печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
19 вересня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0001252 від 16.05.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Городище-2 Луцького району Волинської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шістдесят діб.

Прокурор посилався на таке: Слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001252 від 16.05.2016 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України. Також, досудове розслідування проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 проходячи військову службу в НОМЕР_1 окремій механізованій бригаді Збройних Сил України (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) на посаді начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу за попередньою змовою групою осіб із т.в.о. заступника командира бригади з тилу цієї ж військової частини ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, з єдиним продовжуваним умислом, без передбаченого законом дозволу:

- у період з 17 по 21 червня 2016 року придбали без передбаченого законом дозволу за невстановлених на цей час слідством обставин у невстановленої особи на території Донецької області м. Торецьк с. Курдюмівка в зоні проведення антитерористичної операції з метою подальшого збуту наступні бойові припаси: патрони калібру 5,45 мм у кількості 8993 одиниць, патрони калібру 7,62 мм у кількості 240 одиниць, патрони калібру 9 мм у кількості 80 одиниць, 3 підривачі УЗРГМ, 11 підривачів УЗРГМ-2, 4 підривачі УДЗ, 4 корпуси ручної осколкової гранати РГН, 14 корпусів ручної осколкової гранати РГД-5, які в подальшому перевезли у кабіні невстановленого слідством автомобілі марки Урал в розташування військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 ;

- у подальшому до 22.07.2016 зберігали без передбаченого законом дозволу у приміщенні службового кабінету ОСОБА_5 в розташуванні військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту наступні бойові припаси: патрони калібру 5,45 мм у кількості 8993 одиниць, (з яких 960 одиниць зберігав до 22.06.2016) патрони калібру 7,62 мм у кількості 240 одиниць, патрони калібру 9 мм у кількості 80 одиниць, 3 підривачі УЗРГМ, 11 підривачів УЗРГМ-2, 4 підривачі УДЗ, 4 корпуси ручної осколкової гранати РГН, 14 корпусів ручної осколкової гранати РГД-;

- 22.06.2016 близько 13 год. 30 хв., діючи за попередньою змовою групою осіб збули за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік від залізничного вокзалу, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_7 бойові припаси - патрони калібру 5,45 мм у кількості 960 одиниць, за кошти в сумі 10 800 гривень, з яких у той же день отримав від ОСОБА_6 3000 гривень;

- 22.07.2016 близько 11 год. 30 хв., діючи за попередньою змовою групою осіб збули за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу ОСОБА_7 за 50 000 грн. бойові припаси: 4218 патронів калібру 5,45 мм, 240 патронів калібру 7,62 мм, патрони калібру 9 мм у кількості 80 одиниць, 3 підривачі УЗРГМ, 11 підривачів УЗРГМ-2, 4 підривачі УДЗ, 4 корпуси ручної осколкової гранати РГН, 14 корпусів ручної осколкової гранати РГД-5;

22.07.2016 об 18 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України, при цьому, залишок бойових припасів - 3814 патронів 5,45х39АК, калібру 5,45 мм; 1 патрон 5,45х39 ОП, калібру 5,45 мм, придбаних, але не збутих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , відшукані у ході обшуку службового кабінету ОСОБА_5 .

23.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання, та збут бойових припасів і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Городище-2 Луцького району Волинської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозра обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , висновками судово-балістичних експертиз №768 від 16.08.2016, №265 від 22.08.2016, №266 від 25.08.2016, а також судово-вибухотехнічної експертизи №32/2016 від 02.08.2016; протоколами обшуків від 22.07.2016 у автомобілі ОСОБА_6 , його службовому кабінеті та службовому кабінеті ОСОБА_5 , протоколом огляду автомобіля від 22.07.2016, який належить ОСОБА_8 ..

Ухвалою Печерського районного суду від 23.07.2016 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.09.2016 включно з визначенням застави в розмірі 650 мінімальних заробітних плат.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 16.09.2016 строки досудового розслідування у кримінальному провадженні внаслідок складності кримінального провадження продовжено до 22.11.2016.

Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є те, що в ході подальшого досудового розслідування необхідно отримати розсекречені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій; отримати акт інвентаризації бойових припасів у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ; з урахуванням отриманих даних додатково допитати підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , додатково допитати свідка ОСОБА_8 , вирішити питання про наявність підстав для повідомлення ОСОБА_6 про нову підозру за ч. 3 ст. 410 КК України; забезпечити виконання вимог ст. 290 КПК України, для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторони захисту; скласти обвинувальний висновок та реєстр матеріалів кримінального провадження.

Санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за яким останньому повідомлено підозру.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім того, обставини кримінального провадження дають підстави вважати, що до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 263 КК України, причетні інші особи, які на даний час не встановлені досудовим розслідуванням; бойові припаси, які є предметом злочину, мають ознаки військового майна, внаслідок чого необхідно перевірити перебування таких бойових припасів на обліку у військових формуваннях Збройних Сил України, у тому числі у військової частини, де підозрюваний проходить військову службу; поряд із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підозрюваний міг вчинити й інші кримінальні правопорушення, у тому числі викрадення та привласнення іншого військового майна окрім бойових припасів.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, приймаючи до уваги що кримінальне провадження у якому підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком протиправної поведінки підозрюваного.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та вчиняти тиск на свідків військовослужбовців ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які дають показання, які викривають підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні. Указане свідчить про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного вчинення незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_5 на свідків, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком протиправної поведінки підозрюваного.

Крім того, бойові припаси, які є предметом злочину, мають ознаки військового майна, внаслідок чого необхідно перевірити перебування таких бойових припасів на обліку у військових формуваннях Збройних Сил України, у тому числі у військовій частині, де підозрюваний проходить військову службу.

Враховуючи викладене, підозрюваний, перебуваючи на свободі, з метою знищення слідів кримінальних правопорушень, може знищити, приховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком протиправної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Перелічені вище ризики, які були предметом розгляду у судовому засіданні від 22.09.2016, збереглися та продовжують існувати, що у свою чергу також обумовлює необхідність та обґрунтованість продовження строку тримання під вартою.

Вік підозрюваного, стан його здоров`я, дозволяють йому ефективно переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі як за межами України, що унеможливить проведення з ним слідчих дій.

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 злочину, його характер та значну суспільну небезпеку, тяжкість злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а також те, що є достатні підстави вважати що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних діянь ОСОБА_5 слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому відповідно вимог ст. 183 КПК України щодо нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання.

Адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те. що підстав для його задоволення немає.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали,

матеріали, надані стороною захисту, вислухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного: 23 липня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. У відповідності до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 липня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 650 розмірів мінімальної заробітної плати. Строк дії вказаної ухвали визначено до 20 вересня 2016 року включно.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров,я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утримуванців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. У відповідності до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключного у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ст. 176 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу у розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов,язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органі досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до п,яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк понад п,ять років; до раніше судимої особи, як ас підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, санкція ч.1 ст.263 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від трьох до семи років. У відповідності до ст. 12 КК України, яка визначає кваліфікацію злочинів вказаний злочин відноситься до тяжкого злочину. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у протоколах допиту свідків, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, інших доказів, наданих до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин. Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23 липня 2016 року обрано запобіжний захід тримання під вартою.

У відповідності до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах с троку досудового розслідування у порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний , обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Відповідно до п.3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 не судимий, має вищу освіту, є військовослужбовцем, одружений, має міцні родинні стосунки, позитивно характеризується, відсутні будь-які докази повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Слідчий суддя вважає, що ризики , передбачені ст. 177 КПК України та викладені у клопотанні старшим слідчим, а саме: можливість зміни свого постійного місця проживання, реєстрації, виїзду за межі території України та переховування у подальшому від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом заслуговують на увагу. Але слідчим суддею зазначається, що у клопотанні прокурора не у повному обсязі викладені всі обставини щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний перебуває у шлюбі, жодного випадку на підтвердження ризиків неявки до слідчого після вручення повідомлення про підозру не наведено. Будь-яких доказів щодо підтвердження ризиків щодо знищення чи спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, не наведено. Тому, з урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у клопотанні не наведено достатніх підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, в клопотанні не надано будь-яких підстав вважати, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м,яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе, передбачені пунктом 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м,який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотання, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням всього викладеного, слідчий суддя вважає можливим застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 більш м,який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, з застосуванням електронних засобів контролю у відповідності до ст. 195 КПК України. У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 40, 131, 132, 176- 178, 183,181, 184, 194, 208, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця села Городище-2 Луцького району Волинської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_3

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_3

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-носити електронні засоби контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити строком на шістдесят діб.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу внутрішніх справ, що здійснює контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з,являтися у житлове приміщення цієї особи, вимагати надавати будь-яких пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього судом обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити строк дії вказаної ухвали до 18 листопада 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0001252.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів після її оголошення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя