АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/586/16 Справа № 187/654/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Щорсівка Чутівського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю: прокурора ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення з постановленням нового вироку, яким просить пом`якшити йому покарання до 2 років позбавлення волі.

В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений, конкретизуючи доводи скарги, зазначає, що він погоджується з покаранням, яке призначено судом за ч. 2 ст. 185 КК України. Разом з цим, не погоджується із застосуванням ст. 71 КК Українита приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2014 року, з остаточним призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, оскільки вважає, що заміна іспитового строку за цим вироком на реальне відбуття покарання у виді позбавлення волі, була безпідставною.
Вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2014 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
Вироком суду вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_6 , 14 лютого 2015 року близько 19-00 години, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_8 - в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого умислу на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що ОСОБА_8 заснув в кімнаті вказаного будинку та не спостерігає за його діями, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Самсунг С-3300К», вартістю 630,00 грн. З викраденим майном ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому за власним розсудом, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на суму 630,00 грн.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам, встановленим у кримінальному провадженні, ґрунтується на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, які ніким з учасників провадження не оспорюються, а тому колегією суддів не переглядаються.

Перевіряючи доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі, щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому, суд в повній мірі врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості, дав належний аналіз особі обвинуваченого, який вчиненив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, потерпілий претензій до обвинуваченого не має. Обставинами, що обтяжують покарання суд вірно визнав рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. До обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Отже, суд, дотримуючись вимог закону України про кримінальну відповідальність, призначив покарання ОСОБА_6 , яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання вчиненню нових злочинів, і будь-яких підстав для скасування або зміни вироку, з мотивів зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає, та підстав вважати покарання несправедливим в наслідок суворості немає.

Що стосується доводів ОСОБА_6 про незаконність ухвали Чутівського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2015 року, якою скасовано за нововиявленими обставинами ухвалу цього ж суду від 14 квітня 2015 року та відмовлено в задоволенні подання про звільнення його від покарання, призначеного вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2014 року, у зв`язку з чим, на думку обвинуваченого, невірно застосувано положення ст. 71 КК України, то, на переконання колегії суддів, ці доводи є необгрунтованими, оскільки зазначена ухвала не є предметом цього апеляційного розгляду та враховуючи, що вона набрала чинності, судом вірно визначено обвинуваченому остаточне покарання за принципами, закріпленими в ст. 71 КК України, з урахуванням невідбутої частини покарання за вказаним вироком.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що порушень кримінального та кримінального процесуального закону, які могли б слугувати підставами для зміни або скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено, тому доводи скарги є безпідставними та задоволенню не підлягають, а вирок суду є законним обгрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим.
Разом з цим, колегія суддів, на виконання вимог ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 13 січня 2016 року по 06 квітня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2016 року залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 13 січня 2016 року по 06 квітня 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається підвартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:__________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4