Справа №639/6838/16-к
Провадження №1-кп/639/425/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000804 від 26.03.2016 року, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-06.07.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-03.02.2012 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, 20.11.2013 року звільнений з Первомайської виправної колонії №117 умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 21 день,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25 березня 2016 року приблизно о 17 годині ОСОБА_4 перебував поблизу домоволодіння №21 по вул. Крилова м. Харкова. Саме в той час він помітив припаркований біля паркану, яким огороджена територія вказаного домоволодіння, автомобіль моделі «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , належний раніше йому незнайомому ОСОБА_5 , і в нього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме: акумуляторною батареєю, яка знаходилась під капотом зазначеного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку шляхом ривка відкрив рукою капот автомобіля «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 і, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення заволодів акумуляторною батареєю «Іsta 6CT-60Ah», яку дістав з-під капоту автомобіля. Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1076 грн., що підтверджується висновком судово-автотоварознавчої експертизи №216 від 13.04.2016 року.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за ч.1 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засідання підсудний ОСОБА_4 пояснив, що у березні 2016 року у вечірній час по вул. Крилова він помітив автомобіль марки ВАЗ, модель якого точно не пам`ятає. Після цього рукою ривком відкрив капот автомобіля та викрав акумуляторну батарею. Вказаний акумулятор здав на пункт приймання металобрухту, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (судовою повісткою), заяв чи клопотань про відкладення судового засідання до суду не надав. На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із учасниками кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_5 .

Враховуючи повне визнання підсудним ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом підсудного та дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив злочин за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням особи підсудного ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких (хронічних) захворювань не має, має постійне місце проживання, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 ,суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу підсудного, його відношення до скоєного злочину, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від реального відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню не заявлено, що не позбавляє права потерпілого заявити позов у порядку цивільного судочинства.

В порядку ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену експертизу на суму 245,52 грн. (двісті сорок п?ять гривень 52 коп.), шляхом перерахування їх на користь держави (код доходів 24060300, р/р №0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) (к/п а.с.26).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1