АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №645/2603/15-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1269/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України
УХВАЛА
Іменем України
02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.03.2016р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Угроїди Краснопільского району Сумської області, громадянка України, непрацююча, раніше не судима, має неповнолітню дитину 1998р.н., мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджена за: - ч.1 ст.190 КК України до штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих

мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)грн.;

-ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України до штрафу у розмірі сімсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот)грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання штраф у розмірі сімсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот)грн.

Поряд з цим, вирішені питання з речовими доказами та процесуальними витратами в порядку ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_8 відповідно до наказу начальника управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова №13-о від 01.03.2006р. призначена на посаду головного спеціаліста відділу з призначення пенсій та їй присвоєно 15 ранг державного службовця.

25.11.2013р. управлінням проведено перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_9 , про що видано розпорядження №830459 від 25.11.2013р., згідно якого ОСОБА_9 призначено пенсію у розмірі 5550грн. 56коп.

ОСОБА_8 , використовуючи свої службові повноваження, дізнавшись про збільшення ОСОБА_9 розміру пенсії, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення шляхом обману, маючи досвід щодо порядку призначення та перерахунку пенсій, викликала до управління ОСОБА_9 та запевнила її, що юридичний відділ управління має намір оскаржити рішення щодо перерахунку розміру пенсії, внаслідок чого цей розмір буде зменшено, однак у випадку надання неправомірної вигоди у сумі 15000грн. службовій особі управління, дії щодо зменшення розміру її пенсії вчинятись не будуть, таким чином створила у ОСОБА_9 враження про вигідність і навіть обов`язковість передачі коштів у зазначеній сумі службовій особі управління у якості неправомірної вигоди.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, 25.04.2014р. близько 11год. 45хв. ОСОБА_8 , перебуваючи біля приміщення управління, розташованому за адресою: м. Харків, пр-т. Московський, 198/3, у ході зустрічі з ОСОБА_9 одержала від неї грошові кошти у сумі 15000грн. для нібито подальшої передачі службовій особі управління у якості неправомірної вигоди за не вчинення дій щодо зменшення розміру пенсії, якими заволоділа та розпорядилась на власний розсуд.

У зв`язку з находженням обвинуваченої ОСОБА_8 у міжнародному розшуку, про що свідчать довідка Національної поліції в Харківської області від 25.02.2016р., відповідно до ст.323 КПК України кримінальне провадження розглядалися у спеціальному провадженні.

В апеляції прокурор просить вищезазначений вирок скасувати у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити за ч.1 ст.190 КК України штраф в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а за ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію захисника, який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Застереження прокурора про неможливість розгляду апеляційної скарги без обвинуваченої, колегія суддів, враховуючи думку захисника, який вважав за можливе розглянути у порядку спеціального судового провадження та положення ч.3 ст.323 КПК України, згідно якої судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, вважає безпідставними.

Адже наведена процесуальна норма передбачає таке спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), а згідно поняття «судового провадження», наведеного у п.24 ч.1 ст.3 КПК України, воно включає й перегляд судових рішень в апеляційному порядку.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України, за викладених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам і підтверджені належними доказами, дослідженими у судовому засіданні проведеному в спеціальному провадженні (т.1 а.с.128-133).

Отже, обвинувачена визнана винною у тому, що вона заволоділа чужим майном шляхом обману та підбурювала до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду будь якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

В цій частині судове рішення ніким не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

З приводу апеляційних доводів щодо призначення м`якого покарання обвинуваченій то колегія вважає за необхідне відмітити наступне.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочинів, які відноситься до невеликої та середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставину, яка пом`якшує покарання, утримання неповнолітньої дитини, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що це спеціальне судове провадження, суд першої інстанції, на думку колегії суддів прийшов до правомірного висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе за умови призначення їй більш м`якого виду покарання, яким за ч.1 ст.190 та ч.1 ст.369 КК України є штраф.

Такий висновок повністю відповідає правовій позиції викладеній у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно якої, менш суворе покарання призначається особам, які вперше вчинили злочини, жінкам тощо.

З приводу конкретного призначеного розміру покарання, то колегія суддів враховує, що санкція ч.1 ст.190 КК України передбачає покарання до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ч.1 ст369 КК України від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звідси, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 призначений майже максимальний розмір покарання передбачений санкцією статей, за які її було засуджено до штрафу.

Таким чином, на переконання колегії, відсутні правові підстави для ствердження про несправедливе призначене покарання обвинуваченій, в розумінні ст.414 КПК України, через м`якість, оскільки як вбачається з приведених положень закону за ці злочини передбачені ще більш м`які покарання.

Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід визнати безпідставною та необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.03.2016р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді