Дата документу Справа № 329/257/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1421/16
Єдиний унікальний № 329/257/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 06 липня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.11.2015 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, до 3 років позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 09.11.2015 року, та остаточно призначено покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою обчислюється з 12.00 годин 06 липня 2016 року.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 14.12.2015 року, близько 19.00 години, ОСОБА_7 , знаходячись на вул. Піщаній в смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме - автомобілем марки ВАЗ 2102, д/з НОМЕР_1 , синього кольору, який знаходився неподалік від домоволодіння № 3 по вищевказаній вулиці, відчинив незачинені дверцята автомобіля та сів у середину салону.

Далі, за допомогою ключа запалення, який знаходився в замку запалення цього автомобіля, завів двигун та поїхав на вул. Червоноармійську в смт. Чернігівка, де, не впоравшись з керуванням, допустив з`їзд на обочину, після чого залишив автомобіль у вказаному місці.

Таким чином, ОСОБА_7 незаконно, без відома потерпілого, заволодів автомобілем марки ВАЗ 2102, д/з НОМЕР_1 , синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить врахувати в якості обставин, що пом`якшують його покарання повне визнання вини у скоєному кримінальному правопорушенні та щире каяття і застосувати до нього положення ст. 69 КК України.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який вважав, що судове рішення слід залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок зміні в частині призначеного покарання з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє вирок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину, за який його засуджено, а також щодо кваліфікації його дій, оскільки питання про це в апеляційній скарзі не порушується.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ст. 289 ч. 2 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 мінімальне покарання, встановлене в санкції статті обвинувачення, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості злочину, дані, що характеризують особу винного, обставини, що пом`якшують покарання. В той же час, суд зазначив у вироку про застосування обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і рецидив злочину. Колегія суддів вважає за необхідне виключити з вироку зазначені вказівки, оскільки обвинувальний акт не містить обставин, що обтяжують покарання, що свідчить про те, що суд вийшов за межі обвинувачення. Окрім того, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_7 інкримінований злочин з кваліфікуючою ознакою повторність, врахування ще й рецидиву в якості обставини, яка обтяжує покарання, суперечить вимогам ст. 67 ч. 4 КК України. Суд апеляційної інстанції вважає, що виключення з вироку двох обставин, які суд першої інстанції врахував в якості таких, що обтяжують покарання, а також наявність думки потерпілого про покарання і такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття, суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і є підставою для застосування ст. 69 КК України та зниження обвинуваченому строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного за ст. 289 ч. 2 КК України до 3 років 5 місяців. Суд апеляційної інстанції вважає, що обрання обвинуваченому ОСОБА_7 такого покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, та таким, що відповідає тяжкості скоєного.
Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, суд апеляційної інстанції зараховує в строк покарання ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 06.07.2016 року по 16.09.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 06 липня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання, застосувати положення ст. 69 КК України та знизити останньому строк покарання у виді позбавлення волі, призначений за ст. 289 ч. 2 КК України до трьох років п`яти місяців, без конфіскації майна. Відповідно до вимог ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 09.11.2015 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців без конфіскації майна.
Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 06.07.2016 року по 16.09.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4