Справа № 196/449/16-к
№ провадження 1-кп/196/48/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000226 від 03.04.2016 року, стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України, та стосовно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянка України, маючої середню освіту, не працюючої, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої), яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2016 року в період часу з 11.00 год. до 18.00 год., ОСОБА_4 спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 та її малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував в гостях у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , де з останнім розпивав спиртні напої.

Не маючи коштів на придбання спиртного, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 викрасти надмогильну металеву огорожу з центрального цвинтаря, який розташований по АДРЕСА_4 , та здати її на металобрухт, щоб на виручені кошти придбати спиртне, на що остання погодилася, тим самим вступили у попередню змову між собою.

Розуміючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, маючи на меті прямий умисел, направлений на заволодіння майном, що знаходиться на могилі, цього ж дня о 18 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 та її малолітнім сином ОСОБА_7 , 2007 року народження, прийшли на цвинтар, що розташований за казаною адресою, де ОСОБА_4 , ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, умисно вчинив наругу над могилою померлого ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_10 .

Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, особисто, без допомоги підручних засобів демонтував частину металевої огорожі, якою були обгороджені вищевказані могили, та яка була виготовлена із металевих труб по краях довжиною по 148 см, діаметром 5 см, з`єднаних між собою двома трубами, які йдуть паралельно довжиною по 250 см, діаметром 3 см, між якими маються прути, діаметром 1,2 см, довжиною 250 см та 6 шт. по 50 см., загальною вартістю 529,60 грн.

ОСОБА_5 та її малолітній син в цей час стояли поряд та спостерігали за діями ОСОБА_4 .

Після зазначених дій ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 взяли вказану частину металевої огорожі в руки та покинули місце вчинення злочину разом із малолітнім ОСОБА_7 , 2007 року народження, який йшов за ними, попрямувавши по вул. 14-тої Гвардійської Дивізії в смт. Царичанка. При цьому, малолітній ОСОБА_7 ніяких дій не вчиняв, дорослі особи не примушували його до вчинення протиправних незаконних дій.

Через деякий час вказані особи були зупинені працівниками поліції.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили наругу над могилою, незаконне заволодіння предметами, що знаходиться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто скоїли злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України.

На підтвердження фактичних обставин кримінальних правопорушень прокурором надано такі документи: витяг з кримінального провадження (на 1 арк.); повідомлення про початок досудового розслідування (на 1 арк.); доручення про проведення досудового розслідування (на 1 арк.); картка первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (на 1 арк.); довідка з лікарні у відношенні ОСОБА_4 (на 1 арк.); протокол огляду місця події з фототаблицями (на 13 арк.); постанова про відсторонення від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого (на 2 арк.); постанова про залучення до справи речових доказів (на 2 арк.); зберігальна розписка ОСОБА_6 (на 1 арк.); постанова про призначення товарознавчої експертизи (на 1 арк.); акт № 2079-16 здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста № 2079-16 (на 1 арк.); висновок судово-товарознавчої експертизи № 2079-16 (на 3 арк.); постанова про призначення трасологічної експертизи (на 1 арк.); довідка про витрати на проведення експертизи (на 1 арк.); висновок експерта від 28.04.2016 року № 10/4.1-326 (на 6 арк.); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (на 2 арк.); постанова про перекваліфікацію ознак складу кримінального правопорушення по кримінальному провадженню (на 1 арк.); витяг з кримінального провадження (на 1 арк.); протокол проведення слідчого експерименту (на 4 арк.); протокол перенесення відеозапису з оригінального флеш-носія на дисковий накопичувач (на 2 арк.); протокол перегляду відеозапису на дисковому накопичувачу (на 2 арк.); постанова про залучення до справи речових доказів (на 1 арк.); повідомлення про підозру ОСОБА_5 (на 2 арк.); копія паспорта громадянина України ОСОБА_5 (на 1 арк); характеризуючі матеріали на ОСОБА_5 (на 3 арк.); повідомлення про підозру ОСОБА_4 (на 2 арк.); копія паспорта громадянина України ОСОБА_4 (на 1 арк.); характеризуючі матеріали на ОСОБА_4 (на 5 арк.).

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст. 297 ч.3 КК України за фактом вчинення наруги над могилою та незаконного заволодіння предметами, що знаходяться в могилі, визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 297 ч.3 КК України, визнав себе винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його каяття та сприяння розкриттю злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину в скоєнні протиправного діяння, дав показання про вчинене і не заперечував фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 297 ч.3 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй злочині за ст. 297 ч.3 КК України за фактом вчинення наруги над могилою та незаконного заволодіння предметами, що знаходяться в могилі, визнала повністю.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 стверджувала, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 297 ч.3 КК України, визнала себе винуватою в пред`явленому їй обвинуваченні, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до неї у разі ухвалення обвинувального вироку, просила врахувати її каяття, сприяння розкриттю злочину та також те, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей. Також ОСОБА_5 зазначила про те, що малолітній ОСОБА_7 ніяких дій не вчиняв та вони не примушували його до вчинення протиправних дій.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , визнавши свою вину в скоєнні протиправного діяння, дала показання про вчинене і не заперечувала фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Кримінальне правопорушення, яке вчинила обвинувачена ОСОБА_5 за ст. 297 ч.3 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Потерпілим претензій не заявлено. У питанні визначення покарання обвинуваченим повністю поклався на розсуд суду.

Враховуючи, що учасники судового засідання не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не виникає сумнівів у добровільності й істинності їх позицій, а також усвідомлення ними, що в такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до частини третьої ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Вивчивши правові позиції сторін, надані суду докази та з`ясовані в судовому засіданні обставини, суд прийшов до переконання, що кваліфікація протиправного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , за ст. 297 ч.3 КК України є вірною.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 297 ч.3 КК України, доведена повністю, а його умисні дії правильно кваліфіковані як наруга над могилою, незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та із завданням потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 529,60 грн. тобто скоїв злочин, передбачений ст. 297 ч. 3 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжуючою обставиною є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, погоджуючись з прокурором, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння, обравши покарання у виді чотирьох років обмеження волі, при цьому дійшовши висновку, що на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Суд переконаний, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вивчивши правові позиції сторін, надані суду докази та з`ясовані в судовому засіданні обставини, суд прийшов до переконання, що кваліфікація протиправного діяння, вчиненого ОСОБА_5 , за ст. 297 ч.3 КК України є вірною.

Оцінюючи зазначене, суд прийшов до висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 297 ч.3 КК України, доведена повністю, а її умисні дії правильно кваліфіковані як наруга над могилою, незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та із завданням потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 529,60 грн. тобто скоїв злочин, передбачений ст. 297 ч. 3 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та утримання двох малолітніх дітей.
Приймаючи до уваги всі обставини, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, погоджуючись з прокурором, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому необхідно призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано її діяння, обравши покарання у виді чотирьох років обмеження волі, при цьому дійшовши висновку, що на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Суд переконаний, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд прийшов до висновку, що пару чоловічих шкіряних зимових кросівок чорного кольору з білими вставками, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, слід повернути власник, гіпсовий зліпок сліду низу взуття, виявлений під час огляду на цвинтарі, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, слід знищити, металева частина огорожі, яка повернута під зберігальну розписку ОСОБА_6 , слід залишити у володільця, дисковий накопичувач DVD-R з відеозаписами слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, слід залишити в справі.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз суд приходить до висновку, що їх відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні і відповідно до ст. 297 ч.3 КК України призначити покарання у виді обмеження волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні і відповідно до ст. 297 ч.3 КК України призначити покарання у виді обмеження волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи. періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази - пара чоловічих шкіряних зимових кросівок чорного кольору з білими вставками, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, слід повернути власнику ОСОБА_4 , гіпсовий зліпок сліду низу взуття, виявлений під час огляду на цвинтарі, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, слід знищити, металева частина огорожі, яка повернута під зберігальну розписку ОСОБА_6 , слід залишити у володільця, дисковий накопичувач DVD-R з відеозаписами слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 , слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, залишити у справі.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровсвької області ОСОБА_1