Справа №359/4844/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника заявника ОСОБА_3
прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4
начальника відділення СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на дії начальника СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області при винесенні постанови від 27.05.2016 року про відмову у задоволенні клопотання , та зобов;язання повернення автомобіля ,-
ВСТАНОВИВ:
13.05.2016 року заявник особисто звернувся до Бориспільського ВП із клопотанням про повернення вилученого автомобіля.
Неправомірність дій слідчого при винесенні постанови полягає у наступному. По-перше. На підставі Ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайсуду Київської області ОСОБА_7 від 29.04.2016 року слідчим 30 квітня 2016 року було проведено обшук належного автомобіля , проте всупереч вимогам ч. З ст. 236 КПК України перед початком виконання ухвали слідчого судді йому, як власнику автомобіля не була пред`явлена зазначена ухвала слідчого судді та не надана її копія, що є грубим порушенням його процесуальних прав та порушує право власності на належне майно.
По-друге. Якщо належний йому автомобіль був вилучений на підставі Ухвали слідчого судді як речовий доказ , то слід звернути увагу на спеціальний нормативно-правовий акт, що регулює вилучення та передачу речових доказів, а саме Наказ Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України ,Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення ,обліку , зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах , цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» , абзацом 2 пункту 41 якої передбачено вилучення майна як речового доказу лише після накладення на це майно арешту. Оскільки арешт на вказаний автомобіль не накладено Ухвалою слідчого судді, то належний автомобіль не може бути вилученим як речовий доказ , а тому вважається тимчасово вилученим майном. Наведена правова норма спеціального закону повністю узгоджується із нормами КПК України, а саме :
- відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Таким чином законодавець пов`язує необхідність наявності арешту майна, а вразу відсутності арешту майна - його повернення.
- частина 2 ст. 168 КПК України передбачає тимчасове вилучення майна під час обшуку,огляду, що фактично й було здійснено слідчим за відсутності його клопотання до слідчого судді про арешт вказаного автомобіля, тобто за відсутності ухвали суду про арешт майна, зазначене майно є тимчасово вилученим, а до тимчасово вилученого майна повинні застосовуватися відповідні норми ч.5 ст.. 171 КПК України, яка зазначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна , повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено .
По-третє. На даний час заявник не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим , а тому слід врахувати і вимоги КУпАП України та КПК України, якими (навіть тимчасове) позбавлення чи обмеження права власності допускається лише відносно осіб, які є підозрюваними, обвинуваченими, чи можуть нести цивільно-правову відповідальність за підозрюваного чи обвинуваченого. Таким чином своїми діями слідчий порушує імперативні норми Конституції України , а саме статтю 41 Конституції України , яка наголошує на тому, що «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, натомість слідчим не було пред`явлено ні Ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук автомобіля, ні акта вилучення автомобіля, ні акта обшуку автомобіля. Цими діями слідчого доведено повне ігнорування конституційних та процесуальних прав та неможливість здійснення заявником процесуальних обов`язків.
Тому заявник просив визнати дії начальника відділення СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 при винесенні Постанови про відмову в задоволенні клопотання про повернення автомобіля від 27.05.2016 року- протиправними та скасувати зазначену постанову.
Зобов`язати начальника відділення СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 повернути вантажний автомобіль - фургон марки Iveko - Deili, 2005 року випуску,оранжевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В судовому засіданні представник заявник ОСОБА_3 підтримав доводи скарги і просить відповідно до вимог ст. 303 КПК України скасувати постанову слідчого від 27.05.2016 року та повернути власнику автомобіль.
Прокурор Бориспільської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 та начальник відділення СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 в судовому засіданні вважають доводи скарги безпідставними, просять в її задоволенні відмовити.
Заслухавши думку сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.
Тобто йдеться коли були законні підстави тимчасового вилучення майна ( ст.167 КПК), витримано порядок тимчасового вилучення майна ( ст.168 КПК), і існують підстави припинення тимчасового вилучення майна ( ст.169 КПК).
Відповідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1)за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2)за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3)у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього кодексу.
По справі встановлено, що 28.04.2016 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки Iveko - Deili, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . В автомобілі було виявлено алкогольні напої в кількості 310 літрів.
29.04.2016 року начальник відділення СВ Бориспільського ВП ОСОБА_5 звернувся з клопотанням до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду про дозвіл на проведення обшуку вищевказаного автомобіля , з його вилученням.
Ухвалою від 29.04.2016 року слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_7 це клопотання задоволено , та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки Iveko - Deili, 2005 року випуску,оранжевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з його вилученням.
Постановою від 30.04.2016 року начальник відділення СВ Бориспільського ВП ОСОБА_5 вилучений в ході огляду автомобіль
Iveko - Deili, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , як речовий доказ приєднав до кримінального провадження, зі збереженням на території майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Бориспільського ВП.
Аналіз доказів вказує, що на вказаний автомобіль арешт не накладався, відповідно вимог ч. 5 ст. 171 КПУ України з клопотанням про накладання арешту на тимчасово вилучене майно , а саме автомобіль, не пізніше наступного робочого дня після вилучення , слідчий не звертався.
У відповідності до вимог ст. 173 ч. 5 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, яке підлягає арешту;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі;
4) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали.
Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Аналіз досліджених матеріалів вказує, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна, а саме автомобіля, слідчий суддя не виносив.
Згідно вимог ст. 19 Конституції України , органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких умов , оскільки в законний спосіб питання накладання арешту на автомобіль не вирішувалось, то тримання автомобіля на штраф майданчику є протиправним.
Посилання слідчого та прокурора, що автомобіль не був тимчасово вилученим майном, оскільки вилучений на підставі ухвали слідчого судді від 29.04.2016 року, не відповідає вимогам закону, оскільки слідчий суддя рішення про арешт автомобіля , з підставами застосування арешту , не приймала. У зазначеній ухвалі слідчого судді було встановлено строк дії ухвали до 29.04.2016 року включно, тобто дозвіл на вилучення автомобіля також існував до 29.04.2016 року.
За таких умов , вимоги заявника про необґрунтованість постанови слідчого від 27.05.2016 року , є законними.
Відповідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_6 на дії начальника відділення СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області при винесенні постанови від 27.05.2016 року про відмову у задоволенні клопотання , та зобов;язання повернення автомобіля ,- задовольнити.

Скасувати постанову начальника відділення СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 27 травня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про повернення тимчасово вилучено майна, а саме автомобіля Iveko - Deili, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зобов;язати начальника відділення СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 повернути автомобіль Iveko - Deili, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1