Справа № 183/7607/15
№ 1-кп/183/248/16
В И Р О К
іменем України
11 серпня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження (№ 0002034 та № 0002823) відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
12.09.2015 року близько 23 годин 10 хвилин ОСОБА_4 знаходячись в коридорі сторожки автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на вішалці чоловічу куртку. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з куртки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в цей же день близько 23 годин 15 хвилин, знаходячись у коридорі сторожки автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з кишені куртки, належної ОСОБА_5 , шкіряне портмоне «Beida Erke», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5585-15 від 11.11.2015 року, складає 280,00 грн., всередині якого знаходилося пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 , страховий поліс № АІ6753654, посвідчення водія НОМЕР_4 та 30,00 грн.
Після скоєння злочину ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 310,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 02.11.2015 року близько 09 годин 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_4 , побачив на столі мобільний телефон «Nokia 206 ASHA Dual SIM». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Nokia 206 ASHA Dual SIM», належного ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в цей же день, близько 09 годин 30 хвилин, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з поверхні столу таємно викрав мобільний телефон «Nokia 206 ASHA Dual SIM», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5669-15 від 17.11.2015 року, становить 431,10 грн., всередині якого знаходилася карта пам`яті Micro-SD 4 GB, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 5669-15 від 17.11.2015 року складає 40,00 грн.
Після скоєння злочину ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину втік та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 471,10 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
08 грудня 2015 року, близько 23 годин 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у магазині «Продукти», розташованому по вул. Сучкова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, познайомився з громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому, побачивши у руках останнього мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J100HZKDSEK», у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме, мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J100HZKDSEK», належного ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ввівши ОСОБА_8 в оману, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_8 вищевказаний мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого обіцяв його повернути, на що останній погодився та дав йому свій мобільний телефон. Після чого ОСОБА_4 вийшов з магазину «Продукти», сховав вищевказаний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J100HZKDSEK» до кишені своєї куртки та покинув місце скоєння злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на суму 2 399,04 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
В сукупності ОСОБА_4 скоїв злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченню. Також пояснив, що восени 2015 року близько 22.00 години якийсь чоловік, з яким вони познайомилися в цей же день, запропонував йому випити. Вони сіли на таксі біля пам`ятника «Літак» в м.Новомосковську і поїхали на автостоянку, розташовану по вул. Комсомольській в м.Новомосковську. Там, чоловік вийшов і пішов в сторожку, а він залишився в таксі. Чоловіка довго не було, і він вирішив піти за ним. Зайшовши в сторожку, де нікого не було, ОСОБА_4 помітив куртку, яка висіла на вішалці. Він заліз у внутрішній карман, там був гаманець, він його забрав, і сів до таксі. Чоловік вийшов, сів до таксі, і вони поїхали у магазин «Варус», де чоловік скупився, після чого йому зателефонував сторож. ОСОБА_4 з розмови зрозумів, що телефонує сторож з приводу гаманця і втік. Наступного дня до нього приїхала міліція, і він добровільно видав портмоне.
Восени 2015 року він пішов в гості до раніше йому знайомого ОСОБА_9 на вул. З.Білу. Вони сиділи і спілкувалися ОСОБА_9 вийшов на вулицю, а він в цей момент побачив телефон, який вирішив викрасти. Скориставшись моментом, поки ОСОБА_9 був на вулиці, він забрав телефон і пішов в сторону пам`ятника «Літак», де попросив свого знайомого, закласти телефон, не сказавши останньому, що телефон крадений, за що отримав 220,00 грн. Ці кошти він витратив на свої потреби.
08.12.2015 року ввечері він зустрівся біля пам`ятника «Літак» з ОСОБА_8 , з яким вони познайомилися в цей же день і попросив у нього зателефонувати, на що потерпілий дав йому телефон, а сам зайшов до АТБ скупитися. Коли потерпілий вийшов, ОСОБА_4 йому повідомив, що в нього телефону не має, а на справді телефон був у нього. Коли почали шукати телефон, ОСОБА_4 втік. Телефон він потім заклав до ломбарду, за скільки не пам`ятає.
У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив вищезазначені злочини.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 08.12.2015 року близько 22.00 годин він разом з ОСОБА_4 , з яким познайомився в цей де день, знаходилися біля магазину «Продукти», розташованого по вул.Сучкова в м.Новомосковську. ОСОБА_4 попросив телефон, щоб зателефонувати. Він дав ОСОБА_4 телефон і пішов скуплятися. Після чого попросив останнього повернути телефон, на що ОСОБА_4 відповів, що вже віддав, хоча насправді не віддавав. Коли почали шукати телефон. ОСОБА_4 втік. Зранку він написав заяву до міліції.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, одночасно зазначив, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просить призначити не суворе.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою і доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним:
таємного викрадення чужого майна (крадіжки) (ч. 1 ст. 185 КК України) по епізоду від 12.09.2015 року;
таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно (ч. 2 ст. 185 КК України) по епізоду від 02.11.2015 року;
заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайства), вчиненого повторно (ч. 2 ст. 190 КК України) по епізоду від 08.12.2015 року.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у крадіжці, у крадіжці, вчиненій повторно та у шахрайстві, вчиненому повторно, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства:
за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив ряд корисливих злочинів, за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «психические и поведенческие расстройства вследствие употребления каннабиоидов. Пагубное употребление».
Однак, суд також враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які не є тяжкими, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю та розкаявся у скоєному, а також думку потерпілих, які не просили суворого покарання, а також той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спричинена шкода відшкодована у повному обсязі. Вищевикладене дає суду підстави для призначення ОСОБА_4 покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю два роки шість місяців, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання з позбавленням волі на вказаний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає
Вирішуючи долю речових доказів, відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що портмоне «Beida Erke», пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 , страховий поліс № АІ6753654, посвідчення водія НОМЕР_4 , необхідно залишити за належністю ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Nokia 206 ASHA Dual SIM» необхідно залишити за належністю ОСОБА_9 .
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, два роки позбавлення волі,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, два роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки шість місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції у встановлені ними дні, не виїжджати без їх дозволу за межі України на постійне проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.
Речові докази, а саме:
- портмоне «Beida Erke», пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_3 , страховий поліс № АІ6753654, посвідчення водія НОМЕР_4 залишити за належністю ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон «Nokia 206 ASHA Dual SIM» залишити за належністю ОСОБА_9 .
Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя ОСОБА_1