18.10.2016 Справа № 367/4428/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
потерпілої: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Ірпінь матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000431 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гостомель, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
07.02.2016 року близько 07 год. 00 хв., перебуваючи за місцем власного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебувала колишня дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_8 , які мають право проживати за вказаною адресою. ОСОБА_7 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи із ОСОБА_5 у неприязних відносинах розпочав конфлікт, в якому став виражатись в бік останньої нецензурними словами та підійшов до неї ближче. В той час, коли ОСОБА_5 знаходилась в коридорі біля холодильника, ОСОБА_7 на грунті виниклих неприязних відносин, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно кулаком правої руки наніс один удар по середині потиличної частини голови ОСОБА_5 , від якого ОСОБА_5 впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_7 почав викидати продукти харчування з холодильника, а ОСОБА_5 підвівшись, попрямувала до ванної кімнати, щоб вмитись. В свою чергу ОСОБА_7 пішов слідом за колишньою дружиною у ванну, де взяв її обома руками за волосся та почав ним водити в різні сторони, потім зняв гумовий тапок та почав наносити ним удари по голові та руках ОСОБА_5 , нанісши при цьому 6-7 ударів. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та підшкірні гематоми верхніх кінцівок, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та що мають незначні, скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 діб. Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
04 жовтня 2016 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення, яку обвинувачений надав суду у судовому засіданні для затвердження.
Згідно умов угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_9 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_7 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України сторони погодились, про те, що ОСОБА_7 повністю визнає свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням, сторони погоджуються, що його дії за ч. 2 ст. 125 КК України кваліфіковано вірно.
Крім того, сторони угоди між собою погодили призначення ОСОБА_7 покарання, а саме за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі. Також, сторони досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування узгодженої ними міри покарання у вигляді 1 року обмеження волі з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із іспитовим строком на 1 рік із покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення від 04.10.2016 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому в судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Також обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що вони із потерпілою примирилися, він вибачився за вчинений кримінальний злочин. Пояснив, що наслідки укладання угоди йому відомі.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив затвердити укладену між обвинуваченим та потерпілою угоду про примирення, зазначив, що угода укладена сторонами добровільно, її зміст відповідає вимогам закону та просив суд призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 та її представник підтвердили суду, що угода про примирення укладена потерпілим добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просили суд затвердити угоду про примирення, призначити узгоджену в ній міру покарання.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Суд, заслухавши прокурора, представника потерпілої, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, дослідивши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Перевіривши угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілою на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Крім того, дії обвинуваченого за вказаною статтею кваліфіковано вірно.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про примирення міри покарання обвинуваченому, а саме за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування узгодженого покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України із іспитовим строком на 1 рік із покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 які не встановлені. Обставини, що обтяжують покарання є те, що злочин вчинений у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 04 жовтня 2016 року укладена між потерпілою та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 471-475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 04 жовтня 2016 року укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000431 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 - затвердити.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1