№ 202/9166/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представників потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000579 від 09.07.2015 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, що працює на посаді машиніста берегових станцій котлотурбінного цеху № 1 ДТЕК Придніпровська ТЕС, одружений, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України
ВСТАНОВИВ:
09 липня 2015 року близько 07 години 50 хвилини ОСОБА_8 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Рено-Лагуна» реєстраційний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Байкальській з боку пр. ім. Г.«Правда» в напрямку вул. Янтарної в м. Дніпропетровську.

Під час руху ОСОБА_8 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність к дорожнім обставинам та їх змінам, на перехресті з вул. Далекосхідною при виникненні безпеки для руху у вигляді малолітнього пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїжджу частину дороги вул. Байкальській по лінії узбіччя з права на ліво по ходу його руху, заходів до негайного зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, внаслідок чого, скоїв на неї наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітньому пішоходу ОСОБА_9 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в лівій лобно-скроневій області волосистої частини голови та садна на підборідді; відкритого перелому лівої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків та раною по задньо-бічній поверхні лівого плеча і середній третині; синців - на передній поверхні правого стегна середній третині, на передній поверхні правої гомілки у середній третині, на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на передній поверхні лівого колінного суглобу, саден - на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, на внутрішній поверхні обох стегон та забійної рани на задній поверхні правої стопи, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Рено-Лагуна» реєстраційний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

невиконання якого знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України не визнав та пояснив, що він вранці 09.07.2015 р. їхав на своєму авто «Рено-Лагуна» НОМЕР_1 по вул. Байкальській з боку пр. ім. Газети«Правда» в напрямку вул. Янтарної в м. Дніпропетровську. Коли він наблизився до перехрестя з вул. Далекосхідною, то побачив, як вздовж дороги в попутному напрямку з ним по тротуару йде дівчина. В якийсь момент вказана дівчина зупинилась та почала перебігати вулицю з права на ліво по ходу його руху. ОСОБА_8 намагався загальмувати, але все ж зачепив дівчину правою стороною авто, після чого проїхав далі та зупинився. В цей час поруч рухалась машина «швидкої допомоги», яка зупинилась та почала надавати медичну допомогу дівчині. ОСОБА_8 викликав співробітників ДАІ. Вважає, що в його діях не було порушень правил дорожнього руху, а ДТП сталось в зв`язку з порушеннями потерпілої.

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком потерпілої ОСОБА_9 . Вона не пам`ятає обставини ДТП та у зв`язку з віком на теперішній час проходить лікування, де зокрема намагається забути саму пригоду, в зв`язку з чим судом прийнято рішення про недоцільність допиту безпосередньо потерпілої ОСОБА_9 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що 09.07.2015 р. їй зателефонував її чоловік ОСОБА_8 та повідомив, що потрапив у ДТП. Вона прийшла на місце ДТП, де вже знаходились співробітники ДАІ та слідчий, які проводили процесуальні дії. Також охоронець з кафе «Едбург» повідомляв, що за даною ділянкою дороги ведеться відео спостереження камерами, які розташовані на будівлі кафе.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він разом з другом ОСОБА_12 вранці 09.07.2015 р. прямували на роботу по вул. Байкальська. Проходячи біля готелю «Корона» вони побачили дівчину. Коли вони перейшли до кафе «Едбург», то почули звук гальмування та удар. Коли ОСОБА_11 повернувся, то він побачив, що авто збило дівчину та зупинилось в метрах 10 від місця ДТП. Він разом з другом зупинили «швидку допомогу», яка рухалась по вул. Байкальській.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 09.07.2015 р. близько 7:40 йому зателефонувала мати потерпілої та пояснила, що ОСОБА_14 збило авто. Він побіг на місце ДТП, де чекав слідчого. Потім складали протокол огляду місця пригоди у присутності понятих. Охоронець з кафе «Едбург» повідомив йому, що надасть відео з камер спостереження слідчому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що близько 9 ранку 09.07.2015 р. йому зателефонував обвинувачений та сказав, що потрапив у ДТП. Він був присутній на місці ДТП, коли складали протокол огляду. При цьому були присутні поняті, також він бачив слід від гальмі біля 10 метрів.
Допитані в режимі відео конференції експерти ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 висновок комплексної експертизи № 7809/7810/8034/9288 від 30.09.2015 року підтримали в повному обсязі. Зазначили, що водій ОСОБА_8 в момент знаходження автомобіля Рено-Лагуна від місця наїзду на відстані довжини зупиночного шляху автомобіля міг об`єктивно виявити малолітнього пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась в районі заокруглення перехрестя поблизу проїзної частини вул. Байкальська, по якій рухався автомобіль Рено-Лагуна. Саме такий момент небезпеки експертами визначений на підставі експертних методик, оскільки потерпіла є малолітньою дитиною, рухалась по краю проїзної частини спиною до руху авто. Таким чином водій ОСОБА_19 мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до лінії руху пішохода та запобігти ДТП.
Судом в судовому засіданні також були досліджені інші докази, якими підтверджується винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому діяння:
-протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 09 липня 2016 року, проведеного в період часу з 08 год. 30 хв. по 09 год. 35 хв., згідно якого була оглянута проїжджа частина в по вул. Байкальська, в районі будинку № 23, складено схему та фото-таблицю до протоколу огляду дорожньо-транспортної події;
-протоколом огляду від 10.07.2015 року, відповідно до якого був оглянутий компакт-диск білого кольору CD-R 700mb 80min esperanza, що містив відеозапис події ДТП, а також дослідження даного компакт-диску, шляхом перегляду відеозапису під час судового засідання;
- висновком експерта № 3682е від 15.08.2015 року, відповідно до якого за даними наданої медичної документації та при огляді на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани в лівій лобно-скроневій області волосистої частини голови та садна на підборідді. Відкритого перелому лівої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків та раною по задньо-бічній поверхні лівого плеча середній третині. Синців - на передній поверхні правого стегна в середній третині, на передній поверхні правої гомілки у середній третині, на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, на передній поверхні лівого колінного суглобу, саден - на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, внутрішній поверхні обох стегон та забійної рани на задній поверхні правої стопи.

Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від дії тупих твердих предметів, якими могли бути і виступаючі частини рухомого транспортного засобу з послідуючим падінням обстеженою на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної події.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження стаціонарне лікування, тобто і в термін на який вказує слідчий у постанові.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

-висновком експерта № 7809/7810/8034/9288 від 30.09.2015 року відповідно до якого відео файл «Видео ДТП Байкальская.avi, ймовірно отриманий при відтворенні певного відео файлу з чорно-білим зображенням шляхом його захвату з екрану ПК. Ознак монтажу відеозапису не виявлено. В період часу «00:08-02:00», який відповідає відтворенню відео файлу з чорно-білим зображенням на екрані, ознак монтажу (різких змін сюжету, що фіксується, перерв у відображенні сюжету, стрибкоподібних змін дати та час фіксації інформації тощо) не виявлено.
Загальна частота кадрів в секунду у відеофайлі «Видео ДТП Байкальская.avi, згідно властивостей відео файлу становить 30 кадрів/секунду. При по кадровому перегляді в період часу «08:00-02:00», який відповідає відтворенню відео файлу з чорно-білим зображенням, становить від 27 до 31 кадрів/секунду (згідно показників таймеру на екрані). Виходячи з наданого для дослідження відеозапису, з моменту виходу пішохода на проїзну частину до моменту наїзду на нього автомобіля Рено Лагуна пройшов час 0,966 секунд. Відстань, яку подолав пішохід з моменту виходу його на проїзну частину до моменту наїзду на нього автомобіля Рено Лагуна, складає приблизно 2,0 м. Швидкість руху пішохода з моменту її виходу на проїзну частину до моменту наїзду на неї автомобіля Рено Лагуна, становить 7,5 км/год. Виходячи з наданого для дослідження відеозапису та даних, отриманих при його перегляді, швидкість руху автомобіля Рено Лагуна з моменту появи на відеозображенні до моменту контактування з пішоходу складала 74 км/год. (при використанні для її розрахунку часових характеристик, отриманих при по-кадровому перегляді відеозапису) та 80,6 км/год. (при використанні для її розрахунку часових позначок плеєра, що використовувався для перегляду відеозапису).

В момент первинного контакту з пішоходом автомобіль Рено-Лагуна контактував правим переднім покажчиком повороту та передньою частиною правого переднього крила.

Виходячи з наданого для дослідження відеозапису та редакції питання, максимальна відстань, на якій знаходився автомобіль Рено-Лагуна від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину, при встановленій з наданого на дослідження відеозапису швидкості руху 74?80,6 км/год., складає 19,8?21,6 м.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Рено-Лагуна повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4,12.9 (б) Правил Дорожнього руху України.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля Рено-Лагуна мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ним вимог п. 12.3. Правил Дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Рено-Лагуна ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої транспортної пригоди.

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом, комплексом, достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Посилання сторони захисту на невинуватість ОСОБА_8 суд сприймає як спробу уникнути відповідальності, оскільки такі посилання спростовуються дослідженими по справі доказами.

Судом також досліджено висновок експерта № 021-16 від 08.04.2016 року, наданий стороною захисту, відповідно до якого, в даній дорожній обстановці водій автомобіля Renault Laguna д/н НОМЕР_1 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до яких він повинен був діяти з технічної точки зору.

Разом з тим суд критично ставиться до даного доказу, з огляду на наступне.

Так при призначенні експертного дослідження захисником були надані документи та вихідні дані, які він заважав потрібними. При поставленні питань на розгляд експерту захисником особисто було встановлено момент виникнення небезпеки для водія (момент початку руху потерпілої на смугу руху авто), що не може вважатись об`єктивним. Разом з тим слідчим при призначенні експертного дослідження № 7809/7810/8034/9288 питання виникнення моменту небезпеки в даній ситуації ставилось на вирішення самих експертів, як носіїв спеціальних знань.

При цьому експертиза № 7809/7810/8034/9288 проведено комплексно, та досліджено сукупність даних, що мають суттєве значення, зокрема відеозапис з камер спостережень моменту ДТП, трасологічні дані та безпосередньо застосовані знання експерта автотехніка.
Крім того суд звертає увагу, що при проведенні експертизи № 021-16 експертом застосовувались стандартні методики дослідження, притаманні дослідженню зіткнення транспортних засобів, проте чомусь не застосовувались методики призначені для застосування в випадках наїзду на пішоходів, зокрема «Дослідження наїзду транспортних засобів на пішохода або перешкоди» (реєстраційний код 10.1.07), яка в свою чергу застосовувалась експертами в дослідженні № 7809/7810/8034/9288.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 суду пояснив, що виконав експертизу за заявою захисника з тими вихідними даними та за тими питаннями, які були зазначені. Момент виникнення небезпеки в даному випадку він не встановлював, оскільки він був заданий захисником в питанні. Різницю в висновках з експертизою № 7809/7810/8034/9288 пояснив різними вихідними даними, наданими експертам.
Таким чином упереджене формулювання запитань, не використань спеціальних методик при дослідженні призвело до того, що висновки експерта № 021-16 спотворюють дійсні обставини справи, не відтворюють повної картини ДТП та суд не може брати вказане експертне дослідження як таке, що має перевагу над дослідженням № 7809/7810/8034/9288.
Посилання сторони захисту про те, що експертиза № 7809/7810/8034/9288 призначена та проведена на підставі даних, що спотворені, зокрема невідповідність відеозапису оригіналу, спростовуються дослідженням експерта ОСОБА_17 , яким встановлено відсутність ознак монтажу отриманого відеозапису. Також жодним чином не підтверджені посилання на невірне зазначення даних в протоколі огляду місця ДТП. З огляду на вказане в суду відсутні підстави для визнання вказаного висновку недопустимим доказом, про що просила сторона захисту.
Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, працює, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним призначити покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також обставини справи, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування основного покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Щодо вирішення цивільного позову суд зазначає наступне.
Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З урахуванням характеру і тривалості страждань, стану здоров`я потерпілої, тяжкості заподіяної травми, наслідку тілесних ушкоджень, достовірності вимушених змін в життєвих стосунках потерпілої, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченого, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості суд вважає за необхідно стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. У зв`язку з тим, що межі відшкодування моральної шкоди законом не встановленні, і у будь-якому випадку ця шкода є оціночною, суд задовольняючи стягнення зазначеної суми керується принципом розумності і справедливості.

Вимоги до обвинуваченого про стягнення 10 000 грн. витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки представником потерпілої не надано жодних доказів про розмір таких витрат та факту їх сплати потерпілою.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно п. п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки на протязі іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_9 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 6132 грн.
Речові докази:
-компакт диск з відео подією ДТП, що міститься в матеріалах справи зберігати в матеріалах справи;
-автомобіль Renault Laguna НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 залишити останньому.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2016 р. на автомобіль Renault Laguna НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1