Справа № 646/862/16-к
№ провадження 1-кс/646/549/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.01.16 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рославль Смоленської обл.., Російської Федерації, росіянина, громадянина Росії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185, ч. 3, 309 ч. 1, 70 КК України до 14 років позбавлення волі,-
В С Т А Н О В И В :
16.01.2016 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З клопотання прокурора вбачається, що у Диканівській виправній колонії №12 Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.07.2005 відбуває покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рославль, Смоленської області Російської Федерації , до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , росіянин, громадянин Росії, засуджений 29.07.2005 Оріхівським районним судом Запорізької області за ст.ст. 185, ч. 3, 309 ч. 1, 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Кінець терміну відбування покарання 18.08.2017.

Міністерством юстиції України задоволено запит Генеральної прокуратури РФ та прийнято рішення про екстрадицію ОСОБА_7 в Російську Федерацію для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину, передбаченого пп. «а», «в», «г» ч.2 ст. 161, «а» ч.2 ст. 158 , «а» ,«в» ч.2 ст. 158 , «а» ч.3 ст. 158 , ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 222 КК РФ. Видача ОСОБА_7 , відповідно до ст. 19 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, відстрочена до закінчення відбуття покарання або звільнення від відбування покарання, або до вирішення питання про передачу засудженого в Росію для подальшого відбування покарання.

Так, згідно із запитом Генеральної прокуратури Російської Федерації ОСОБА_7 вироком Рославльського міського суду Смоленської області від 24.04.2007 засуджений за вчинення кримінального злочину, передбаченого п.п. «а, в, г» ч.2 ст.161 (грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений групою осіб за попередньою змовою ), ст. «А» ч. 2 ст. 158 (крадіжка, т.е таємне викрадення чужого майна, вчинена групою осіб за попередньою змовою), п.п. «А, в» ч. 2 ст. 158 (крадіжка, т.е таємне викрадення чужого майна, вчинена групою осіб за попередньою змовою, з заподіянням значної шкоди громадянинові), п. «А» ч. 3 ст. 158 (крадіжка, т.е таємне викрадення чужого майна, вчинена з незаконним проникненням у житло, групою осіб за попередньою змовою, з заподіянням значної шкоди громадянинові), ч. 2 ст. 162 (розбій, тобто напад з метою розкрадання чужого майна, вчинене з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, групою осіб за попередньою змовою, із застосуванням зброї) і ч.1 ст. 222 (незаконні придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів) Кримінального кодексу Російської Федерації до 7 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Прокурор зазначив, що Генеральна прокуратура Російської Федерації гарантує, що в разі видачі ОСОБА_7 , йому будуть надані всі можливості для захисту, у тому числі допомога адвокатів.

Прокурор зазначив, що запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_7 для виконання вироку Рославльського міського суду Смоленської області від 24.04.2007 та долучені до нього матеріали оформлені належним чином, відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, якими врегульовані відносини між Україною та Російською Федерацією з питань екстрадиції.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини, що вказані у ньому.
ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні підстави для застосування до ОСОБА_4 екстрадиційного арешту з метою забезпечення належної поведінки цієї особи і виконання нею процесуальних рішень в екстрадиційній процедурі, враховуючи наступне.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт - це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти діб.
Враховуючи викладені вимоги закону, з урахуванням викладених обставин суддя обґрунтовано вважає, що є всі об`єктивні підстави для застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_4 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і його фактичну передачу.
Слідчим суддею також встановлено, що матеріали екстрадиційного арешту містять усі необхідні документи, для задоволення вказаного клопотання.
При застосуванні екстрадиційного арешту, слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_4
Передбачених ст.589 КПК України підстав для відмови у видачі ОСОБА_4 в судовому засіданні не встановлено.
Перевіряючи підстави для подальшого тримання особи під вартою, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності на території Російської Федерації за вчинення злочину, передбаченого пп. «а», «в», «г» ч.2 ст. 161, «а» ч.2 ст. 158 , «а» ,«в» ч.2 ст. 158 , «а» ч.3 ст. 158 , ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 222 КК Російської Федерації, ,що відповідає ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року.
Також встановлено, що згідно листа Міністерства Юстиції України від 24.12.2008 року №4/8015 Міністерством Юстиції України задоволено запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу до Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно клопотання прокурора ОСОБА_4 не належить до громадянства України, до органів міграційної служби України з питань набуття громадянства України та статусу біженця ОСОБА_4 не має, строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності згідно з ст.49 КК України не закінчився. Протипоказань за станом здоров`я ОСОБА_4 для тримання під вартою та етапування його по екстрадиції немає.
Копія наказу Міністерства юстиції України від 04.12.2008 р. про видачу ОСОБА_4 в Російську Федерацію йому вручена. Вказаний наказ не оскаржувався.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України не відносяться до військових злочинів і не мають політичного характеру. Запити інших держав про видачу ОСОБА_4 не надходили. Компетентні органи України не оголошували кінцевих рішень відносно ОСОБА_4 , в зв?язку з правопорушеннями, за які необхідна його видача і не приймали рішення не розпочинати і зупиняти розслідування в зв?язку з цими ж правопорушеннями.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, конвенцією Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст.197ч.2, ст.584 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком до 12 (дванадцяти) місяців до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та його фактичної передачі в Російську Федерацію.
Конвоювати та тримати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Харківську установу виконання покарань (№ 27) УДПтС України в Харківській області.
Виконання ухвали в частині затримання та доставки ОСОБА_4 до Харківської установи виконання покарань (№ 27) УДПтС України в Харківській області доручити Комінтернівському ВП ГУ Національної поліції України в Харківській області в день його звільнення з Диканівської ВК № 12 після відбуття ним покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.07.2005 року.
Строк екстрадиційного арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання співробітниками Комінтернівського ВП ГУ Національної поліції України в Харківській області, після звільнення. Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена на протязі 5 днів безпосередньо до апеляційного суду Харківської області особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1