Провадження № 1-кп/592/169/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за №0006512 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, з середньою освітою, не заміжноьї, не працюючої,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої відповідно до ст. 89 КК України ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
02 грудня 2015 року, близько 09.45 годині, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи на ринку, який розташований біля «Універмагу Київ» за адресою: м. Суми,вул. Набережна р. Стрілки, 1а, а саме біля торгового місця № 44-45, де продається дитяче взуття, скориставшись тим, що продавець вказаного місця відволіклась, вирішила незаконно заволодіти дитячими чобітками, які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, ОСОБА_3 , викрала дитячі чобітки фірми «Demat», вартістю 379,00 гривень.

Заволодівши викраденим майном та отримавши його в своє повне розпорядження , обвинувачена ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникла , завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 379 грн..

Не зупиняючись на вчиненому, обвинувачена ОСОБА_7 ,продовжуючи свою злочинну діяльність, 3 грудня 2015 року, близько о 11.45 годині, перебуваючи на Центральному ринку м. Суми, який розташований по вул. Засумська, 2, а саме біля торгового місця № 41-42, де продається тільки жіноча білизна, скориставшись тим, що продавець вказаного місця відволікся, вирішила незаконно, повторно заволодіти жіночою нижньою білизною (трусами), які належать потерпілому ОСОБА_5 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна, діючи умисно, повторно, таємно , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, ОСОБА_3 викрала 26 штук жіночої нижньої білизни (трусів) торговельної марки «Feanteny», загальною вартістю 780,00 гривень .

Заволодівши викраденим і отримавши викрадене майно в своє повне розпорядження, обвинувачена ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникла , завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 780 грн..
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчинених нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро кається та пояснив те, що 02.12.2015 року у денний час доби , з торгого місця , розташованого біля «Універмагу Київ» м. Суми викрала майно, належне ОСОБА_6 ,на суму 379,00 грн. ,та 03.12.2015 року у денний час доби з торгового місця, розташованого на Центральному ринку м. Суми ,викрала майно, належне ОСОБА_5 , на загальну суму 780,00 грн..
Просить суд за ст..ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України не на наказувати .
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив , що 03.12.2015р. обвинувачена ОСОБА_7 здійснила крадіжку належного йому майна жіночої білизни , яким він торгував на Центральному ринку м. Суми.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, суд з`ясував, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих їй прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зіставивши ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діяння, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні нею правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України, а отже, її дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і її злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Злочини, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, вчинені ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєних нею кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка не працює, яка на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, є інвалідом третьої групи , за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст.. 89 КК України не судима.
Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.
Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро кається у вчиненні злочину.
Отже, враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченої та інші обставини справи, враховуючи те, що потерпілі цивільні позови до обвинуваченої не пред`являли, оскільки вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 вони не мають, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, необхідного і достатнього для її виправлення та перевиховання, та попередження вчинення нею нових злочинів, без ізоляції від суспільства в межах санкції статей, застосувавши вимоги ст. 75,76 КК України.
Визначаючи остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_7 слід врахувати вимоги ч.1 ст. 70 КК України.
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта № 405 від 18.12.2015 р.) складають 122,76 грн., на проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта № 406 від 14.12.2015 р.) 184,14 грн., а всього 306,90 грн..
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:
за ст.185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на один рік;
за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на два роки швсть місяців.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в сумі 306,90 грн. на користь держави.
Речові докази по справі: 26 жіночих трусів , які передані на збереження ОСОБА_5 , та пара дитячих чобітків, які передані на збереження ОСОБА_6 , залишити їм за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1