Справа № 336/993/16-К
Провадження № 1-м/336/1/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, без освіти, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії у Орловській області», раніше судимої вироком Кузьминського районного суду м. Москви від 02.07.2012 року, за ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 3 ст. 228-1, ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 3 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30, п.п. «а,г» ч. 3 ст. 228-1, ч. 2 ст. 69 КК Російської Федерації до 14 років позбавлення волі без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму,

В С Т А Н О В И В:
Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації відносно громадянки України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України. В клопотанні зазначається, що 25.01.2016 року відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 17.08.2015 року за № 06-96246/15 наказом № 224/5 Міністерством юстиції України було ухвалено рішення про прийняття в Україну засудженої вироком російського суду громадянки України ОСОБА_4

ОСОБА_4 було засуджено вироком Кузьминського районного суду м. Москви від 02.07.2012 року до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 3 ст. 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів організованою групою у великому розмірі) (2 епізоди), ч. 1 ст. 30, п.п. «а», «г» ч. 3 ст. 228-1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів організованою групою в особливо великому розмірі) КК Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії у Орловській області», кінець відбуття строку покарання 17.05.2025 р. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянці України російським судом, та посилаючись на ст. 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 606-610 КПК України, заявник просить визнати статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винною вироком Кузьминського районного суду м. Москви від 02.07.2012 р., а також визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою за цим вороком в Україні.

В судове засіданні представник Міністерства юстиції України не з`явився, в клопотання просив розглядати справу за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти клопотання, зазначивши, що воно є обґрунтованим та відповідає вимогам закону та висловив свою думку про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 Конвенції про передачу засуджених (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995 р.,що компетентні органи держави виконання вироку:а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положенням статті 10; або: в) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин згідно положення статті 11.

Згідно з ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний, виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідальність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Судом встановлено, що 02.07.2012 року у справі № 1-231/12 громадянка України ОСОБА_4 була засуджена вироком Кузьминського районного суду м. Москви за ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 3 ст. 228-1, ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 3 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30, п.п. «а,г» ч. 3 ст. 228-1, ч. 2 ст. 69 КК Російської Федерації до 14 років позбавлення волі без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму.

Касаційною ухвалою Московського міського суду від 21.11.2012 р. вирок Кузьминського районного суду м. Москви в частині призначення покарання ОСОБА_4 залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 21.11.2012, відповідно до довідки про набрання вироком законної сили.

Під час відбування покарання на території Російської Федерації засуджена ОСОБА_4 написала заяву, яка додається до клопотання, в якій просила розглянути питання про передачу її для подальшого відбування покарання в Україну.

25.01.2016 року наказом Міністерства юстиції України № 224/5 було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої ОСОБА_4 відповідно до ст. 606 КПК України, ст. 3 Конвенції України про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 17.08.2015 року за № 06-96246/15.

Як вбачається з довідки ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії у Орловській області», станом на 14 травня 2015 р. відбута частина покарання складає 3 роки 11 місяців 27 днів, не відбута частина 9 років 3 дні.
В матеріалах клопотання також міститься довідка про стан здоров`я засудженої згідно якої остання перебуває у ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії у Орловській області», з 27.12.2012 р., та спостерігається у лікаря терапевта з діагнозом - хронічний лівобічний пієлонефрит, працездатність збережена без переохолодження.

Відповідно до характеристики ОСОБА_4 наказом № 259-ос від 29.08.2013 р. була поставлена на профілактичний облік як особа схильна до вчинення втечі; 26.11.2014 р. була знята з обліку. За період відбування покарання допустила два порушення встановленого порядку, за що мала усну догану та з нею була проведена бесіда виховного характеру; працевлаштована вантажником магазину, зарекомендувала себе з позитивної сторони. За характером спокійна, в міру товариська, цілеспрямована, наполеглива, ввічлива.

Також в матеріалах справи є довідка Департаменту з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянства з тимчасової окупованої території України Державної міграційної служби України, відповідно до якої ОСОБА_4 згідно з положенням статті 3 Закону України «Про громадянство України» є громадянкою України та за інформацією Управління ДМС України в Запорізькій області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, на розгляд суду були надані всі необхідні документи згідно зі ст. 6 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 р. та ст.. 610 ч.2 КПК України.

Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Керуючись ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 12 березня 1983 року), ст.ст. 369-372,602,610 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Кузьминського районного суду м. Москви від 02.07.2012 року, яким громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Нікополь, Дніпропетровської області, Україна, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 3 ст. 228-1, ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 3 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30, п.п. «а,г» ч. 3 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації і засуджено до 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму.

Визначити положення Кримінального кодексу України, якими передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винною вироком Кузьминського районного суду м. Москви від 02.07.2012 року, а саме:

- ч. 3 ст. 30, п. «а» ч.3 ст.228-1 КК Російської Федерації відповідає ч. 1 ст.15, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України;

- ч.1 ст.30, п.п. «а», «г» ч.3 ст.228-1 КК Російської Федерації відповідає ч. 1 ст.15, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України;

- ч.2 ст.69 КК Російської Федерації відповідає ч. 2 ст.70 Кримінального кодексу України.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307; ч. 1 ст.14, ч. 3 ст.307 КК України з призначенням їй покарання:

-за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст.15, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України у вигляді 9 років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1