ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/92/16-к
№ 1-кп/336/232/2016
15 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, має середню спеціальну освіту, працює водієм у ТОВ «Приміські маршрути», є гр-ном України, українцем, не одруженим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

про вчинення злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В період часу з 23-00 год. 17 вересня 2015 року по 2-15 год. 18 вересня 2015 року ОСОБА_4 , біля зупинки громадського транспорту «Молочна» на трасі «Харків-Сімферополь» в м. Запоріжжі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір після конфлікту з ОСОБА_7 на незаконне заволодіння транспортним засобом з мотивів помсти, не маючи при цьому права на користування, володіння чи розпорядження автомобілем, самовільно, всупереч волі ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу через незачинені двері сів на водійське місце автомобіля «ВАЗ 2103», в кузові білого кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , двигун якого знаходився у заведеному стані, і, перебуваючи за кермом, натиснувши педаль газу, зрушивши з місця, тим самим ОСОБА_4 незаконно заволодів вказаним автомобілем, вартістю 20911,28 гривень, який перебував у правомірному користуванні ОСОБА_7 , та на вказаному транспортному засобі зник з місця вчинення злочину, чим розпорядився автомобілем за власним розсудом.

Надалі, в бензобаку вказаного автомобіля, який знаходився під керуванням ОСОБА_4 , закінчився бензин, в результаті чого транспортний засіб зупинився на мосту через річку Мокра Московка на трасі «Харків-Сімферополь» в м. Запоріжжі.

В цей час, 18 вересня 2015 року приблизно о 2-25 год. особа, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, знаходячись на вказаному мосту, побачивши, що автомобіль «ВАЗ 2103» зупинився, під`їхав на автомобілі «Хонда Сівік» до названого автомобіля, який знаходився під керуванням ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 та вказана особа, маючи єдиний злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, розподілили між собою ролі таким чином, що ОСОБА_4 має залишитися за кермом автомобіля «ВАЗ 2103», яким і буде керувати, а особа, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, на автомобілі «Хонда Сівік» буксируватиме автомобіль «ВАЗ 2103». При цьому вказані особи узгодили і напрямок руху, а саме, вирішили продовжити рух по трасі «Харків-Сімферополь» в м. Запоріжжя в напрямку вул. Кузнецова та автомобільної траси «Харків-Сімферополь» в м. Запоріжжі.

Розподіливши таким чином ролі, продовжуючи далі свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, особа, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, дістала трос для буксирування, один кінець якого прив`язала до передньої частини автомобіля «ВАЗ 2103», а другий - до задньої частини автомобіля «Хонда Сівік», після чого, керуючи автомобілем «Хонда Сівік», почала буксирування автомобіля «ВАЗ 2103» під керуванням ОСОБА_4 по трасі «Харків-Сімферополь» в бік вул. Кузнецова в м. Запоріжжі.

Тим самим ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 2103», в кузові білого кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який перебував у правомірному користуванні ОСОБА_7 .

Натомість згодом, 18 вересня 2015 року приблизно о 2-35 год., автомобіль «ВАЗ 2103» був зупинений працівниками міліції на трасі «Харків-Сімферополь» в м. Запоріжжі.

Обвинувачений свою провину в викладеному вище визнав повністю, про обставини скоєного дав відповідні написаному вище свідчення та пояснив, що дійсно при вищевикладених обставинах він був на зупинці громадського транспорту вул. Молочна, туди він приїхав за цигарками разом із своїм знайомим, на зупинці у них із ОСОБА_7 виник конфлікт. ОСОБА_7 був на автомобілі «ВАЗ 2103» білого кольору. У знайомого та ОСОБА_7 виникла бійка. ОСОБА_4 прибіг знайомому на допомогу, той після конфлікту сів у свій автомобіль «Хонда Сівік» та поїхав, а ОСОБА_4 лишився. В результаті конфлікту із ОСОБА_7 він впав, потім піднявся та побачив, що двері автомобіля «ВАЗ 2103» були відчинені, а двигун був увімкнений, в салоні авта нікого не було, бо ОСОБА_7 стояв поруч. Обвинувачений вирішив помститися ОСОБА_7 , уїхавши на його автомобілі, тому він сів за кермо його автомобіля та поїхав. У ОСОБА_7 ОСОБА_4 згоди на це не питав. Таким чином обвинувачений поїхав у бік зупинки Мокрянська. Згодом він зупинився на мосту через річку, зрозумів, що закінчилось пальне. Так він пробув на мосту хвилину або дві. Неподалік, на автомобілі він побачив і свого знайомого, який він під`їхав до ОСОБА_4 . Разом вони домовилися, щоб обвинувачений лишився за кермом, а його знайомий дістав трос, яким приєднав обидва автомобіля, згодом він своїм авто почав буксирувати авто ОСОБА_7 під керуванням ОСОБА_4 . Таким чином вони вирішили продовжити рух на авто до вул. Кузнецова, де ОСОБА_4 почав світити фарами знайомому, щоб той зупинив автомобіль після проїзду залізничного моста на перетині вул. Садівнцтва та траси «Харків-Сімферополь». Однак їх побачили працівники міліції, які їх і зупинили. В скоєному щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_7 - це її онук. Галяна та його знайомого вона не знала до події, що сталася. «ВАЗ 2103», держномер А0772 ЗП - це автомобіль, що належав її чоловіку ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому вона на день його смерті з ним проживала та у такий спосіб прийняла спадщину, хоча до нотаріальної контори для отримання свідоцтва на спадщину вона і не зверталася. Своєму онуку вона дозволяла вільно користуватися вказаним автомобілем.

Згідно листа Центру № 2 надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Запоріжжя ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області від 21.10.2015 року автомобіль «ВАЗ 2103», держномер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_8 .

Як слідує із довідки голови квартального комітету № 98 Шевченківського району м. Запоріжжя від 12.08.2016 року потерпіла ОСОБА_5 по день смерті свого чоловіка ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживала з ним разом та вела спільне господарство.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 на час проведеного огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на відсутність з боку учасників судового розгляду будь-яких заперечень, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.
При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги вищевказані обставини, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який закон відносить до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини вчиненого, зокрема, наслідки злочину - протиправне позбавлення потерпілої її майна, суд враховує і особу винуватого, склад його сім`ї та стан здоров`я:не одружений, на обліках у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, працює, має постійне місце проживання, де проживає з родиною та характеризується позитивно. Суд при цьомутакож враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінально-караного діяння - у скоєному щиро розкаявся, критично ставиться до вчиненого.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому суд при призначенні вказаного покарання, враховуючи і встановлену тяжкість названого злочину, і перераховані позитивні відомості про особу винуватого, який судимості не має, та конкретні обставини справи, зокрема, наявність конфлікту з ОСОБА_7 перед злочином, вчиненим ОСОБА_4 з мотивів помсти, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, зважаючи на те, що злочин обвинуваченим було вчинено не із корисливих мотивів, суд не вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 конфіскацію майна, яка передбачена у санкції ч.2 ст. 289 КК України як можливе додаткове покарання.

На думку суду, покарання, що призначається, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинівяк ним самим, так і іншими особами, тобто досягне мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Оскільки проведення експертиз здійснювалося за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділялися експертній установі з Державного бюджету України, відповідно до вимог ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України суд має стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у справі, які складають документально підтверджені витрати на проведення експертиз в загальній сумі 1595,88 гривень.

Обвинуваченому у кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався, клопотань про його обрання не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, на підставі чого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти наОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1595,88 гривень: рахунок № 0009; одержувач УК у Шевч. р-ні м.Зап./Шевче./24060300, код банку 813015, , назва банку ГУДКСУ у Запорізькій області.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1