БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
О К Р Е М А Д У М К А
(справа №356/2046/16-к)
Як суддя, який залишився у меншості, викладаю окрему думку щодо ухваленого рішення.
Вважаю, що ухвала Березанського міського суду Київської області від 07.12.2016 року винесена із порушенням вимог Закону, а висновки, зроблені в ній, суперечать фактичним обставинам справи.
У вказаній ухвалі зазначено, що обвинувальний акт в порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України не містить відомостей про потерпілого, а реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України.
Зазначені висновки суду є не обґрунтованими з огляду на наступне.
За змістом ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити в собі :
- найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
- анкетні відомості кожного обвинуваченого;
- анкетні відомості кожного потерпілого;
- прізвище, ім"я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
- обставни, які обтяжують чи пом"якшують покарання;
- розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням;
- розмір витрат на залучення експерта ( у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
- дату та місце його складення та затвердження.
Вважаю, що прокурором цих вимог закону при складанні обвинувального акту було дотримано у повному обсязі.
Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Обвинувальний акт містить і правову кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на частину і статтю Особливої частини КК України, а саме ч.3 ст.187 КК України.
Обвинувальний акт містить і формулювання обвинувачення.
При цьому, формулюючи обвинувачення, прокурором указано на усі обов`язкові ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, порядок та послідовність дій обвинуваченого.
Щодо доводів ухвали суду про відсутність відомостей про потерпілу в обвинувальному акті вважаю за необхідне вказати, що відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Зазначаю, що поза увагою суду залишилося те, що в обвинувальному акті вказано потерпілу ОСОБА_2 та її повні анкетні дані відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України. Більше того, у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 07.12.2016 року судом встановлено особу потерпілої ОСОБА_2 , і остання, як і всі інші , без виключення, учасники судового засідання висловилися за призначення справи до судового розгляду.
Окремо слід зазначити, що у відповідності з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, хоча зі змісту ухвали вбачається, що підставою повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність вимогам ст.109 КПКУкраїни реєстру матеріалів досудового розслідування.
Вважаю, що ухваливши більшістю голосів рішення про повернення обвинувального акта прокурору , колегія суддів допустилася порушення кримінального процесуального закону, постановивши явно необґрунтовану ухвалу.
З огляду на викладене законним, обґрунтованим та вмотивованим може бути рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Оскільки більшістю голосів прийнято інше рішення, то мною виноситься зазначена окрема думка.
Суддя ОСОБА_3