Справа № 1-72/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2011 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Федорова Т. П.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (Росія), росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, субєкта підприємницької діяльності, зареєстрованого за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив грубе порушення законодавства про працю за таких обставин.

Субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_3 здійснює свою діяльність на майданчику для паркування автомобілів, що знаходиться по вул.. Партизанській, 31 у м. Біла Церква Київської області.

В період часу з 2007 року ОСОБА_3, в порушення вимог ч.2 ст.2, ст.ст. 21, 24 КЗпП України, використовував працю шести найманих ним працівників без укладення з ними трудових відносин, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Згідно отриманої інформації з Білоцерківської ОДПІ, Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області та Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_3 офіційно найману працю вказаних працівників не використовував.

Працюючи без належного оформлення трудових відносин, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 отримували заробітну плату від ОСОБА_3, який в порушення вимог ст. 254 КЗпП України внесків на соціальне страхування та сплату відповідних податків не здійснював.

В порушення вимог ст.ст. 107, 108 КЗпП України ОСОБА_3 вказаним найманим працівникам не проводив доплату за роботу у святкові, неробочі дні, надурочний та нічний час.

В порушення вимог ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та п.2 постанови Кабінету Міністрів України за № 836 від 26.07.1996 року ОСОБА_3 не здійснювалась доплата найманим працівникам за роботу в зоні радіоактивного забруднення. В порушення вимог ст. 33 Закону України „Про оплату праці та ч. 6 ст. 95 КЗпП ОСОБА_3 не проводив нарахування та сплату індексації грошових доходів найманим працівникам, у звязку із ростом споживчих цін, що підтверджується довідкою завідуючого сектором відділу з питань охорони праці Управління економіки Білоцерківської міської ради від 27.07.2011 року.

Діями ОСОБА_3 грубо порушено гарантовані Конституцією та вищенаведеними Законами України права ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на соціальний захист та забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, безробіття, а також пенсійного забезпечення.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердив обставини його вчинення та показав, що дійсно використовував роботу найманих працівників в порушенням вимог КЗпП України. В скоєному щире покаявся та просив суд суворо його не карати.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, підсудний просив суд не досліджувати докази, зібрані по справі досудовим слідством і після розяснення положень ст. 299 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 172 ч.1 КК України, оскільки він вчинив грубе порушення законодавства про працю.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які помякшують чи обтяжують його покарання.

Злочин, вчинений підсудним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд враховує його щире каяття підсудний повністю визнав свою вину та дійсно готовий нести передбачену законом відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 82-84).

Цивільні позови потерпілими не заявлялись, судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу підсудному не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324 ПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України і призначити покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_10