Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
07 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000191 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно із вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року ОСОБА_5 28 червня 2015 року близько 05 год. 10 хв, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2107 р. н. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, рухаючись по вул. Центральній в с. Вири Сарненського району Рівненської області в напрямку с. Селище, у порушення вимог пунктів 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно ним керувати, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, поблизу будинку № 16 на вул. Центральній в с. Вири Сарненського району Рівненської області не впорався з керуванням та допустив занос і виїзд за межі проїжджої частини з подальшим наїздом на цегляний паркан Свято-Миколаївського Храму по вул. Центральній 9-а в с. Вири.

В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_9 загинув на місці пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 1104 грн 84 коп.

Судом до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності своєї вини в скоєному кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації дій, покликається на призначення невідповідного ступеню тяжкості і особі винного покарання, яке, на думку обвинуваченого, є надто суворим, з врахуванням його щирого розкаяння та вчинення злочину вперше з необережності.

Просить вирок суду змінити, призначивши йому більш м`яке покарання із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Іншими учасниками судового провадження вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, потерпілої ОСОБА_8 , які не заперечують проти апеляційної скарги обвинуваченого і просять її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, за обставин, вказаних у вироку, підтверджена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами), „Про практику призначення судами кримінального покарання, судам, з врахуванням ступеня тяжкості злочину, даних про особу ( поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле ( зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї ( наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, тощо, належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, і тим, які активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, на обліку з приводу наркоманії чи алкоголізму не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи ( а. с. 77-80, 82-83), щиро розкаявся у вчиненому злочині та активно сприяв у його розкритті.

При апеляційному розгляді провадження потерпіла ОСОБА_8 зазначила, що приймає щирі вибачення і розкаяння у вчиненому з боку ОСОБА_5 , пробачає йому і просить не позбавляти ОСОБА_5 волі та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи, що ОСОБА_5 скоїв даний злочин з необережності, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, веде належний спосіб життя, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, клопотання потерпілої ОСОБА_8 , яка на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_5 , просить помякшити призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому і не позбавляти його волі, про що не заперечує і прокурор при апеляційному розгляді кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з встановленням іспитового строку, передбаченого законом, та покладенням певних обов`язків, згідно вимог ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Сарненського районного суду від 23 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції, - три роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням іспитовим строком в два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти з-залу суду негайно.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1