Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/711/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.08.2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула дистанційно в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_7 за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 червня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, який має початкову освіту, до арешту не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.04.2000 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 81, ст.. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнився 15.11.2001 року за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.11.2001 умовно-достроково на 2 роки 25 днів;

-06.12.2002 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ст. 70, ст. 71 КК України на 10 років позбавлення волі;

-20.01.2005 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільнився 14.04.2011 року за постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 06.04.2011 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 14 днів;

-25.07.2012 року Алуштінським районним судом Автономної Республіки Крим за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України на 7 років 1 місяць позбавлення волі, з конфіскацією майна;

-на даний час відбуває покарання за вироком від 29.01.2014 року Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України на 7 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, ОСОБА_7 засуджено вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2014 року за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 5 місяців з конфіскацією всього особистого майна.

Злочини за вироками Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2002 року та Алуштінського районного суду Автономної Республіки Крим від 25.07.2012 року були вчинені ОСОБА_7 у період умовно-дострокового звільнення останнього.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17.02.2016 року ОСОБА_7 було зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.12.2011 року по 01.01.2012 рік та з 18.04.2012 по 03.03.2014 рік у строк покарання призначеного останньому вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_7 на час розгляду подання відбув 6 років 9 днів строку призначеного покарання у виді 7 років 5 місяців позбавлення волі. До відбуття засудженим строку призначеного покарання на час розгляду подання залишилося 1 рік 4 місяці 21 день, тобто більше трьох чвертей строку покарання призначеного останньому судом за вчинення злочину у період умовно-дострокового звільнення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда мотивовано тим, що за час відбування покарання засуджений допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, з них один раз правами начальника установи. Стягнення зняте та погашене у встановленому законом порядку. Має три заохочення за активну участь в благоустрої місць позбавлення волі та активну участь у суспільному житті установи.

Адміністрацією виправної колонії засуджений на даний час характеризується посередньо. Відповідно до характеристики після прибуття до установи засуджений не був працевлаштованим на виробництві установи. З даним засудженим було проведено правороз`яснювальну роботу з приводу працевлаштування, але засуджений відмовився від працевлаштування, та проявляв негативне ставлення до праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, але робить це з метою отримати поблажливість. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу, в той же час конфліктів не допускав. Приймав участь в благоустрої установи, а саме залучався до ремонтних робіт на відділенні соціально-психологічної служби, а також залучався до безоплатних робіт на виробництві та на території житлової зони згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, за що був 2 (два) рази заохочений правами начальника відділення. Після отримання заохочень засуджений змінив своє ставлення до безоплатних робіт з благоустрою установи, та почав перекладати їх виконання на інших засуджених. З благоустрою установи відпрацював 54 години. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймав участь у суспільному житті установи, а саме залучався у проведенні восьмого міжнародного конкурсу «Без кордонів», за що був 1 (один) раз заохочений правами начальника відділення. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Засуджений ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до «членоушкодження». Засудженим було подано заяву про приймання його участі у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», але особливого прагнення не проявляє.

В доповненій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити справедливе рішення. Зазначив, що із самого початку відбування покарання в ВК №6 він був працевлаштований в швейному цеху, потім в столярному. Коли його перевели на друге відділення, а саме ВСПС №5, був працевлаштований нічним днювальним без оплати праці. Також неодноразово був залучений до безоплатних робіт по благоустрою установи, за що його неодноразово відзначали подяками. Коли він був влаштований нічним днювальним, у нього з начальником ВСПС №5 ОСОБА_8 виникла конфліктна ситуація, що ОСОБА_8 роздратувало, він не знає, але він почав принижувати, висловлюватися на адресу ОСОБА_7 нецензурними словами і на ґрунті цього ОСОБА_7 вчинив суїцид, що було зафіксовано прокурором Кіровоградської прокуратури. При поданні клопотання про УДО начальник відділення свої амбіції висловив в характеристиці.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 який просив задовольнити апеляцію, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновків, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 4 ст. 74 КК України - особа, яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути за вироком суду звільнена від покарання, якщо буде визнано, що з урахуванням бездоганної поведінки і сумлінного ставлення до праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно небезпечною.

За змістом ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці полягає насамперед, у у добросовісного виконанні трудових обов`язків, поліпшення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережному ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 засуджено вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2014 року за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 5 місяців з конфіскацією всього особистого майна.

Злочини за вироками Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2002 року та Алуштінського районного суду Автономної Республіки Крим від 25.07.2012 року були вчинені ОСОБА_7 у період умовно-дострокового звільнення останнього.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17.02.2016 року ОСОБА_7 було зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.12.2011 року по 01.01.2012 рік та з 18.04.2012 по 03.03.2014 рік у строк покарання призначеного останньому вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегією суддів встановлено, що за час відбування покарання засуджений допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, з них один раз правами начальника установи. Стягнення зняте та погашене у встановленому законом порядку. Має три заохочення за активну участь в благоустрої місць позбавлення волі та активну участь у суспільному житті установи.

Проте, згідно характеристики, наявної в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_7 (а.с. 153), ОСОБА_9 адміністрацією виправної колонії на даний час характеризується посередньо. Після прибуття до установи засуджений не був працевлаштованим на виробництві установи. З даним засудженим було проведено право-роз`яснювальну роботу з приводу працевлаштування, але засуджений відмовився від працевлаштування, та проявляв негативне ставлення до праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, але робить це з метою отримати поблажливість. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу, в той же час конфліктів не допускав. Приймав участь в благоустрої установи, а саме залучався до ремонтних робіт на відділенні соціально-психологічної служби, а також залучався до безоплатних робіт на виробництві та на території житлової зони згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, за що був 2 рази заохочений правами начальника відділення. Після отримання заохочень засуджений змінив своє ставлення до безоплатних робіт з благоустрою установи, та почав перекладати їх виконання на інших засуджених. З благоустрою установи відпрацював 54 години. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймав участь у суспільному житті установи, а саме залучався у проведенні восьмого міжнародного конкурсу «Без кордонів», за що був 1 (один) раз заохочений правами начальника відділення. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Засуджений ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до «членоушкодження». Засудженим було подано заяву про приймання його участі у програмі диференційованого виховного впливу «Професія», але особливого прагнення не проявляє. Наказом начальника Кіровоградського СІЗО від 12.11.2013 року за № 581 був поставлений на профілактичний облік установи, як схильний до «членоушкодження» (а.с. 73).

Таким чином, незважаючи на те, що відповідно до положень ст. 81 КК України у ОСОБА_7 формально виникли передбачені законні підстави для звернення до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але матеріали провадження не містять даних, що засуджений сумлінною поведінкою і зразковим ставленням до праці довів своє виправлення, що об`єктивно підтверджується характеристикою (а.с.153-154).

А тому, доводи викладені в апеляції засудженим з приводу протилежного є необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на викладене та на особу засудженого ОСОБА_7 , який п`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності, в останнє за вчинення особливо тяжкого злочину, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду провадження правильно встановив, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За таких обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 червня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.01.2014 року - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4