Провадження № 1-кп/638/227/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?03.04.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою АСХО від 13.06.2014 року вирок суду від 03.04.2014 року змінено, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлений іспитовий строк тривалістю 3 роки,

про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 03 вересня 2015 року з метою проходження стажування та подальшого працевлаштування близько 09-00 год. прибув у приміщення авто мийки «Мойка», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ФОП « ОСОБА_6 ». В період часу з 12-45 год. по 13-00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні авто мийки, перебуваючи у роздягальні, помітив жіночу сумку, яка належить ОСОБА_7 , після чого у нього виник умисел, направлений на таємне викрадання з неї майна. ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету наживи за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, обстежив вміст зазначеної сумки та таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Samsung SGH-T959», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3933 від 24.09.2015 року складає 1220,00 грн. Після чого, з викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення злочину зник та в подальшому ним розпорядився на власний розсуд, обернувши його на свою користь, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов не заявлений.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав в повному обсязі та детально виклав про обставини скоєння ним зазначеного правопорушення.

За обставин, що ОСОБА_5 визнав свою провину в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження відповідно до положень, передбачених ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведеною.

Його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Судом досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого і при цьому встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, вказане кримінальне правопорушення скоїв у період умовного засудження за попереднім вироком, не перебуває на обліку в Харківському обласному наркологічному диспансеру та Харківському міському ПНД, не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про визначення покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, середню тяжкість скоєного правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої.

Обставиною, відповідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Відповідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства.

В силу ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 суд до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2014 року, зміненого ухвалою АСХО від 13.06.2014 року.

По кримінальному провадженню судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2014 року, зміненого ухвалою АСХО від 13.06.2014 року, та кінцеве визначити ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Обрати запобіжний заход відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) після набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 відраховувати з моменту фактичного затримання після набрання чинності вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 368,28 грн. (триста шістдесят вісім грн. 28 коп.).

Речовий доказ, який був переданий потерпілій ОСОБА_7 під розписку, залишити в її розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення.

Головуючий: суддя