскільки вказані злочини вчинив під час випробувального терміну, переховуватись від органів досудового розслідування, так як не з`являється на виклики слідчого та органів кримінально-виконавчої інспекції, може незаконно впливати на свідків, в тому числі, і неповнолітнього ОСОБА_7 , якого втягнув у злочинну діяльність, що в подальшому може впливати на хід та результати досудового розслідування, а тому, у даному випадку, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

04.07.2016 року ухвалою суду було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ухвали суду від 04.07.2016 року підозрюваного ОСОБА_5 затримано 13.07.2016 року о 17 год. 00 хв..

При розгляді клопотання гр. ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину вину визнав повністю, клопотання не заперечив.

Прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просять таке задоволити.

Захисник ОСОБА_6 клопотання не заперечив.

Оцінивши подані матеріали, пояснення підозрюваного, слідчого, думку прокурора, який підтримав клопотання, захисника, суд вважає, що по відношенню до ОСОБА_5 слід обирати запобіжний захід тримання під вартою.

Суд виходить з того, що ОСОБА_5 не має постійного місця праці, не одружений, характеризується негативно, раніше судимий, злочини вчинено під час випробувального терміну, може переховуватись від органів досудового розслідування, так як на виклик слідчого та суду не з`явився, ухвалою суду було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії тяжких злочинів та за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від трьох до семи років та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому суд вважає за необхідне клопотання органу досудового слідства задовольнити і обрати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, слідчий судддя враховує викладені слідчим у клопотанні доводи про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан ОСОБА_5 , а також те, що підозрюваний визнав вину.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення підозрюваному застави в розмірі двадцять розмірів мінімальної заробітної плати, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182,183, 193, 196 КПК України, суддя-

У Х В А Л И В :
Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого, запобіжний захід тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити з 13.07.2016 р. по 10.09.2016 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі двадцять розмірів мінімальної заробітної плати, тобто в сумі 29 000 (двадцять дев`ять тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти обов`язки: прибувати до особи кримінального провадження-слідчого із встановленою слідчим періодичністю; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня оголошення, а особа, яка перебуває під вартою, - в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя:ОСОБА_1