Справа № 463/2562/16-к
Провадження № 1-кп/463/228/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2016 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001759 від 23 травня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дубляни Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судженого 24 березня 2016 року Яворівським районним судом Львівської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком три роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 23 травня 2016 року близько 05 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та такі є непомітними для інших осіб, таємно, шляхом злому віконних перегородок дерев`яних дощок та пластикової решітки, проник у приміщення котельні (сховища), що належить ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , та яке винаймає ОСОБА_6 , звідки намагався викрасти металеві вироби, а саме деталі від двигуна до автомобіля марки «Мітсубісі Галант», вартістю 17 000 гривень, що на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_6 . ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки в цей час у приміщенні котельні спрацювала сигналізація та на місце події прибули працівники патрульної поліції м.Львова, якими останній був затриманий.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що 23 травня 2016 року близько 05 год. 00 хв. він проходив по АДРЕСА_3 та побачив гаражні приміщення. В цей час у нього виник намір проникнути у дані приміщення та викрасти майно, яке там знаходиться. Зламавши дерев`яні перегородки та відсунувши кришку, він проник через вікно у дані приміщення, де знаходилися різні запчастини до автомобіля. Після чого у приміщенні спрацювала охоронна сигналізація, він виліз через вікно та почав втікати, однак на вулиці був затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненому кримінальному правопорушенні, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникненням у сховище, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, раніше суджений, знаходячись на іспитовому терміні вчинив новий злочин, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, сприяння органам досудового розслідування у розслідуванні кримінального провадження.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Таким чином, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення. З врахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки таке сприятиме виправленню та перевихованню останнього.

Крім цього, оскільки обвинувачений не відбув покарання за попереднім вироком Яворівського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року, а тому у відповідності до ст.71 КК України йому слід приєднати частково не відбуте покарання.

Речові докази по справі: чорні матерчаті робочі рукавиці знищити, ліхтарик червоного кольору повернути власнику.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно вимог ст.71 КК України, частково, у вигляді 6 (шість) місяців позбавлення волі, приєднати не відбуте покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року і остаточно вважати засудженим ОСОБА_4 до 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання засудженому рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Речові докази по справі: чорні матерчаті робочі рукавиці знищити, ліхтарик червоного кольору повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1