Справа №: 127/4395/16-к
Провадження №: 1-кп/127/668/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001322 від 22.02.2016 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки, Вінницької області, українця, громадянина України, працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в грудні місяці 2015 року, точної дати слідством не встановлено, перебуваючи в лісі що біля с. Телилинці Жмеринського району Вінницької області, побачив на землі металевий предмет зовні схожий на ніж, який ОСОБА_4 вирішив залишити собі. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 забрав вказаний предмет з собою та з метою його подальшого зберігання і використання в особистих цілях незаконно переніс його до господарства своєї матері що знаходиться в с. Телилинці Жмеринського району Вінницької області.
22.02.2016 близько 16:30 год. ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання, взяв вище вказаний ніж та поклав його в рюкзак чорного кольору, після чого, разом з ОСОБА_5 на автомобілі останнього - марки «Таврія» ЗАЗ 1102, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 приїхав у м. Вінницю з метою продати знайдений ним предмет, зовні схожий на ніж.
Таким чином ОСОБА_4 , всупереч вимогам визначених «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 21 серпня 1998 року № 622 та «Положенням про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576, перевозив вищевказаний ніж при собі без передбаченого законом дозволу.
Так, 22.02.2016 о 18:30 год. оперуповноваженими Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, в ході проведення профілактичного відпрацювання території м. Вінниці, на узбіччі дороги по вул. Барське шосе, біля Західного автовокзалу що в м. Вінниці, було помічено автомобіль марки «Таврія» ЗАЗ 1102, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 належний ОСОБА_5 . Під час перевірки документів у ОСОБА_4 в присутності понятих ОСОБА_5 надав добровільну згоду на огляд свого автомобіля. Під час огляду вищевказаного автомобіля, на підлозі між переднім та заднім рядом сидінь салону було виявлено та вилучено металевий предмет, зовні схожий на ніж, який згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 117-Х від 26.02.2016 являється холодною зброєю, колюче ріжучої дії, переробленим саморобним способом з шашки драгунської, солдатської, зразка 1881 р., шляхом укорочення клинка до залишкової довжини клинка 376 мм. Вказану холодну зброю ОСОБА_4 незаконно носив без передбаченого законом дозволу.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину в інкримінованому злочині визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання, що у грудні місяці 2015 він був у лісі та на землі побачив металевий предмет схожий на саблю. Предмет підібрав та забрав з собою додому. Вдома в Інтернеті подивився фотографії та знайшов схожу саблю. В Інтернеті він виклав фотографію шаблі та ціну за яку він хотів її продати, через кілька днів з ним зв`язалась людина та запропонувала купити саблю у нього за 3 000 грн., якщо він привезе її до них. Що сабля являється предметом старовизни він зрозумів по рукоятці саблі. Попросив друга завезти його у м. Вінницю де він мав продати саблю, однак останньому він не розповідав про саблю.
Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

З урахування викладеного, аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 263 КК України тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що саме покарання у виді штрафу призначене ОСОБА_4 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави в сумі 920 грн. 70 коп.

Речові докази, а саме: клинок прямий, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Вручити копію вироку ОСОБА_4 та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою.
Копію вироку учасники судового провадження можуть отримати у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Суддя: