1-кп/357/968/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 та представника БЦ відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні залі суду №2 в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001521 від 29.03.2016 року, відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.08.2016 року Фастівським міськрайонним судом, Київської області за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовування на 1 рік ( вирок не вступив в законну силу) ідентифікаційний код НОМЕР_1 , обвинуваченого в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 304, ч. 2 ст.289 КК України,

та неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Тольяті, Самарської області, Росія, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 раніше судимого: 29.09.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом, Київської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробовування на 2 роки, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289, ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Злочини було вчинено за таких обставин:

28.03.2016 року близько 23 години обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи біля магазину Ольвія що по вул. Торгова площа в м. Біла Церква, Київської області усвідомлюючи той факт, що ОСОБА_7 не досяг 18 років, та протиправний характер своїх діянь, спрямованих на втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, своїми умисними діями, які виразилися у багаторазовому словенсному переконанні неповнолітнього, запропонував неповнолітньому ОСОБА_7 викрасти моторолер, припаркований біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , на що останній погодився. З цією метою, 29.03.2016 року близько 02 години 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_7 користуючись вільним доступом та тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, умисно, з корисливих намірів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вчинили крадіжку припаркованого біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 транспортного засобу моторолера марки « Сузукі» чорного кольору, належного потерпілому ОСОБА_10 , спільними зусиллями пошкодили блокування керма у моторолері завели двигун шляхом перемикання дротів запалення та на моторолері залишили місце вчинення злочину. Викраденим майном обвинувачені ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_7 розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 4933 гривні.

Крім цього, обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 27.06.2016 року близько 23 години 30 хв. знаходячись в м. Біла Церква біля будинку № 46 по бул-ру Грушевського, шляхом пошкодження замка задніх дверей автомобіля марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_3 , проник в салон автомобіля, звідки умисно, з корисливих намірів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку майна, а саме: електроперфоратора «Зенит ЗПП-1600» вартістю 950 гривень, електроміксера будівельного «Зенит ЗМС-1600» вартістю 1187 гривень50 коп., електролобзика «Интерскол МП100/700Є» вартістю 788 грн.50 коп., електропилкою типу болгарка «Интерскол УШМ 150/1300» вартістю 760 грн., електричну кутошліфувальну машину «Интерскол УШМ 230/2100» вартістю 855грн.,чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 4541 грн.

Будучи допитаними в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 у скоєнні інкримінуємих їм злочинів визнали себе винними повністю та показали , що вони дійсно за ініціативою обвинуваченого ОСОБА_6 28.03.2016 року вирішили вчинити крадіжку моторолера, який був припаркований біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . З цією метою, 29.03.2016 року близько 02 години 30 хв. вони заволоділи вказаним моторолером, відкотили його від під`їзду, спільними зусиллями пошкодили блокування керма у моторолері, завели двигун шляхом перемикання дротів запалення та на моторолері залишили місце вчинення злочину. Викраденим майном вони розпорядилися на власний розсуд. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що йому було достовірно відомо, що обвинувачений ОСОБА_7 на час вчинення злочину був неповнолітнім та що злочин вони вчинили саме за його ініціативою.

Крім цього, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 суду показав, що він дійсно 27.06.2016 року близько 23 години 30 хв. проник до салону автомобіля марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_3 , звідки викрав електроперфоратор «Зенит ЗПП-1600», електроміксер будівельний «Зенит ЗМС-1600», електролобзик «Интерскол МП100/700Є», електропилку типу болгарка «Интерскол УШМ 150/1300», електричну кутошліфувальну машину «Интерскол УШМ 230/2100», Йому було відомо, що викрадене майно належало потерпілому ОСОБА_11 , так як раніше він у нього підроблявна будівельних роботах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 просять суд суворо їх не карати, та не досліджувати докази щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються.

Враховуючи вище наведені обставини, думку учасників судового провадження суд вважає що підсудні правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції та вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно тих обставин справи які ні ким не оспорюються, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки вказаної відмови підсуднім роз`яснені.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.289 КК України, оскільки вони вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

Правильно кваліфіковані також дії підсудного неповнолітнього ОСОБА_7 за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 також правильно кваліфіковані за ч.1 ст.304 КК України, оскільки він вчинив втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 та обвинуваченому неповнолітньому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, особу кожного із підсудних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 вину визнали, розкаялися у скоєних злочинах, активно сприяли розкриттю злочинів, добровільно відшкодували завдані збитки потерпілим. Суд також враховує, що ОСОБА_7 вчинив злочини будучи неповнолітнім. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючих обставин суд не встановив.

Крім цього, суд враховує характеристики на підсудних по місцю їх навчання та проживання, те що обвинувачений ОСОБА_12 має на утриманні малолітню дитину, думку представника служби у справах дітей та представника відділу поліції у справах дітей щодо міри покарання неповнолітнього.

При наявності цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який не являє собою великої суспільної небезпеки, його ролі при скоєнні злочинів, суд вважає за можливе призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавленням волі, та вважає за необхідне застосувати до нього вимоги ч.1 ст. 69 КК України, призначивши йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 289 ч.2 КК України.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначає покарання за сукупністю злочинів. Оскільки неповнолітній ОСОБА_7 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі остаточне покарання йому слід визначити за правилами ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням до нього ст.ст.75,104 КК України із звільненням від відбування покарання встановивши йому іспитовий строк з певними обмеженнями.

В той же час , обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд не враховує вирок Фастівського міськрайонного суду від 18.08.2016 року, який не вступив в законну силу на день постановлення даного вироку, і вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням до нього вимог ст.ст. 75, 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк з певними обмеженнями.

Речові докази по справі суд вважає за необхідне повернути потерпілим.

Запобіжний захід ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_7 суд вважає можливим не обирати.

Суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави витрати на проведення експертиз по справі.

Керуючись ст. 369, 373-374,484 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.304, ч.2 ст.289 КК України.

Призначити ОСОБА_6 міру покарання за:

- ст.304 ч.1 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- ст.289 ч.2 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки.

Зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, та з`являтися в ці органи для реєстрації.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185,ч.2 ст.289 КК України.

Призначити ОСОБА_7 міру покарання за:

- ст.185 ч.1 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- ст.289 ч.2 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.70 ч.1КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді чотирьох років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України з врахуванням даного вироку та вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 29.09.2016 року щодо ОСОБА_7 остаточне покарання ОСОБА_7 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки.

Зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Контроль за виконанням покарання щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_7 покласти на Білоцерківську КВІ.

Запобіжний захід ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази по справі повернути потерпілим.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 1452 грн. 54 коп., а з ОСОБА_12 572 грн. 14 коп. судових витрат по проведенню експертиз по справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів, з моменту проголошення вироку.

Згідно ч.6 ст. 376 копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1 ,