Справа № 1-340/11
Провадження №1/149/18/13
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18.02.2013 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.

при секретарі Сіваченко Л. В.,

за участю прокурора Новаківського О.Г.,

захисника адвоката ОСОБА_1

представника потерпілої адвоката ОСОБА_2,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику клопотання по кримінальній справі по обвинученню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у скоєнні злочину передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2011 року близько 00:30 год. в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області на проїзній частині дороги біля магазину приватного підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно наніс один боковий удар кулаком правої руки по щелепі ОСОБА_5 від якого останній з положення стоячи впав на площину асфальтованого покриття дороги, вдарившись задньою частиною правої скронево-тімяної ділянки голови, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, які згідно висновку експерта № 107-к від 14 жовтня 2011 року носять характер тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3, винним себе визнав частково, а саме в тому, що він наніс один удар рукою в обличчя потерпілому. Додатково суду пояснив, що в ніч з 29 на 30 липня 2011 року він підійшовши до ОСОБА_5 запитав навіщо той побив ОСОБА_6. На його запитання ОСОБА_5 вдарив його кулаком по обличчю, а саме в щоку, після чого він також наніс один удар в лице у відповідь. ОСОБА_7 отриманого удару ОСОБА_5 впав правим плечем на асфальтне покриття дороги. В цей час ОСОБА_8 вдарив його ногою в живіт. ОСОБА_7 завданого удару він зігнувся та впав на асфальт і відчув як його били двоє чи троє хлопців. Коли він впав, то до нього підбіг ОСОБА_9, який відтягнув його від компанії хлопців, які його били. Що відбувалось далі він не знає, так як пішов до сестри.

Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що 30 липня біля 02.30 год. вона почула як син повернувся з дискотеки додому та ліг спати. Вона чула, що він спав якось не спокійно, запитавши його, що сталося ОСОБА_5 відповів що йому погано, однак він заснув. В суботу зранку вона запитала ОСОБА_5 про його самопочуття на що він відповів, що нормально, лише болить голова. В суботу він цілий день пролежав у ліжку, сказавши, що його побив ОСОБА_11. 31 липня зранку він повідомив матері, що йому краще, тому вона поїхала на базар, а повернувшись побачила сина лежачого на ліжку з перемотаною головою. ОСОБА_7 в неї попросив знеболюючу пігулку. Випивши пігулку, ОСОБА_5 залишився в будинку, а вона вийшла на вулицю та почула, як ОСОБА_5 голосно вигукнув, що в нього болить голова. Після чого вона з мобільного телефону зателефонувала на швидку, яка приїхавши забрали ОСОБА_5 до реанімаційного відділення. У неділю ввечері сину зробили операцію, а через два дні він помер.

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1 заявив клопотання про направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування Хмільницькому міжрайонному прокурору мотивуючи тим, що в даній справі не притягнуті всі особи, які причетні до скоєння злочину. В даному випадку він вважає, що до вчинення даного злочину причетний також ОСОБА_6, який також наносив удари потерпілому. Вважає, що дана кримінальна справа підлягає направленню Хмільницькому міжрайонному прокуророві для проведення додаткового розслідування з наступних підстав.

Так, відповідно до наявного в матеріалах справи рапорта оперативного чергового ОСОБА_12 (а.с.4), 31.07.2011 року до чергової частини поступило повідомлення від чергової медсестри ОСОБА_13 про доставлення в лікарню гр. ОСОБА_5, якому 30.07.2011 року наніс тілесні ушкодження в клубі місцевий житель Бараболька.

На причетність ОСОБА_6В до нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень вказує у своєму поясненні і його матір - ОСОБА_10 (а.с.9), відповідно до якого, 30.07.2011 року син після приходу з дискотеки, ні нащо не скаржився, видимих тілесних ушкоджень у нього не було. 31.07.2011 року син почав скаржитись на головний біль та йому було викликано швидку допомогу. Перед приїздом швидкої допомоги повідомив, що побився з ОСОБА_6.

Як слідує із протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 ( а.с.127-128) від 17.08.2011 року, 30.07.2011 року син їй повідомляв, що у нього болить голова в районі лоба. Вячеслав їй повідомив, що бився з Бараболькою. Аналогічні покази нею було дано в судовому засіданні, тілесних ушкоджень у сина не бачила. У розмовах з матірю ОСОБА_5 взагалі не згадує про удар нанесений ОСОБА_3, хоча якщо самий сильний удар чи травму від падіння він отримав від удару ОСОБА_3, то повинен був матері повідомити про те, що тілесні ушкодження від яких болить голова він отримав від удару ОСОБА_3 Даний факт свідчить про те, що нанесений ОСОБА_3 удар був настільки незначним (несильним) і не потягнув за собою наслідків, що настали, що навіть потерпілий не придав йому значення, а тому відношення до смерті ОСОБА_5 немає.

Таким чином, органами слідства мали б перевірятись версії на вчинення злочину двома особами - ОСОБА_6 та ОСОБА_14, а також версія отримання тілесних ушкоджень внаслідок нанесення удару кастетом, про що розповіла мама потерпілого в інтерв'ю газеті МІГ 14.09.2011 року. Однак, правоохоронні органи ухилившись від перевірки різного роду версій вчинення злочину та причетність осіб до його вчинення, самоусунулись від проведення досудового слідства вдавшись до фальсифікацій (підтасування) матеріалів кримінальної справи.

Дані обставини знайшли своє підтвердження під час судового слідства.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що увечері влітку 2011 року він з ОСОБА_15 ОСОБА_2 біля магазину ОСОБА_4 розпивали пляшку горілки ємкістю 0,5 л.. До них підійшов та присів ОСОБА_8. Тоді він запитав у нього чому той без дозволу сів за стіл, на що ОСОБА_16 сказав що це його брат. Потім він вийшов до туалету, а повернувшись назад побачив, що біля столика стояли ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ще один йому невідомий хлопець. ОСОБА_7 зауважив ОСОБА_8, що спочатку потрібно було спитати, а потім сідати за столик, та поклав йому руку на плече. В цей час ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ще один йому невідомий хлопець почали його бити. Першим його вдарив ОСОБА_5. Коли його перестали бити він підбіг до столика та зняв рубашку, а потім повернувшись, запропонував хлопцям битися один на один. ОСОБА_5 йому сказав, що згоден. ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_5 кулаком лівої руки по обличчю, а той у відповідь ударив його ногою, внаслідок чого він упав та вдарився головою об асфальт. Тоді всі троє хлопців, а саме ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ще один йому невідомий хлопець, почали його бити. Після бійки він пішов до криниці щоб умитися, а йшовши від криниці додому побачив, що когось вели до криниці.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що ввечері влітку 2011 року підійшовши до магазину Вікторія побачив ОСОБА_6, двох старших хлопців та підсудного. Біля іншого магазину, власником якого є ОСОБА_4 Н І. було багато народу. ОСОБА_7 пішов туди щоб знайти знайомих хлопців. Дійшовши до гурту він побачив ОСОБА_6, який був скривавлений та без футболки. ОСОБА_7 сказав, щоб той пішов до криниці та змив кров, а потім ішов з ним додому. Біля магазину стояло близько 15 хлопців, усі раптово заметушилися і він побачив, що якийсь хлопець падає на землю та його усі бють. Для того щоб підтримати він схватив його за руку та побачив, що це був ОСОБА_3, якого били всім гуртом, в цей час ударили в затилок і його. Відбігши від бійки він з ОСОБА_6 пішли до криниці, витягнув води та умив останнього. Потім до них підійшов ОСОБА_16 зі своєю дівчиною. Коли він вмивав ОСОБА_6, то помітив, що до них бігли ще двоє хлопців. Потім знову завязалась бійка між ОСОБА_6 та хлопцем у червоній футболці, здається ОСОБА_8. Пробувши біля криниці близько 15 хвилин він пішов додому.

Свідок ОСОБА_17 повідомив, що він та ОСОБА_16 пішли до столика, де був ОСОБА_8. Потім між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 відбулась сутичка, яку розборонив ОСОБА_5, а потім останній пішов битися з ОСОБА_6, їх також розборонили. Потім він разом з ОСОБА_6 пішли по рубашку останнього, яка знаходилася за столиком, де він її залишив. Коли вони забрали рубашку, то підійшли до паркану і він почув удар. Підбігши, він побачив ОСОБА_5, який лежав на асфальтному покритті дороги. ОСОБА_7 та хтось з хлопців, хто саме він не памятає, повели ОСОБА_5 до лавочки, там його вмили, після чого всі пішли по своїх домівках. Коли вони йшли то ОСОБА_5 майже не говорив. Коли його питали, як він себе почуває, то ОСОБА_5 говорив, що дуже болить голова.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що ввечері 29 липня 2011 року біля 22:50 год. ОСОБА_6 почав ображати нецензурними словами ОСОБА_5 та підійшовши до нього вдарив його по обличчю кулаком правої руки. ОСОБА_7 завданого удару ОСОБА_5 не впав, а відійшов від нього. Після чого ОСОБА_5 погодився йти з ОСОБА_6 битися. Вони, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 домовилися битися між собою один на один. Про їх домовленість чули всі присутні, тобто він, ОСОБА_17 та ОСОБА_18. Вони вийшли на дорогу та почали битися. Хто кого та куди бив він точно не памятає.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що ввечері, коли проходили біля магазину ОСОБА_4, то ОСОБА_6 почав кричати до ОСОБА_5 та між ними виникла бійка. Першим вдарив ОСОБА_6 і їх розборонили. Потім з магазину ОСОБА_2 до ОСОБА_5 підбіг ОСОБА_3 та вдарив його кулаком в обличчя, а саме в ліву сторону губи і останній впав на спину на асфальт та лежав непритомний. ОСОБА_7 та ОСОБА_17 допомагали ОСОБА_5 піднятися, підвели до криниці та вилили відро води. Коли ОСОБА_5 облили водою, він постійно повторював, що загубив телефон.

Органами досудового слідства залишено поза увагою те, що до нанесення удару ОСОБА_19, потерпілий ще приймав участь в іншій бійці, під час якої теж отримав тілесні ушкодження, які теж можуть бути в причинному звязку, як з наслідками отриманими тілесними ушкодженнями, так і смертю.

В даному випадку до вчинення даного злочину може бути причетний ОСОБА_6, який також наносив удари потерпілому. В порушення вимог закону, досудове слідство проведено однобоко, з бажанням допомогти ОСОБА_6 уникнути відповідальності за вчинений злочин. Доводи підсудного, потерпілої, залишились без уваги і належної оцінки, відповідно, як не отримали належної оцінки і другі обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті і вірної кваліфікації дій ОСОБА_3, а також притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6.

Окрім того в клопотанні зазначено, що 31.07.2011 року, слідчий СВ Хмільницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_20, за участю ОСОБА_3, ОСОБА_21 в порушення вимог ст.194 КПК України провів відтворення обстановки та обставин події не зафіксувавши дану слідчу дію належним чином, натомість склавши протокол огляду місця події. Під час проведення даної слідчої дії понятим не було роз'яснено їх права та обов'язки, що є порушенням вимог ст.127 КПК України ( а.с.5-8). У звязку з вищевикладеним даний доказ є неналежним та підлягає виключенню з обвинувального висновку.

03 серпня 2011 року слідчим безпідставно, без будь-яких належних доказів, було винесено постанову про зміну кваліфікації, а саму справу перекваліфіковано з ч. І на ч.2 ст.121 КК України ( а.с.54). Незважаючи на те, що слідчим фактично було порушено нову кримінальну справу, копію даної постанови в порушення вимог ст. 98-2 КПК України ОСОБА_3 вручено не було. Враховуючи те, що винесення органами слідства даної постанови обтяжувало становище ОСОБА_3, було порушено його право на захист, в тому числі і на її оскарження. Як наслідок це привело до невірної кваліфікації дій ОСОБА_3 на досудовому слідстві та незаконного пред'явлення ОСОБА_3 обвинувачення по даній справі.

Про вибірковий та обвинувальний нахил досудового слідства, його неповноту свідчить також наступне.

Так, 05.08.2011 року по справі було допитано в якості свідка ОСОБА_8 (а.с.78). Також, по даній справі в якості свідка було допитано ОСОБА_22 ( а.с.75). Звертаю увагу суду, що протоколи допиту вказаних осіб є ідентичними за текстом, що свідчить про те, що ОСОБА_8 по справі не допитувався, а текст вказаний у протоколі допиту ОСОБА_22 було просто перенесено у протокол допиту ОСОБА_8. Аналогічним, чином, без фактичного проведення допиту було складено протокол допиту свідка ОСОБА_23 (а.с.81-83).

Освідування ОСОБА_6, ОСОБА_8 та інших учасників бійки з невідомих причин не проводилось взагалі, що могло підтвердити факт нанесення ними тілесних ушкоджень, як ОСОБА_5, так і ОСОБА_24.

Окремої уваги заслуговують висновки судово-медичних експертиз, наявних у справі.

Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №87 ( а.с.118-121) у ОСОБА_5 мала місце: закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом склепіння черепа в скроневій ділянці справа, субдуральний, субарахноїдальний крововиливи, садини в ділянках височній справа, лобно-тімяній, правій заушній, крововилив лівої кисті з переходом на 4 палець, які виникли від дії твердого, твердих тупих предметів в час та при обставинах вказаних у постанові і носять характер тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть.

Смерть ОСОБА_5 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми перелому склепіння черепа у скроневій ділянці справа, субдурального, субарахноїдального крововиливів.

Відповідно до даного висновку у ньому не описана довжина перелому, його початкова та кінцева точки. У зв'язку з цим, залишається невиясненим питання місця отримання удару (прикладення сили), який привів до утворення зазначеного перелому.

Як слідує із вищеописаного висновку експерта у потерпілого, також мали місце садини в ділянках височній справа, лобно-тімяній, правій заушній. Яке з цих саден могло бути визначене як місце прикладення сили та мати відношення до виникнення перелому слідством не встановлювалось, як і не встановлювалось чи знаходяться дані садна у місці перелому склепіння черепа та мають взагалі будь-яке відношення до нього, в той час, як відповідно висновку експерта №87/1 (а.с.160-163) виникнення даних тілесних ушкоджень можливе від нанесення удару кулаком. Поза увагою слідства залишилось питання про нанесення удару (ударів) металевим предметом, яким міг бути кастет, про який вказує у своєму інтерв'ю газеті МІГ від 14.09.2011 року мати загиблого.

Відповідно до висновку експерта №107-к (а.с. 195-202) черепно-мозкова травма у ОСОБА_5 утворилась внаслідок удару (співудару) задньою частиною скронево-тімяної ділянки голови, що мало місце при падінні ОСОБА_5 з положення стоячи на асфальтне покриття дороги, після надання тілу прискорення ударом в обличчя кулаком, що відображено в матеріалах кримінальної справи (а.с.75-77 ОСОБА_22; 78-80 ОСОБА_8; 81-83 ОСОБА_25; 102-107,145-146 ОСОБА_3М.).

Ні одні висновки експертів не містять даних про місце прикладення удару. Слід зауважити, що всі три висновки містять різні механізми отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 і вони не спростовують один одного. Мало того, в основу висновків експерта №107-к покладено покази ОСОБА_22, ОСОБА_8, ОСОБА_25, ОСОБА_24

Однак, експерти беручи до уваги покази вищезазначених осіб не взяли до уваги протоколи відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_22 та ОСОБА_8 (а.с. 167-176, 181-190) в яких зазначено, що вони не бачили як саме падав потерпілий. Захист звертає увагу суду на те, що комісійна експертиза проводилась у період з 27.09.2011 року по 14.10.2011 року, тобто після проведення вищезазначених відтворень обстановки та обставин події, які експертами до уваги не брались, через ненадання їх на експертизу органами слідства (на експертизу надано кримінальну справу на 178 аркушах ( а.с.197).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, органами слідства під час проведення досудового слідства порушено вимоги ст. 22 КПК України, щодо всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих що виправдовують обвинуваченого, а тому дана кримінальна справа підлягає поверненню для проведення додаткового розслідування для вияснення наступних питань:

- чіткого встановлення на місцевості місця отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 внаслідок бійки з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ; Проведення огляду місця події даної місцевості з метою встановлення характеристики даної місцевості;

- з метою встановлення фактичних обставин провести відтворення обстановки та обставин події з усіма зацікавленими особами ;

- встановлення розміру перелому скронево-тімяної кістки, його початкової та кінцевої точок, конфігурації ;

- встановлення причини утворення даного перелому та місце прикладання сили для його утворення, з урахуванням всіх обставин справи, в тому числі наявності описаних у висновках експертів саден ;

- з метою встановлення точки нанесення удару, шляхом проведення додаткової експертизи встановити наявність явища протиудару на речовині головного мозку, яке є протилежним місцю прикладення сили під час нанесення удару, що потягнув перелом скронево-тімяної кістки ;

- чи міг перелом, який є в наявності у потерпілого виникнути від удару кулаком, якщо ні то чому, чи можна про це зробити категоричні висновки ; чи можна в категоричній формі висловитись про виникнення перелому внаслідок падіння та що про це свідчить, зазначивши при цьому на місце отримання удару (протиудару) ;

- встановити чи могли крововиливи зафіксовані в експертизах бути наслідком хірургічного втручання та які конкретно;

- з метою спростування, підтвердження показів ОСОБА_3 встановити наявність у нього тілесних ушкоджень, шляхом проведення судово-медичної експертизи ;

- перевірити версію отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень внаслідок отримання ударів з застосуванням постронніх предметів (кастету) на який вказує в інтерв'ю газеті МІГ мати потерпілого ;

- перевірити версію отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень внаслідок бійки з ОСОБА_26. Встановити та розмежувати, які з тілесних ушкоджень було нанесено ОСОБА_5 ОСОБА_26, а які отримано від ОСОБА_3.

Підсудний ОСОБА_3 підтримує заявлене клопотання.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_2 заперечують щодо заявленого клопотання.

Прокурор заперечує проти задоволення заявленого клопотання, оскільки під час досудового слідства здобуті всі докази належним чином.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, заслухавши підсудного, потерпілого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Суд не може розглянути справу за обвинуваченням, яке ґрунтується на доказах, зібраних з порушенням кримінально-процесуального закону.

При проведенні досудового слідства порушені строки його проведення, зокрема постанова про притягнення як обвинуваченого винесена від 24 жовтня 2011 року, в той час, як досудове слідство мало бути завершеним 01 жовтня 2010 року, в матеріалах справи відсутня постанова про продовження досудового слідства, чим порушено вимоги ст. 120 КПК України.

Таким чином, не можна дати належну оцінку доказам, без направлення справи на додаткове розслідування, так як слідчі дії проведені з порушенням процесуальних строків (в тому числі висновок експерта № 107-к, протокол ознайомлення обвинуваченого з матеріалами експертизи від 24.10.2011 року, постанова про притягнення як обвинуваченого від 24 жовтня 2011 року, протокол допиту обвинуваченого від 24 жовтня 2011 року, протокол про обявлення обвинуваченому про закінчення досудового слідства і предявлення матеріалів справи від 28 жовтня 2011 року).

Враховуючи те, що органами досудового слідства залишились недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи і вказану неповноту та неправильність досудового слідства неможливо усунути під час судового слідства, суд вважає, що справу необхідно повернути на додаткове розслідування.

Під час додаткового розслідування необхідно усунути вказані недоліки досудового слідства та прийняти по справі законне і обґрунтоване рішення.

Згідно вимог ст. 22 КПК України, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обов'язок доказування на обвинуваченого.

Ці вимоги закону досудовим слідством не виконані.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи ( не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; тощо).

Всі зібрані досудовим слідством докази по справі не дають можливості суду вирішити питання винуватості чи невинуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, а допущена неповнота досудового слідства за наявності в справі суперечливих доказів, які стосуються істотних обставин, не дає можливості суду дати оцінку їм без встановлення для цього нових даних, перевірки всіх доказів в сукупності. Також необхідно вказати що по кримінальній справі залишились недослідженими такі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

Суд не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, достовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими, а також вважати встановленими обставини, які підлягають перевірці в ході додаткового розслідування.

Крім того, під час проведення досудового слідства, органами слідства порушено право ОСОБА_3 на захист, а саме не виконано вимоги ст. 220 КПК України, щодо пред'явлення в повному обсязі матеріалів кримінальної справи, а пред'явлення йому обвинувачення та окремих слідчих дій проходило поза межами встановлених законом строків проведення досудового слідства. Невиконання вимог ст.220 КПК України підтверджується наданою обвинуваченому копією опису документів кримінальної справи №11230107 (копія додається), яка не співпадає з матеріалами кримінальної справи, що свідчить про те, що окремі матеріалами було підшито до справи після фактичного виконання вимог ст.220 КПК України.

Виконання вищезазначених дій судом та встановлення істини по справі по наявних у ній доказах є неможливим, проведення досудового слідства не відноситься до компетенції суду, встановлення вищезазначених фактів потребує значного проведення слідчих дій (ексгумації, огляд місця події, відпрацювання версій, надання встановленим фактам відповідної юридичної оцінки), усунення зазначених у клопотанні норм кримінально-процесуального законодавства, в тому числі забезпечення права на захист не може бути усунуто в судовому засіданні.

Відповідно до п. 4 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України повернення справи на додаткове розслідування через наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб допускається лише за умови, що окремий розгляд справи щодо останніх неможливий і що надійшло клопотання прокурора, обвинуваченого його захисника чи законного представника. Питання про наявність таких підстав вирішується з урахуванням доказів, що є у справі, інших конкретних її обставин, а також вимог ст. 94 КПК України, в якій зазначено приводи і підстави до порушення кримінальної справи

Отже, оскільки по справі слід вирішити питання про притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи, причому беручи до уваги обставини вчиненого злочину, розмежування дій ОСОБА_6 та ОСОБА_27 не проведено, суд вважає, що неможливо провести розгляд справи про обвинувачення ОСОБА_3 без вирішення питання про притягнення чи не притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6. Таким чином, оскільки по суті досудове слідство було проведено поверхово та однобічно, в судовому засіданні неможливо перевірити причетність до вчинення вказаного злочину інших осіб, оскільки це повязано з виконанням положень ст. 97 КПК України і прийняттям відповідних рішень, що виходить за межі повноважень суду, не зважаючи на те, що вищевикладені неповнота та неправильність досудового слідства не можуть бути усунуті в судовому засіданні, але разом з тим можливість усунути неповноту та неправильність досудового слідства не втрачена і може бути ліквідована в ході збирання додаткових доказів та виконання додаткових слідчих дій, справа підлягає направленню на додаткове розслідування, в ході якого слід здійснити всі передбачені законом заходи для з'ясування дійсних обставин справи, виконати слідчі дії, викладені в постанові, зібрати додаткові докази.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 6 Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи зазначене суд, згідно вимог кримінально-процесуального законодавства України, шляхом перевірки обставин, які не зясовувались в процесі розслідування справи, так і шляхом дослідження нових даних, про які стало відомо в ході судового розгляду, вжив всіх необхідних заходів для усунення неповноти та неправильності досудового слідства, але досудовим слідством допущена істотна неповнота слідства, яка не може бути усунута в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КПК України, суд встановивши під час судового слідства, що злочин вчинила будь-яка з осіб, не притягнутих до кримінальної відповідальності, за клопотанням прокурора, потерпілого або його представника виносить мотивовану ухвалу, а суддя постанову, якими про вчинення цього злочину повідомляє прокурора або направляє все провадження в справі для проведення досудового слідства чи дізнання.

Враховуючи вищевикладене, суд позбавлений можливості зясувати обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що перешкоджало усуненню неповноти, яка була допущена при розслідуванні справи, також суду не виявляється можливим виконати дії, необхідні для встановлення істини по справі, тому органам досудового слідства необхідно вирішити питання щодо притягнення чи не притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які можливо причетні до вчинення даного злочину, на яких вказують підсудний та свідки, із зазначенням розподілу ролей кожного з них і вірно кваліфікувати їхні дії відповідно до норм КК України.

Зазначені підстави свідчать про неможливість подальшого розгляду справи судом. Розгляд справи по суті без усунення вказаних недоліків неможливий.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд, оскільки в суду немає підстав для зміни міри запобіжного заходу.

На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування ", керуючись ст. 281 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, у скоєнні злочину передбаченого ст. 121 ч.2 КК України повернути на додаткове розслідування прокурору Хмільницької міжрайпрокуратури для усунення вказаних недоліків.

На досудовому слідстві необхідно провести наступні дії:

З метою встановлення фактичних обставин справи провести відтворення обстановки та обставин події з усіма зацікавленими особами;

Врахувати, що до вчинення даного злочину може бути причетний ОСОБА_6, який також наносив удари потерпілому. Встановити та розмежувати, які з тілесних ушкоджень було нанесено ОСОБА_5 ОСОБА_26, а які отримано від ОСОБА_3.

При проведенні досудового слідства врахувати, що незважаючи на те, що ОСОБА_6, допитаний по даній справі, як підозрюваний (протокол допиту підозрюваного а.с. 66,67) та відносно якого обрано міру запобіжного заходу (постанова про застосування запобіжного заходу підписка про невиїзд від 03 серпня 2011 року, а.с. 68), відносно нього на цьому зупинились всі інші процесуальні дії, а саме в матеріалах справи відсутня постанова слідчого про закриття кримінальної справи за будь яких ознак, чи виділення кримінальної справи відносно ОСОБА_6 в окреме провадження.

Перевірити версію отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень внаслідок отримання ударів з застосуванням постронніх предметів (кастету) на який вказує в інтерв'ю газеті МІГ мати потерпілого ;

В разі потреби провести додаткову судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити питання вказані у клопотанні захисника підсудного.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд.

Постанову можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її винесення.

Суддя Войнаревич М. Г.