Справа №577/1511/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/632/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000483 від 06 березня 2016 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

- 19 жовтня 2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ст. 125 ч. 2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., штраф сплачено,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційні скарзі адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , порушує питання про зміну вироку в частині пом`якшення призначеного покарання із застосування положень ст. 69 КК України.

Відповідно до вироку суду - ОСОБА_8 05 березня 2016 року, близько 15.00 год. та троє невстановлених досудовим розслідуванням осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, зустрілися в найманій квартирі АДРЕСА_2 і з метою особистого збагачення обговорили деталі скоєння розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_9 , що мешкає в смт. Дубов`язівка, Конотопського району, Сумської області.

Із метою реалізації задуманого, ОСОБА_8 разом з невстановленими особами 05 березня 2016 року, близько 21.00 год. прибули на маршрутному таксі сполученням Суми Конотоп до смт. Дубов`язівка, Конотопського району, де невстановлена досудовим розслідуванням особа завчасно приготувала та передала ОСОБА_8 газовий автоматичний пістолет і газовий балончик, а іншій невстановленій особі пістолет невстановленого зразка з набоями.

ОСОБА_8 та дві невстановлені особи прибувши на місце скоєння злочину, одягли маски та рукавички і підійшовши близько 22.00 год. до домогосподарства сім`ї ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 стали очікувати ОСОБА_10 , який близько 02.30 год. 06 березня 2016 року прямував до місця свого проживання. ОСОБА_8 разом з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами здійснили напад на ОСОБА_10 і з метою подолання опору зав`язали скотчем руки за спиною та заклеїли рот, потім погрожуючи застосувати фізичну силу почали вимагати повідомити спосіб проникнення до будинку та місце зберігання грошей. Дізнавшись, що останній не має ключів від будинку, завели потерпілого до двору та постукали у вікно будинку, після відкриття дверей будинку його матір`ю ОСОБА_11 . ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи відштовхнули її від проходу здійснили проникнення у житло, завівши та кинувши при цьому зв`язаного ОСОБА_10 ..

ОСОБА_8 приставивши пістолет до голови ОСОБА_11 та погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої став вимагати від ОСОБА_11 не рухатися. Після цього між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 зав`язалася сутичка, в ході якої ОСОБА_12 напосив удари потерпілій та застосував газовий балончик. ОСОБА_10 намагався захистити матір. ОСОБА_8 подолати опір ОСОБА_11 не вдалося, в результаті нападу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були спричинені легкі тілесні ушкодження.

У цей час, невстановлені досудовим розслідуванням особи вчинили напад на ОСОБА_13 , який вибіг з кімнати на крики дружини, завдавши удар ногою в живіт , погрожували останньому застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я, цілившись при цьому пістолетом в область грудної клітини потерпілого і намагаючись здійснити два постріли, які з технічних причин не відбулися. Чинячи активний опір ОСОБА_13 зірвав маску у одного з нападників і побоюючись викриття нападники втекли з місця скоєння злочину. У результаті розбійного нападу ОСОБА_13 були спричинені легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_8 був затриманий потерпілими та переданий працівникам поліції.

Мотивуючи апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 зазначає про призначення ОСОБА_8 несправедливого покарання внаслідок суворості.

Вважає, що судом безпідставно визнано обтяжуючою покарання обставиною рецидив злочину, оскільки за попереднім вироком покарання у виді штрафу сплачено повністю, тобто обвинувачений покарання відбув. Також належним чином не врахована власноручно написана ОСОБА_8 заява із зізнанням у вчиненому злочині. Вважає покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, явно не справедливим і таким, що підлягає пом`якшенню із застосуванням ст. 69 КК України.

Потерпілі у відгуку на апеляції вважали призначене покарання ОСОБА_8 несправедливим внаслідок мякості.

Заслухавши доповідь судді, адвоката та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі, висновок прокурора, котрий вважав вирок суду законним і обґрунтованим, апеляцію такою, що задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України за обставин, зазначених у вироку, та кваліфікація злочинних дій в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується призначеного покарання, то призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст. 65 КК України.

Суд належним чином урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину та призначив основне покарання у мінімальних межах, встановлених санкцією статті 187 частини 3 КК України.

Доводи апеляційної скарги адвоката про безпідставне врахування судом обтяжуючої покарання обставини рецидив злочину, вважати обґрунтованими не можна, оскільки з матеріалів провадження (а.к.п. 144) вбачається, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Білопільського районного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року за ст. 125 ч. 2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.. Штраф сплачено (а.к.п. 148). Згідно ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Стаття 88 КК України передбачає, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Положеннями ст. 89 ч. 1 п. 5 КК України передбачено, що у випадку засудження особи до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян вона вважається такою, що не має судимості, якщо протягом року з дня відбуття покарання не вчинить нового злочину. Матеріали кримінального провадження підтверджують той факт, що обвинувачений до погашення судимості за попереднім вироком вчинив новий умисний злочин, тому судом встановлена обтяжуюча покарання обставина - рецидив злочину.

Також, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги адвоката з приводу безпідставного не врахування заяви із зізнанням обвинуваченого. При встановленні такої пом`якшуючої покарання обставини з`явлення із зізнанням, суд має встановити чи вказана заява є добровільною і чи не пов`язана це з тим, що особа була затримана і , будучи викритою, підтвердила свою участь у вчиненому злочині. З матеріалів кримінального провадження (а.к.п. 8) вбачається, що до поліції 06 березня 2016 року о 03.30 год. надійшла заява від ОСОБА_13 про вчинення відносно його сім`ї розбійного нападу. 06 березня 2016 року (а.к.п. 42) ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України і лише 07 березня 2016 року від нього надійшла заява із зізнанням у вчиненому (а.к.п. 9), тобто обвинувачений фактично підтвердив свою участь у злочину, будучи затриманим та переданим потерпілими працівникам поліції.

Підстав для пом`якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.

Грубих порушень чинного законодавства, при розгляді матеріалів кримінального провадження в суді першої інстанції, які були б підставою для зміни або скасування, ухваленого щодо обвинуваченого вироку суду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404,405,418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Обвинувальний вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 квітня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишити тримання під вартою.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 06 березня 2016 року по 23 серпня 2016 року включно, з розрахунку 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4