УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
потерпілої: ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у справі на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2016 року, яким засуджено
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- за ч. 2 ст. 286 на 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_9 обрано тримання під вартою до набрання вироком законної сили та взято його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання рахувати з 18.02.2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 3314,66 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_9 2455,20 грн. витрат за проведення судових експертиз.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 03.08.2015 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_9 , в порушення вимог п. 2.9 а) та п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення водія відповідної категорії, в порушення п. 31.1 цих же Правил, керував технічно не справним мотоциклом ИЖ Ю5, р/н НОМЕР_1 , в порушення п. 2.3г) зазначених Правил перевозив пасажира ОСОБА_11 без застебнутого мотошолома. Керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом по вул. В. Бердичівська в м. Житомирі, зі сторони вул. Івана Гонти, поблизу будинку № 94, водій ОСОБА_9 в силу стану свого алкогольного сп`яніння та в порушення вимог п. 2.3 (б) вказаних Правил, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення п. 18.1 цих же Правил, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, в порушення п. 12.3 даних Правил при виникненні небезпеки для руху, яку об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, натомість в порушення вимог 10.1 вказаних Правил перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінивши напрямок руху ліворуч виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право відносно напрямку руху мотоцикла, після чого скоїв зіткнення із автомобілем «Опель», р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок даної ДТП пасажиру мотоцикла ИЖ-Ю5, р/н НОМЕР_1 ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді крововиливів під оболонки та в шлуночки головного мозку в результаті перелому кісток основи черепа, закритої черепно-мозкової травми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку зі смертю потерпілого, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , а пішоходу ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден та синців на обличчі, перелому нижньої щелепи справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_9 вимог пунктів 2.3 (б); 10.1; 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у справі не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації вважає, що вирок суду підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_9 змінити, виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_9 - рецидив злочинів. Врешті вирок суду залишити без змін.
Вказує, що обвинувачення ОСОБА_9 висувалось у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких вчинених з необережності. За результатами розгляду кримінального провадження судом першої інстанції дії ОСОБА_9 обгрунтовано кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України. Судом встановлено серед іншого, що ОСОБА_9 скоїв необережний тяжкий злочин, про що зазначено в мотивувальній частині вироку.
Вважає, що судом першої інстанції за результатами судового розгляду безпідставно, всупереч закону України про кримінальну відповідальність визнано обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 - рецидив злочинів, а тому зазначена обставина має бути виключена з мотивувальної частини вироку.
В своїй апеляційній скарзі прокурор, також вказував на необґрунтованість судового рішення щодо незастосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, однак він відмовився в суді апеляційної інстанції підтримувати ці вимоги, а тому апеляційний суд їх не перевіряє.
Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав свою апеляційну скаргу та просив виключити з мотивувальної частини вироку обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, пояснення захисника, потерпілої, які не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини провадження та доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і ніким із апелянтів не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України та призначене йому покарання.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність.
Так, відповідно до положень ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_9 висувалось обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких вчинених з необережності. За результатами розгляду кримінального провадження судом першої інстанції дії ОСОБА_9 обґрунтовано кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України та судом встановлено, що ОСОБА_9 скоїв необережний тяжкий злочин, про що зазначено в мотивувальній частині вироку.
За таких обставин, обтяжуюча покарання ОСОБА_9 обставина рецидив злочинів підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у справі задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 18 лютого 2016 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку обтяжуючу покарання ОСОБА_9 обставину - рецидив злочинів.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: