Калинівський районний суд Вінницької області
Справа № 1-1/11
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2011 р. Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Янків Т. П.

при секретарі Гордієнко А.М.

за участю прокурора Воляна В.В.,

адвоката ОСОБА_1

потерпілих, цивільних

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника цивілного

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка справу про обвинувачення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2005 року, приблизно о 6 год 45 хв. ОСОБА_6, керував технічно справним вантажним автомобілем MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА, який належить підприємству ААЗ Трейдінг Ко м.Київ та рухався на відрізку дороги Вінниця-Київ в с.Корделівка, Калинівського району по вул.Київській поблизу центральної прохідної «Корделівсбкого цукрового заводу» в напрямку м.Київ зі швидкістю 60-63 км/год. В цей час по правому узбіччі, яке перебувало в сухому стані, в попутному напрямку рухалась пішохід ОСОБА_7 Водій ОСОБА_6, виконуючи маневр повороту, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України на повороті проїзної частини дороги, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, виїхав на праве узбіччя, де передньою правою частиною кабіни автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 В результаті чого ОСОБА_7 одержала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді субарахноїдального крововиливу та крововилив у шлуночки головного мозку, перелом кісток мозкового черепу, крововиливу у зв»язку внутрішніх органів, а також синця на передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, від яких на місці ДТП померла.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, як і цивільні позови потерпілих, суду показав, що 28.07.2005 року він рухався в с.Корделівка автомобілем зі швидкістю 60-63 км/год. в напрямку на м.Київ. В кабіні був з напарником, який дрімав. Стан дороги був задовільний, дощу не було. Метрів за 40 побачив жінку, яка стояла до нього спиною з лівою сторони дороги, при цьому автомобіль прийняв вправо. Коли відстань скоротилася, то жінка розвернулася та почала перебігати дорогу вправо і сталося зіткнення, яке відбулося майже на обочині. Можливості уникнути зіткнення не мав, міг лише гальмувати. Автомобіль втратив керування після того як він нажав на гальма, оскільки заблокувалися передні колеса і права сторона автомобіля виїхала на обочину, а ліва залишилася на проїздній частині дороги. Коли вийшов з автомобіля, то побачив на місці ДТП бачив одну жінку та чоловіка ОСОБА_8, разом з яким пішов на прохідну цукрового заводу, щоб викликати швидку допомогу. ОСОБА_7 була уже мертва. Вважає, що ДТП сталося з вини пішохода, оскільки вона неадекватно поводила себе на дорозі, а він натомість виконав усі вимоги ПДР. Оскільки він не визнає себе винним, тому не визнає й позови потерпілих.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини у скоєному підсудним ОСОБА_6, його винність у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, повністю доводиться зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 28.07.2005 р. та план-схемою ДТП, в яких відображено встановлення місця знаходження транспортного засобу, що був учасником ДТП 28.07.2005 р. на відрізку дороги, який розташований біля прохідної Корделівського цукрового заводу в с.Корделівка Калинівського району по трасі Овруч-Мог.Подільський-Виступовичі (а.с.3-5 т.1);

- протоколами огляду транспортного засобу від 28.07.2005 р. та 03.08.2005 р. і фототаблиця автомобіля марки MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА, в якому виявлено пошкодження, які зафіксовано ( а.с. 6-7; 22-25 т.1);

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю ( наркотику) та стану спяніння №64 від 28.07.2005 р., згідно якого водій ОСОБА_6 тверезий ( а.с. 11 т.1 );

- актом судово-медичного дослідження № 753 від 28.07.2005 р.-05.08.2005 р., висновок експерта № 284 від 22.09.2005 р.-23.09.2005 р згідно яких: у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: субарахноїдальний крововилив та крововилив у шлуночки головного мозку, перелом кісток мозкового черепа, крововилив м»які тканини волосяної частини голови. Закрита травма живота: розриви на печінці та селезінці. Крововиливи у зв»язки внутрішніх органів, а також синець на передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна.

Смерть ОСОБА_7 настала від вищеописаної сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком.

Всі виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 спричинене дією тупих твердих предметів, 28.07.20005 року в умовах дорожньо-транспортної пригоди та належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і перебуває у причинному зв»язку зі смертю.

В момент зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_7 перебувала у вертикальному положенні тіла і первинний удар відбувся лівою задньо-зовнішньою поверхнею тіла з передньо-правою частиною автомобіля.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_7 алкоголь не виявлено, це свідчить про те, що на час настання смерті ОСОБА_7 була твереза. (а.с.29-31, 43-45 т.1);

- висновком експерта № 185а від 11.08.2005 р., згідно якого в даній дорожній обстановці водію автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА ОСОБА_6 необхідно було діяти відповідно з вимогами п.10.1 ПДР, згідно якого перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. З технічної точки зору водій автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА ОСОБА_6, виконуючи вимоги п.10.1 ПДР мав би технічну можливість попередити ДТП, так як пішохід до наїзду рухалась по правому узбіччю в попутному напрямку, як вказано в постанові про призначення експертизи. (а.с.34-35 т.1);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 04.10.2005 р. за участю ОСОБА_6, згідно якого водій автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА ОСОБА_6 показав розташування автомобіля на проїжджій частині та відносно руху пішохода під час ДТП 28.07.2005 року (а.с.43-44 т.1);

- протоколами відтворення обстановки та обставин події від 17.10.2005 р. та 21.10.2005 р. за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з фототаблицями, згідно яких свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали яким чином відбулося зіткненя аавтомобіля MITSUBISHI-CANTER з потерпілою ОСОБА_7 та їх розташування під час ДТП 28.07.2005 р. (а.с.51-60 т.1);

- висновком експерта № 244а від 26.10.2005 р., згідно якого при умові, якщо пішохід перетинала проїзджу частину зліва на право, то в даній дорожній обстановці водію автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА ОСОБА_6 необхідно було діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР, згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об»єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В умовах даної пригоди водій автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода терміновим гальмуванням з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода при допустимій для даних дорожній умов швидкості руху транспортних засобів при вихідних даних, вказаних у постанові про призначення експертизи (а.с.63-65 т.1);

- висновком експерта № 276а від 22.11.2005 р., згідно якого швидкість руху автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА , яка відповідає довжині слідів гальмування вказаних у вихідних даних, складала 60,8-63.0 км/г;

- висновком комісійної комплексної судово-медичної та авто технічної експертизи №64к/149а від 18.05.2007р.по 05.07.2007р, згідно якої при умові якщо водій автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА ОСОБА_6 на проїзній частині дороги побачив пішохода, який стояв на відстані 66-70 м, то в даній дорожній ситуації водій повинен був діяти згідно вимог п.13.3 Правил дорожнього руху.

При умові, якщо водій автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА ОСОБА_6 виявив пішохода, який рухається по узбіччю і не створює небезпеки для руху, то в даній дорожній ситуації водій повинен був діяти згідно вимог п.п.10.1,13.3 ПДР. Швидкість руху автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА, яка відповідає довжині слідів гальмування, вказаних у вихідних даних складала 60.8-63.0 км/год.

В умовах даної пригоди водій автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода терміновим гальмуванням з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода при допустимій для даних дорожніх умов швидкості руху транспортних засобів, при технічних параметрах, вказаних в постанові суду про призначення експертизи.

Враховуючи локалізацію та морфологічні особливості тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_7 (акт судово-медичного дослідження №753 від 28.07.-05.08.2005 р.), а також пошкодження автомобіля MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА, описані в протоколі огляду транспортного засобу від 03.08.2005 р., можна зробити висновок, що на момент ДТП ОСОБА_7 перебувала у вертикальному чи близькому до нього положенні і первинний контакт відбувся її задньо-лівою поверхнею тіла з правою частиною кабіни травмуючого транспортного засобу - автомобіля MITSUBISHI-CANTER (а.с.353-357 т.1), що відповідає протоколу огляду місця події від 28.07.2005 р. та план-схемі ДТП, протоколам відтворення обстановки та обставин події від 17.10.2005 р. та 21.10.2005 р. за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з фототаблицями, а також показам вказаних свідків у судовому засіданні.

Вина підсудного ОСОБА_6 в інкременованому йому злочині підтверджується також показами потерпілих та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 28 липня 2005 року приблизно о 6 год. 30 хв. його дружина пішла на роботу. Через деякий час йому по телефону повідомили, що біля цукрозаводу дружину збив автомобіль і він одразу поїхав на місце. Тіло дружини лежало на обочині. Тіло дружини було на одній стороні, а сумочка лежала в іншій стороні. На його думку наїзд на дружину стався на повороті дороги. Покази підсудного, що дружина йшла по правій стороні вважає неправдивими, оскільки там бетонна стінна і вона йшла на роботу, тому не було ніякої необхідності переходити дорогу. Залишився малолітній син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, тому просить відшкодувати шкоду із ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ОСОБА_9 Україна» у звязку зі смертю матері на утримання сина 28 700 грн. (16575 грн. одноразово, а саме 12125 грн. по 325 грн. щомісячно) до досягнення сином повноліття та по 2550 грн. моральної шкоди кожному, а з також стягнути з «ААЗ Трейдінг Ко» по 47450 грн. кожному моральної шкоди. Просить суворо покарати підсудного, оскільки він вини не визнає та не розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_12Г в судовому засіданні показав, що вранці 28.07.2005 року йому повідомили, що його доньку ОСОБА_7 збила машина. Вони з дружиною на своєму автомобілі поїхали на місце аварії, де побачили, що донька лежить на обочині дороги. Оскільки він працює водієм, то відразу зрозумів, що її відкинуло на обочину саме після удару. На його думку водій автомобіля, виконуючи поворот, не зменшив швидкість.

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_12, як мати та батько померлої ОСОБА_7, суду показали, що дійсно підприємство відшкодувало матеріальну шкоду, проте вони перенесли глибокі моральні страждання в звязку зі смертю дочки, тому просять стягнути з «ААЗ Трейдінг Ко» по 47450 грн. кожному моральну шкоду в сумі та з ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ОСОБА_9 Україна» по 2550 грн. .моральної шкоди кожному. Просять суворо покарати підсудного, оскільки він вини не визнає та не розкаюється.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що 28 липня 2005 року приблизно о 6 год.30 хв.-6 год. 45 хв. їхала на велосипеді по правому узбіччю в напрямку м.Київ. Бачила, що попереду неї, в попутному напрямку, приблизно метрів за 100-110 м, рухалася жінка за стовпчиками і вона намагалася її наздогнати. Повз неї в цей час проїхав вантажний автомобіль на великій швидкості. Через кілька секунд почула глухий удар, ніби лопнуло колесо і відразу почула лязг гальм. Бачила, як летить людина, самого моменту наїзду не бачила. Коли підїхала ближче, то побачила збиту жінку. Однак, злякавшись, поїхала на роботу. Кого збили не знала, оскільки близько не наближалася. Стверджує, що жінка йшла по узбіччю, дороги не переходила. Крім того, за її участю проводилося відтворення, на якому вона показала, як усе відбувалося.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 28.07.2005 року приблизно о 6 год.30 хв.-6 год. 45 хв. йшов на роботу, оскільки мав їхати у відрядження. Він стояв між магазинами по ходу руху на м.Київ, а прохідна цукрового заводу знаходилася справа від нього метрів за 100-150 м. Він бачив, як по правому узбіччю в напрямку м.Київ йшла пішохід ОСОБА_7 Стверджує, що жінка рухалася по правій обочині, дорогу не переходила. Позаду потерпілої йшла ОСОБА_9 та ще якась стара жінка. Бачив як полетіли пакети. Він зайшов на прохідну, сказав, що збили людину і необхідно викликати швидку допомогу. Слід від коліс автомобіля чітко вирізнявся на дорозі після місця удару. Слід гальмування автомобіля бачив на проїзній частині, праві колеса були на узбіччі, а ліві на проїзній частині. Крім того, за його участю проводилося відтворення, на якому він вказав, як усе відбувалося в присутності понятих.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що проживає поруч із трасою. По ходу руху живе із правої сторони дороги. Його будинок знаходиться приблизно на відстані 60-90 м від дороги. 28.07.2005 року, вранці, пораючись по господарству на подвір»ї, почув глухий удар і через 1-2 хв. вийшов на дорогу. На місці ДТП вже були потерпіла, водії, а також ОСОБА_15 та ОСОБА_8. ДТП сталося за стовпчиками. Побачив, що потерпіла лежала на обочині, лицем до низу, приблизно 30-40 м від автомобіля. Проїзджа частина дороги була суха і чиста, лінії дорожної розмітки були білого кольору (біла полоса). Головна дорога була відділена. Дорога повертає вліво. Зараз поставили огорожу, а тоді були стовпчики. Коли підійшов до місця аварії, то побачив, що автомобіль був майже на рівній дорозі в напрямку руху на м.Житомир, а потерпіла лежала на повороті. З місця ДТП добре видно пішохідний перехід, який знаходиться трохи далі біля зупинки автобуса. Водій ОСОБА_6 ходив туди-сюди і комусь телефонував, а його напарник сказав, що пропонував йому помінятися місцями, але ОСОБА_6 відмовився. Коли приїхала швидка, то він пішов на роботу.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що дійсно 28 липня 2005 р. вранці йшла по правому узбіччю попід ставок у напрямку м.Київ до сестри. Почула якийсь удар, а коли обернулася, то побачила, що людина впала від удару автомобіля, який стояв неподалік. Все це відбулося неподалік від цукрового заводу. Назустріч її йшов ОСОБА_8, тому, мабуть, бачив момент наїзду. Вона йому сказала, щоб викликав швидку допомогу, а сама пішла далі.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що вперше в цей день був напарником ОСОБА_6, який був за кермом. Він задрімав і проснувся від «хлопка», коли автомобіль зупинився. ОСОБА_6 сказав, що збили жінку і почав телефонувати. Із прохідної заводу хтось вийшов та бігла ще стара жінка, але вона втекла. Коли приїхала міліція, то почали роботи заміри. ДТП сталося приблизно о 7 год ранку. Пам»ятає, що на цій ділянці дороги закритий поворот і направляючі показники, а також пішохідний перехід. Від місця удару (дорожна розмітка) 28 чи 32 м, це гальмівний шлях, автомобіль йшов юзом. До пішохідного переходу залишилося 2 м. Потерпілою була молода жінка.

Свідок ОСОБА_15 на досудовому слідстві (а.с.15) показала, що працює охоронцем на прохідній Корделівського цукрового заводу. 28 липня 2005 року, ранком, була на прохідній, почула глухий удар, а потім різке гальмування автомобіля. Моменту наїзду вона не бачила, але автомобіль зупинився, а потім підійшов водій, робочий ОСОБА_8 і просили викликати по телефону швидку допомогу та міліцію. Вона потім підійшла до місця ДТП, побачила, що збили ОСОБА_7

Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 прийшов до висновку, що ОСОБА_7 перебувала у вертикальному положенні, ушкодження були характерні для певного виду травм.

Дані покази в судовому засіданні експерта ОСОБА_18 повністю підтверджуються висновками комісійної комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи № 64К/149А (а.с.353-357 т.1), а також показами експерта ОСОБА_19 в судовому засіданні, який показав, що проводив експертизу трупа після ДТП, коли було смертельно травмовано жінку. Бачив і досліджував пошкодження на тілі трупа. У потерпілої була черепно-мозкова травма і пошкодження лівої сторони голови, а тілесні ушкодження на тілі були саме з лівої сторони. Може сказати, що потерпіла була у вертикальному положенні, що підтверджується виявленими пошкодженнями.

Крім того, той факт, що в момент зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_7 перебувала у вертикальному положенні тіла і первинний контакт відбувся з лівою задньо-зовнішньою поверхнею тіла з передньо-правою частиною кабіни автомобіля також підтверджується протоколом огляду транспорта від 28.07.2005 р. (а.с.6-7 т.1) та протоколом огляду транспортного засобу від 03.08.2005 року (а.с.22-25 т.1), згідно яких на автомобілі виявлені основні пошкодження, які сконцентровані в передній правій частині. Крім того, з протоколу огляду місця події (а.с.3 т.1) вбачається, що сліди гальмування починаються на правій обочині, відстань від місця зіткнення до трупа складає 16 м, що свідчить про значну силу руху і відсутність гальмування до моменту наїзду. Даний факт також підтверджується показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16 в судовому засіданні, які показали, що спочатку почули глухий удар, а потім звук гальмування автомобіля.

Таким чином, суд приходить до висновку, що первинний контакт ОСОБА_7 з автомобілем відбувся з її лівою задньою зовнішньою поверхнею тіла з передньою правою частиною кабіни автомобіля, що спростовує твердження підсудного ОСОБА_6 проте, що зіткнення автомобіля з потерпілою відбулося, коли потерпіла перебігала дорогу з ліва на право, тому покази підсудного суд визнає недостовірними і розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Дана експертиза (а.с.353-357 т.1), є належним чином мотивованою, узгоджується з матеріалами справи та відповідає показам свідків ОСОБА_20, ОСОБА_8 Також, висновком даної експертизи спростовуються покази підсудного ОСОБА_6, який наполягає на тому, що зіткнення відбулося виключно з вини самої потерпілої, яка спочатку стояла на дорозі, а потім розвернулася і почала втікати вправо і вперед, тобто раптово почала перебігати дорогу і саме з її вини сталося ДТП.

Відповідно до висновків вищезазначеної експертизи та висновку автотехнічної експертизи № 185а від 11.08.2005 р. (а.с.34-35 т.1) при умові, що пішоход рухається по узбіччю і не створює небезпеки для руху, то в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_6 повинен був діяти згідно вимог п.п.10.1, 13.3 Правил дорожнього руху, згідно яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, як вбачається з вищезазначеної експертизи та висновку автотехнічної експертизи № 185а від 11.08.2005 р. (а.с.34-35 т.1) з технічної точки зору водій ОСОБА_6, виконуючи вимоги п.10.1 ПДР, мав би технічну можливість попередити ДТП, так як пішоход до наїзду рухалася по правому узбіччю в попутньому напрямку

Посилання підсудного ОСОБА_21 та його захисника на порушення процесуальних норм при складанні процесуальних документів на досудовому слідстві, а саме на відсутність понятих, фальсифікації їх підписів, не роз»яснення їм прав та інше, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки допиані в судовому засіданні свідки ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, які були понятими на досудовому слідстві при складанні процесуальних документів та проведенні слідчих дій, в судовому засіданні показали, що дійсно приймали участь в слідчих діях на досудовому слідстві, а саме при відтворенні обстановки та обставин події, при складанні протоколу огляду місця події, план-схеми, та підписували дані документи. Зауважень зі сторони підсудного не було.

Суд не бере до уваги і висновок автотехнічної експертизи № 244а від 26.10.2005 року, оскільки експерт робив висновок за версією водія ОСОБА_6, що пішохід ОСОБА_7 знаходилася на проїздній частині дороги, на короткій відстані стала переходити дорогу, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та спростовується показами свідків ОСОБА_20 (ОСОБА_27В.) та ОСОБА_8, а також висновками судово-медичних експертиз, з яких вбачається, що первинний контакт ОСОБА_7 з автомобілем відбувся з її лівою задньою зовнішньою поверхнею тіла з передньою правою частиною кабіни автомобіля.

Твердження підсудного ОСОБА_6 про те, що свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_8 не могли бачити ДТП, оскільки на далекій відстані, спростовуються показами самих свідків, які були безпосередніми очевидцями ДТП і неодноразово як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні стверджували, що добре бачили потерпілу, яка рухалася по правій обочині в напрямку руху на м.Київ і бачили як потерпіла відлетіла від автомобіля.

Крім того, покази вказаних свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_8 узгоджуються між собою, не протирічать висновкам судово-медичних експертиз, є послідовними, такими, що ґрунтуються на матеріалах справи, з огляду на експертизи технічно достовірними та узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а тому суд бере їх до уваги в повному обсязі.

Представник цивільного відповідача підприємства ААЗ Трейдінг Ко ОСОБА_5, позовні вимоги потерпілих не визнає, оскільки вважає, що вина ОСОБА_6 не доведена.

Представник ЗАТ Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна ОСОБА_28 позовні вимоги потерпілих визнає частково на суму 2550 грн. по відшкодуванню моральної шкоди лише на 1 потерпілого в межах ліміту, а в іншій частині позовних вимог просить відмовити, оскільки витрати по втраті годувальника повністю відшкодовані за рахунок пенсії по втраті годувальника.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_2, як потерпілого та представника потерпілого ОСОБА_29Л, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ОСОБА_20 Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожно-транспортної пригоди, підлягають до часткового задоволення, а до «ААЗ Трейдінг Ко» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожно-транспортної пригоди, підлягають до задоволення з таких підстав.

Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що транспортний засіб автомобіль MITSUBISHI-CANTER д.н.241-81КА, належить підприємству ААЗ Трейдінг Ко м.Київ, як власнику джерела підвищеної небезпеки.

Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілими особа, яка керує джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела. Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ААЗ Трейдінг Ко, працюючи водієм.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану іхнім працівником під час виконання своїх трудових обов"язків, а відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом.

За таких обставин, суд вважає, що вина цивільного відповідача ААЗ Трейдінг Ко у вчинені ДТП, яка потягла за собою негативні наслідки, повністю доведена в судовому засіданні, а тому він повинен нести повну моральну відповідальність. Крім того, суд враховує і те, що ОСОБА_6 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, що має прямий причинний зв"язок з наслідками ДТП.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 р. N 6 (з послідуючими змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує суть позовних вимог, характер, обсяг, глибину та тривалість заподіяних потерпілим моральних та фізичних страждань, з урахуванням ступеню вини підсудного. При цьому суд враховує, що внаслідок ДТП позивачі у зв»язку зі смертю дружини, матері та доньки перенесли значні психологічні страждання та переживання, стан здоров"я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх житті та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вимоги ст.ст.23, 1167 ЦК України, оцінює моральну шкоду в сумі 47450 грн. кожному, які належить стягнути з ААЗ Трейдінг Ко м.Київ, як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.22.3 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілим страховиком відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, у розмірі не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст.9 даного Закону (51 000 грн.). Таким чином, ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ОСОБА_20 Україна» зобовязана відшкодуванню потерпілим ОСОБА_2, ОСОБА_29Л, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 2 550 грн. кожному.

В частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_2 щодо стягнення на його користь на утримання сина ОСОБА_29 в сумі 28 700 грн. (16575 грн. одноразово, а саме 12125 грн. по 325 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, суд вважає залишити без розгляду, оскільки потерпілий отримує пенсію по втраті годувальника.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що дії підсудного ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При обрані виду та міри покарання підсудному ОСОБА_6 суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не відшкодував завдану шкоду, думку потерпілих щодо призначення йому суворої міри покарання, не визнання вини, вчинив злочин по необережності, тяжкі наслідки для потерпілих, тому вважає, що його виправлення та перевиховання можливе в ізоляції від суспільства з обранням покарання у виді позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з позбавленням права керувати транспортними засобами і неможливим застосувати положення ст.75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки 6 міс. позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Строк покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з часу виконання вироку.

Позови задовольнити частково. Стягнути з підприємства ААЗ-Трейдінг Ко м.Київ на користь ОСОБА_29, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_2 по 47450 грн. кожному в відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ЗАТ АСК ІНГО Україна м.Київ на користь ОСОБА_29, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_2 по 2550 грн. кожному в відшкодування завданої моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб його проголошення.

Суддя: ОСОБА_30