АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Караганда, Казахстан, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386,
на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року,
за участю прокурора ОСОБА_8 , захисників адвоката ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_9 , в режимі відео конференції захисника адвоката ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід або у вигляді домашнього арешту з визначенням певного часу перебування за місцем постійного проживання, або застави помірного розміру, або особистої поруки народних депутатів ВР України VIII скликання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, захисник зазначає, що не є обов`язком захисту доказування відсутності ризиків, обов`язок надання суду доказів про що, покладений на сторону обвинувачення. Вказує на формальне ставлення суду до постановлення ухвали, оскільки наданий слідству висновок №3040-16 експертно-будівельно-технічного дослідження ДНДІ судових експертиз МЮУ, ніколи раніше жодним судом, що розглядав питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, не розглядався. На момент розгляду слідчим суддею клопотання, слідством не була надана довідка з медичної установи від 10 серпня 2016 року, де було вказано, що з ОСОБА_7 не можливо проводити слідчі дії у зв`язку зі станом його здоров`я, а також вказано термін перебування хворого в стаціонарі, що повинно ретельно вивчатися судом. Зазначає, що під висновками про можливість перебування ОСОБА_7 в умовах установи покарання, складеними лікарями, відсутні підписи цих осіб і не має жодного штампу чи печатки, які б удостовірили цей документ. Крім того вказує, що суд, прийнявши заяви народних депутатів ВР України про особисту поруку, не описав у своїй ухвалі, з якої причини це клопотання по суті розглянуто не було.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 року було відмовлено у задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку народних депутатів, або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що з клопотання захисту не вбачається належного обґрунтування відсутності ризиків, передбачених п.п.1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Захисники не навели інших нових обставин, які не були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, а також, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили задовольнити її, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.4 ст.201 КПК України клопотання про заміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегією суддів встановлено, що в провадженні прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386 від 14 травня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368-2, ч. 2 ст. 364 КК України.
Так, дослідивши матеріали апеляційної скарги та кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а визначені судом першої інстанції ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та стороною захисту не спростовані.
Колегія суддів зазначає, що обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановлених судом ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Розглядаючи клопотання адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя вказав, що вказані адвокатами в клопотанні доводи були враховані при обранні запобіжного заходу, а інших достатніх обставин захисники не навели, та обґрунтовано відмовив у його задоволенні у повному обсязі, зокрема і у заміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного на особисту поруку народних депутатів, у зв`язку з чим, не є суттєвим порушенням з боку слідчого судді те, що він не описав у своїй ухвалі причини не розгляду заяв народних депутатів про особисту поруку, на що також посилається захисник у своїй апеляції.

З огляду на викладене, та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує особі у разі доведеності його винуватим у кримінальному правопорушенні, віку, стану здоров`я підозрюваного, розміру майнової шкоди, у якій підозрюється особа, а також вагомості наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, даних про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про неможливість зміни щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.
Крім того, як встановлено під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000386 відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.364 КК України вже направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, зважаючи на це, колегія суддів не приймає до уваги інших доводів апеляційної скарги захисника, оскільки вони повинні бути перевірені під час здійснення судового розгляду обвинувального акту у суді першої інстанції.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 405, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2016 рокупро відмову у задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку народних депутатів, або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду:
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4