04.08.2016 Справа № 367/7988/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, відбуває покарання в Бучанській ВК № 85, судимого, останні рази: 22.12.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі; 27.03.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -

в с т а н о в и в:
до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

Так, ОСОБА_6 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі у Бучанській виправній колонії № 85, що за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна 3, 9 жовтня 2015 року приблизно 09 годині 30 хвилин, згідно із передбаченим ст. 118 КВК України графіком чергування на жовтень 2015 року, залучений для виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі. На законних підставах засудженому ОСОБА_6 виконуючим обов`язки начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальником відділу соціально психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_7 було визначено обсяг робіт у вигляді прибирання в коридорі ДПК. Для виконання робіт засуджений ОСОБА_6 був забезпечений необхідним для виконання наказу інвентарем та спеціальним одягом згідно встановлених норм, перебуваючи у задовільному стані здоров`я, усвідомлюючи обов`язок та маючи можливість виконати вимоги начальника відділення, відкрито, в демонстративній та зухвалій формі відмовився виконувати законні вимоги адміністрації, причини відмови не повідомив та до роботи не приступив.
Того ж дня, 09 жовтня 2015 року о 10 годині 35 хвилин засудженому ОСОБА_6 , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у БВК № 85 виконуючим обов`язки начальника установи із СВПР - начальником відділу СПС ОСОБА_7 роз`яснено положення ст. 118 КВК України та попереджено про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 391 КК України за злісне невиконання законних вимог адміністрації виправної установи особою, що відбуває покарання у виді позбавлення волі та повторно висунута законна вимога приступити до виконання роботи щодо прибирання в коридорі ДПК. Однак засуджений ОСОБА_6 забезпечений необхідним для виконання наказу інвентарем та спеціальним одягом згідно встановлених норм, перебуваючи у задовільному стані здоров`я, усвідомлюючи обов`язок та маючи можливість виконати вимоги начальника відділення, повторно, відкрито, в демонстративній та зухвалій формі відмовився виконувати законні вимоги адміністрації, причини відмови не повідомив та до роботи не приступив, чим порушив вимоги ст.ст. 107 п. 3 абз. 3, 4 та 118 п. 5 КВК України, а також п. 64 абз. 4; 5 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.
Того ж дня, 09 жовтня 2015 року о 13 годині 40 хвилин засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, перебуваючи у приміщенні чергової частини БВК № 85 у присутності виконуючого обов`язки начальника установи із СВПР - начальника відділу СПС ОСОБА_7 , фельдшера медичної санітарної частини при БВК № 85 ОСОБА_8 та двох понятих, після роз`яснення положення ст. 118 КВК України та попередження про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 391 КК України, на повторну законну вимогу адміністрації приступити до роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно графіку чергувань на жовтень 2015 року, будучи забезпеченим необхідним для виконання наказу інвентарем та спеціальним одягом згідно встановлених норм, перебуваючи у задовільному стані здоров`я, усвідомлюючи обов`язок та маючи можливість виконати вимоги начальника відділення, повторно, відкрито, в демонстративній та зухвалій формі відмовився виконувати законні вимоги адміністрації, причини відмови не повідомив та до роботи не приступив.
Під час судового розгляду 21.07.2016 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав своювинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та зобов`язався сприяти судовому розгляду провадження.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_6 за ст. 391 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком від 27.03.2012 року Дніпровського районного суду м. Києва, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 - го (одного) року 1 го (одного) місяця позбавлення волі.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ст. 391 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду.
Захисник також просив затвердити угоду.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_6 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_6 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ст. 391 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Суд вважає таку кваліфікацію дій ОСОБА_6 правильною, оскільки він вчинив умисні протиправні дії, які виразились у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та за порушення вимог режиму відбування покарання був підданий протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Судом, відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснено ОСОБА_6 його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, а також роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого, враховуючи ст. 72 ч.5 КК України суд змінює з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Речові докази та експертизи по провадженню відсутні. Цивільний позов по провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 21.07.2016 р. між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 1-го (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком від 27.03.2012 року Дніпровського районного суду м. Києва, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 - го (одного) року 1 го (одного) місяця позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 06.11.2015 р. по 04.08.2016 р. у відповідності до ч.2 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виходячи з вищенаведеного, запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 суд змінює з тримання під вартою на особисте зобов`язання (с зобов`язанням прибувати за викликом до суду) до вступу вироку в законну силу, в зв`язку з фактичним відбуттям призначеного строку покарання, та звільняє ОСОБА_6 з під варти в залі суду негайно.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Суддя: ОСОБА_1