Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/8187/14-к
Провадження № 1-кп/490/82/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув середню освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-19 серпня 2004 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням, з іспитовим строком в 2 роки;

-7 червня 2006 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-19 лютого 2008 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185, статтею 304 Кримінального Кодексу України та за сукупністю вироків остаточно - до 4 років позбавлення волі, був звільнений 5 вересня 2011 року по відбуттю строку покарання;

-17 вересня 2014 року - Суворовським районним судом міста Херсона - за частиною 3 статті 15 - частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу - до 3 років 6 місяців позбавлення волі

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

та

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув середню освіту, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався:

-2 лютого 2011 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, був звільнений 8 листопада 2013 року по відбуттю строку покарання

-2 грудня 2014 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України - до 4 років позбавлення волі

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, та ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, вчинили нові злочини проти власності за таких обставин.

В період часу з 18-00 годин 2 листопада 2012 року до 08-00 години 3 листопада 2012 року ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_9 (який був засуджений за вчинення цього злочину вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 травня 2014 року) та за попередньою змовою із ним, таємно, шляхом віджиму вхідної двері викруткою, проник до приміщень розташованого у будинку АДРЕСА_3 магазину "ВІП-Кераміка", де вони заволоділи належними ОСОБА_10 :

-ноутбуком марки HP - вартістю 3.000 грн.,

-монітором АСУС - вартістю 750 грн.,

-ноутбуком марки АСУС "Селерон" 220 - вартістю 3.000 грн.,

-системним блоком "Logespaver" - вартістю 1.000 грн..

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли, завдавши матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 7.750 грн..

5 січня 2013 року в період часу з 01-00 до 01-30 години ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_9 (який був засуджений за вчинення цього злочину вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 травня 2014 року) та за попередньою змовою із ним, таємно, шляхом віджиму вхідної двері викруткою, проник до приміщень розташованого у будинку АДРЕСА_4 магазину "Світло люкс", де вони заволоділи:

?належними ОСОБА_11 :

-жк-телевізором марки "Філіпс" моделі 40PFL5507K/12 - вартістю 5.849 грн.;

-ноутбуком марки "Самсунг" моделі R40p - вартістю 2.180 грн..

?належним ОТП Банк:

-ноутбуком марки Dell Vostro моделі 1540 - вартістю 3.497 грн.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли, завдавши матеріальну шкоду:

?ОСОБА_11 - на суму 8.029 грн..

?ОТП Банк у - на суму 3.497 грн.

В той же день - 5 січня 2013 року - в період часу з 04-16 до 04-19 години ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_9 (який був засуджений за вчинення цього злочину вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 травня 2014 року) та за попередньою змовою із ним, таємно, шляхом віджиму вхідної двері викруткою, проник до приміщень розташованого у будинку АДРЕСА_5 , де вони заволоділи двома жіночими пальто сірого кольору марки "Plist" розміром 44/46 та 50/52 вартістю по 1.500 грн. кожне.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли, завдавши матеріальну шкоду магазину "Імперія" на суму 3.000 грн..

30 січня 2014 року в період часу з 01-05 до 01-15 години ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи спільно, таємно, шляхом віджиму вхідної двері викруткою, проникли до приміщень розташованого у будинку АДРЕСА_6 , де заволоділи належними ОСОБА_6 :

-планшетом марки "iconBIT NetTAB PARUS 3G Duo" - вартістю 1.665 грн.;

-планшетом марки "Archos 97 Platinum HD 9.7" - вартістю 2.329 грн.;

-планшетом марки "LuxPad 6019 DualCore 3G IPS GPS White 10.1"- вартістю 2.199 грн.;

-планшетом марки "LogicFox PILL White 8" - вартістю 1.899 грн.;

-планшетом марки "SENKATEL Maximus (T1001)" - вартістю 1.995 грн.;

-планшетом марки "Impression ImPAD 6413 7" - вартістю 1.149 грн.;

-планшетом марки "3Q RC0738C Dark Grey 7" - вартістю 1.149 грн.;

-планшетом марки "3Q MT7801C Silver 3G 7.85" - вартістю 1.789 грн.;

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, завдавши матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 14.174 грн..

Окрім цього, ОСОБА_5 19 січня 2014 року близько 02-07 годин таємно, шляхом віджиму вхідної двері викруткою, проник до приміщень розташованого у будинку АДРЕСА_7 , де заволодів належними ОСОБА_6 :

-мобільним телефоном марки "Samsung GT-N9000" (Galaxy Note III") - вартістю 6.399 грн.;

-планшетом марки " Samsung Galaxy Note 10.1 2014 Edition Black" - вартістю 5.750 грн.;

-планшетом марки " Samsung Note 10.1 White" - вартістю 5.175 грн.;

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, завдавши матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 17.342 грн..

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю, підтвердив усі встановлені судом обставини та зазначив, що у содіяному покаявся.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин також визнав повністю, підтвердив усі встановлені судом обставини та зазначив, що у содіяному покаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження вважав вину обвинувачених у вчиненні злочинів 19 січня 2014 року та 30 січня 2014 року доведеною.

При цьому він зауважив, що 19 січня 2014 року з магазину "Samsyng", у якому він здійснює свою підприємницьку діяльність, із самого дальнього кутка були вилучені найбільш цінні товари, що призводить його /потерпілого/ до думки, що викрадення майна з цього магазину було сплановане.

Що ж стосується викрадення 30 січня 2014 року з магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", то там дійсно було викрадене майно, що потрапило під руки грабіжникам, та яке знаходилось біля входу до магазину.

Потерпілий також підтвердив покази обвинувачених із приводу способу проникнення до приміщень магазинів - шляхом віджиму металопластикових дверей викруткою, а також те, що обвинуваченими було викрадене саме те майно, що перелічене в обвинувальному акті.

Не заперечував потерпілий й вартість викраденого майна на момент вчинення злочинів, зазначивши при цьому, що на цей час вартість такого майна збільшилась.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України за такого суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

З залученої до матеріалів кримінального провадження довідки № 457-13052014/48001 вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджувався:

-19 серпня 2004 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 186 Кримінального Кодексу України;

-7 червня 2006 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-19 лютого 2008 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України

на момент вчинення злочинів, за які він засуджується цим вироком, вказані судимості не були ані зняті, ані погашені.

З залученої до матеріалів кримінального провадження довідки № 455-13052014/48001 вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджувався 2 лютого 2011 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, на момент вчинення злочинів, за які він засуджується цим вироком, вказані судимості не були ані зняті, ані погашені.

До того ж, з вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 2 грудня 2014 року, копія якого залучена до матеріалів кримінального провадження, вбачається, що протягом періоду з 1 червня 2010 року до 31 серпня 2010 року ним був вчинений злочин, передбачений частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин доведеною.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_4 суд виходе з такого.

В цьому випадку ОСОБА_4 вчинив:

-три крадіжки (2 листопада 2012 року та дві крадіжки 5 січня 2013 року) з такими кваліфікуючими ознаками: "повторність", "за попередньою змовою групою осіб" та "з проникненням у інше приміщення та сховище";

-ще одну крадіжку - 30 січня 2014 року - з кваліфікуючими ознаками: "повторність" та "з проникненням у інше приміщення та сховище", але без кваліфікуючої ознаки "за попередньою змовою групою осіб".

Отже, перші три крадіжки відповідно до абзацу 3 пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 6 листопада 2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності", як аналогічні злочини, слід кваліфікувати за однією нормою, за відповідними кваліфікуючими ознаками.

Четверту крадіжку ж, як злочин, з притаманними лише йому кваліфікуючими ознаками, отже - не аналогічний попереднім - слід кваліфікувати окремо за притаманним їй кваліфікуючими ознаками.

За такого дії ОСОБА_4 , як обґрунтовано зазначило державне обвинувачення, слід кваліфікувати:

-по епізодам від 2 листопада 2012 року та 5 січня 2013 року - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення чи сховище.;

-по епізоду від 30 січня 2014 року - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до приміщення.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до приміщення

Визначаючи вид та міру покарання, які слід застосувати відносно кожного з обвинувачених, суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчинених кожним з них злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання кожного з них.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених ОСОБА_4 , суд враховує те, що кожен з вчинених ним злочинів відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України відноситься до категорії тяжких.

При цьому суд враховує, що усі ці злочини є вчиненими аналогічним способом, мають аналогічний предмет та є спрямованими на аналогічне майно. Цю обставину ОСОБА_4 логічно пояснив під час судового розгляду справи, зазначивши, що побутова техніка є зручною до збуту. Ці обставини, сукупно із тим, що він раніше неодноразово вчиняв аналогічні злочини, а також кількістю та періодичністю вчинених цим обвинуваченим злочинів, за які він засуджується цим вироком, свідчать про те, що подібна злочинна поведінка є типовою для обвинуваченого, та ця обставина певною мірою підвищує суспільну небезпеку вчиненого злочину. Суд враховує також, що ця обставина виявилась внаслідок вчинення цим обвинуваченим останнього злочину.

Суд також враховує, що об`єкт злочинних посягань кожного разу обирається ним без попередньої підготовки.

Вивченням даних про особу винного встановлено, що він характеризується посередньо, на обліках в Миколаївському обласному наркологічному диспансері та Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває, міцних соціальних зв`язків не має, легального джерела доходів також не має.

Як обставини, що пом`якшують його покарання, суд враховує визнання ним своєї вини, сприяння розкриттю злочину.

Обвинувачений пропонує визнати за обставину, що пом`якшує його покарання, його щире каяття.

Але з огляду на те, що обвинувачений раніше вчиняв аналогічні злочини, за які неодноразово засуджувався, та, не зважаючи на таке, продовжив злочинну діяльність, не з`явився до органів досудового розслідування та не вживав ніяких заходів для відшкодування шкоди, суд вважає, що в цьому випадку його посилання про каяття є лише посиланнями, а обставини справи про наявність такого каяття не свідчать.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду судом не встановлено.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити цьому обвинуваченому покарання як за злочини, вчинені протягом 2012-2013 років, так й за злочин, вчинений 30 січня 2014 року, у межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Враховуючи ж, що усі вчинені ним злочини, як встановлено вище, є проявами однієї злочинної поведінки, суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання шляхом поглинання менш тяжких покарань з числа призначених йому за вчинення окремих злочинів більш тяжким.

При цьому

-на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України в строк покарання, остаточно призначеного цьому обвинуваченому за сукупністю злочинів, слід захарухвати частково відбуте покарання за вироком Суворовського районного суду міста Миколаєва від 17 вересня 2014 року (з моменту набрання цим вироком чинності та до моменту переведення обвинуваченого до слідчого ізолятору в зв`язку із розглядом цієї справи) з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі;

-на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення (з моменту його затримання до набрання чинності згаданого вироку Суворовського районного суду міста Херсону та з моменту переведення обвинуваченого до слідчого ізолятору в зв`язку із розглядом цієї справи до набрання чинності цим вироком) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому враховуючи, що ОСОБА_4 раніше проходив випробування невдало, засуджувався за вчинення злочинів до реального відбуття покарання, але все одне належних висновків для себе не зробив, підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням суд не вбачає.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 .
Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочинів, вчинених ОСОБА_12 , суд враховує те, що кожен з вчинених ним злочинів відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України відноситься до категорії тяжких.

При цьому суд вважає переконливими зауваження потерпілого із приводу того, що розкрадання 19 січня 2014 року було заздалегідь спланованим, та ця обставина певною мірою підвищує суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Вивченням даних про особу винного встановлено, що він негативної характеристики за місцем проживання не має, на обліках в Миколаївському обласному наркологічному диспансері та Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває, міцних соціальних зв`язків не має, легального джерела доходів також не має.

Як обставини, що пом`якшують його покарання, суд враховує визнання ним своєї вини, сприяння розкриттю злочину, його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_12 , під час досудового розслідування та судового розгляду судом не встановлено.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

При цьому

-на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України:

?остаточне покарання за вчинені ним злочини слід призначити шляхом часткового складання покарань, призначених за кожний з них;

?в строк покарання, остаточно призначеного цьому обвинуваченому за сукупністю злочинів, слід зарахувати частково відбуте покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 2 грудня 2014 року (з моменту набрання цим вироком чинності та до моменту переведення обвинуваченого до слідчого ізолятору в зв`язку із розглядом цієї справи) з розрахунку один день позбавлення волі за один день відбутого покарання;

-на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України у строк відбуття покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення (з моменту його затримання до набрання чинності згаданого вироку Заводського районного суду міста Миколаєва та з моменту переведення обвинуваченого до слідчого ізолятору в зв`язку із розглядом цієї справи до набрання чинності цим вироком) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому враховуючи, що ОСОБА_5 раніше проходив випробування невдало, засуджувався за вчинення злочинів до реального відбуття покарання, але все одне належних висновків для себе не зробив, підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням суд не вбачає.

Речовий доказ у справі - планшет марки "SENKATEL Maximus (T1001)" - слід повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ у справі - компакт-диск - слід зберігати при справі.

Окрім того, з обвинувачених слід стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України (по епізодам від 2 листопада 2012 року та 5 січня 2013 року) - у вигляді 4 років позбавлення волі;

-за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України (по епізоду від 30 січня 2014 року) - у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю цих злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю цих злочинів та злочинів, за які ОСОБА_4 засуджений вироком Суворовського районного суду міста Херсона від 17 вересня 2014 року остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту набрання вироком чинності.

Зарахувати у строк відбування покарання:

-на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України - відбуту частину покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду міста Херсона від 17 вересня 2014 року (з 19 жовтня 2014 року по 1 жовтня 2015 року) - з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі;

-на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України - строк попереднього ув`язнення - (з 10 серпня 2014 року по 18 жовтня 2014 року та з 2 жовтня 2015 року до моменту набрання чинності цим вироком) - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом часткового складання цього покарання та покарання, призначеного вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 2 грудня 2014 року за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обраховувати з моменту набрання вироком чинності.

Зарахувати у строк відбування покарання:

-на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України - відбуту частину покарання, призначеного вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 2 грудня 2014 року (з 6 січня 2015 року по 9 серпня 2015 року) - з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі;

-на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України - строк попереднього ув`язнення - (з 24 квітня 2014 року по 5 січня 2015 року та з 10 серпня 2015 року до моменту набрання чинності цим вироком) - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ у справі - планшет марки "SENKATEL Maximus (T1001)" - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ у справі - компакт-диск - зберігати при справі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру при УМВС України в Миколаївській області 343 грн. на відшкодування витрат на проведення експертизи № 27 від 25 січня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру при УМВС України в Миколаївській області 245 грн. 70 коп. на відшкодування витрат на проведення експертизи № 55 від 31 березня 2014 року

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_15 =

25.01.2016