Справа № 569/1566/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження № 0006193 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше засудженого вироком Рівненського міського суду від 06.07.2015 року за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст..69 КК України до одного року позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна,
у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , згідно рішення Рівненського міського суду від 03 вересня 2013 року та виконавчого листа № 569/12131/13-ц від 03 вересня 2013 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , 1975 року народження на утримання дітей, сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, на кожну дитину, з 01 липня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Однак, ОСОБА_4 , після винесення рішення Рівненського міського суду від 03 вересня 2013 року та виконавчого листа № 569/12131/13-ц від 03 вересня 2013 року, матеріальної допомоги своїм малолітнім дітям не надавав, у порушення вимог ст. 11-1 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 7.5.12 наказу Міністерства Юстиції України від 15.12.1999 «Про затвердження інструкції про проведення виконавчих дій», достовірні відомості про свої доходи та майно державному виконавцю не надавав, попередження про необхідність сплати аліментів ігнорував, у результаті чого злісно ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_6 , на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зокрема, ОСОБА_4 , не сплатив аліменти: з 1 січня 2014 року по 30 вересня 2014 року на загальну суму 9000 грн. Загальна сума заборгованості ОСОБА_4 станом на 7 жовтня 2014 року на користь ОСОБА_6 , на утримання їх неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 становить 14306,45 грн.
ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому йому злочині визнав і дав покази, які повністю відповідають обставинам справи. Цивільний позов ОСОБА_6 він визнає в повному обсязі, проте на теперішній час збитку не відшкодував за відсутністю коштів. Просить врахувати визнання вини, щире розкаяння при призначенні покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що обвинувачений ОСОБА_4 злісно ухиляється від сплати аліментів на її користь на утримання їхніх малолітніх сина ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_8 , просить призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки та заявлений нею цивільний позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він батько ОСОБА_4 , додав, що його син виконував свої батьківські обов`язки по мірі можливості.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що на її думку ОСОБА_4 був і є поганим батьком для дітей і весь тягар їх утримання несла потерпіла ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 витрачав кошти на свої потреби.

Крім показів потерпілої, показів свідків, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, підтверджується іншими даними до суду доказами.

Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 07.10.2014 року наданого відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції за період з 01.07.2013 року по 07.10.2014 рік становить 14 306 грн. 45 коп.

Заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши правильне розуміння змісту обставин справи, дослідивши матеріали справи суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною.
Органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.
Оцінюючи вимоги цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди завданої злочином на суму 14 306 грн. 45 коп. суд вважає їх доведеними доказами в повному обсязі, обґрунтованими, згідно ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, та такими що не оспорюються обвинуваченим, підлягають до задоволення в кримінальному провадженні.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо.

До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 128, 124, 424-426 КПК України , -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста грн.).

Цивільний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 14 306 грн. 45 коп. (чотирнадцять тисяч триста шість грн. 45 коп.)

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 06.07.2015 року виконувати окремо.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1