Справа № 676/3878/15-к
Провадження № 1-кс/676/1134/16
УХВАЛА
6 грудня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подiльський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в клопотання слідчого про вирішення долі речових доказів, -

встановив:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором про вирішення долі речових доказів , а саме : арештованих автомобілів Chevrole Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та арештованого мікроавтобуса Volkswagen моделі Е4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

У клопотанні зазначає, що 4 червня 2015 року о 10-й год. на 269 км+300 м автодороги сполученням «Житомир-Чернівці» сталося ДТП за участі транспортного засобу Chevrole Aveo номерний знак НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_6 та транспортним засобом Volkswagen номерний знак НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а сім пасажирів транспортних засобів отримали тілесні ушкодження. 4 червня 2015 року дане кримінальне правопорушення було зареєстроване в ЄРДР за № 0000455 за ч.1 ст.286 КК України.

25 червня 2015 року кримінальне провадження закрито слідчим у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину. У зв`язку з викладеним слідчий та прокурор вважають, що суд зобов`язаний вирішити долю арештованих речових доказів.

Слідчий у суді клопотання підтримав з мотивів зазначених у ньому.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження суд вважає, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, виходячи з наступного.

11 червня 2015 року ухвалою слідчого судді накладено арешт на вказані транспортні засоби. 25 червня 2015 року кримінальне провадження закрито слідчим у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину. 3 червня 2016 року , слідчим суддею задоволено скаргу власника майна - зобов`язано прокурора винести постанову та скасувати арешт накладений на транспортні засоби.

Згідно ч.9ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Аналіз вказаних норм КПК України свідчить про те, що при закритті кримінального провадження, при наявності накладеного арешту на майно прокурор як те, передбачено ч.3 ст. 174 КПК України, повинен скасувати арешт майна. Лише після вказаних процесуальних рішень можливе подальше вирішення долі речових доказів відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України. Враховуючи те, що арешт накладений на майно при закритті кримінального провадження прокурором не скасовано, у задоволенні клопотання слід відмовити.

При прийнятті рішення, суд враховує, що постановами слідчого від 4 червня 2015 року вказане майно визнано речовими доказами, а 7 липня 2015 року, згідно розписок, що є у кримінальному провадженні (а.с.99, 100) транспортні засоби повернуто фактичним володільцям. Таким чином, долю речових доказів вже вирішив слідчий. Очевидно, що прокурор та слідчий підмінюють поняття «вирішення долі речових доказів» з поняттям «скасування арешту з майна». При цьому, прокурор умисно не виконує рішення слідчого судді ухвалу від 3 червня 2016 року, якою його зобов`язано скасувати арешт накладений на транспортні засоби.

При прийнятті рішення суд враховує, що слідчий і прокурор не позбавлені можливості звернутись з повторним клопотанням про вирішення долі речових доказів після скасування ним арешту накладеного відповідно до ухвали слідчого судді від 11 червня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 100, 170-174 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про вирішення долі речових доказів - арештованого майна: автомобіля Chevrole Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та мікроавтобуса Volkswagen моделі Е4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1