Справа № 487/6570/15-к
Провадження № 1-кп/487/83/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орськ, Оренбурзької області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент скоєння злочину не працюючого, на даний час працюючого ФОП ОСОБА_7 , раніше судимого 17.03.2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

29.06.2015 року в денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом взяття грошових коштів для поховання бабусі, попросив у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1300 гривень. В свою чергу, ОСОБА_4 будучи введеною в оману, передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1300 гривень.

Після чого ОСОБА_8 утримуючи при собі грошові кошти, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 1300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно (шахрайство).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , шляхом обману, під приводом взяття грошових коштів на поховання бабусі, взяв у своєї знайомої ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1300 гривень, гроші витратив на свої особисті потреби. Потім повернути гроші не зміг та став уникати потерпілу, тому остання звернулася до міліції з відповідною заявою. Свою провину визнає в повному обсязі та просить суд його суворо не карати, на даний час повністю відшкодував потерпілій спричинену матеріальну шкоду та вибачився перед потерпілою. Просить врахувати, що у нього на утриманні знаходиться непрацююча дружина та малолітній син.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що добре знайома з обвинуваченим та його родиною. Був час, коли у обвинуваченого було скрутне матеріальне становище і вона брала його на роботу будівельником. 29.06.2015 року обвинувачений під приводом, що померла його бабуся, попросив у неї 1300 грн., які вона йому віддала, при цьому обвинувачений обіцяв повернути гроші ближчим часом, але в подальшому перестав відповідати на її дзвінки, тому вона змушена була звернутися до міліції. При тому як вона передавала гроші обвинуваченому була присутня її сусідка ОСОБА_10 . На даний час обвинувачений повернув їй гроші та вибачився, тому ніяких претензій вона до нього немає.

Допитана судом свідок ОСОБА_10 вказала, що є сусідкою потерпілої ОСОБА_4 29.06.2015 року потерпіла прийшла до неї додому, щоб узяти свої особисті грошові кошти, які зберігає у неї вдома. Також пояснила, що гроші потрібні її знайомому у якого померла бабуся. Потерпіла взяла гроші та вони вдвох вийшли на двір. Через деякий час підійшов обвинувачений і потерпіла особисто передала йому 1300 грн., апри цьому обвинувачений обіцяв повернути гроші через декілька днів. Вже потім вона взнала від потерпілої, що обвинувачений її обманув.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою провину прокурор відмовився від допиту свідків обвинувачення і дослідження інших доказів, що підтверджують вину обвинуваченого, просив дослідити лише характеризуючи особу обвинуваченого документи, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд далі розглянув справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше судимий, на досудовому слідстві та в суді давав правдиві показання, розкаюється у скоєному, характеризується за місцем проживання посередньо, офіційно працює, має на утриманні непрацюючу дружину та малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Суд також враховує, що обвинувачений в добровільному порядку відшкодував спричинену ним матеріальну шкоду потерпілій, яка на даний час вибачила обвинуваченого та претензій до нього не має.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

А з урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому можливо призначити покарання у виді штрафу в межах санкції, що передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання штраф 1190 грн..

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Ленінського районного суду м. Миколаєві від 17.03.2015 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 не обирався.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1