Справа №481/1972/15-к
Провадж.№1-кп/481/33/2016
В и р о к
і м е н е м У к р а ї н и
25 лютого 2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000862 від 19 листопада 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Січневе, Ширяївського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у житло за наступних обставин:
Обвинувачений ОСОБА_3 наприкінці жовтня 2015 року прийшов до домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 . Знаючи, що в той час вдома нікого не будо, обвинувачений зірвав із вхідних дверей до будинку навісний замок, та проник до будинку. В одній із кімнат будинку обвинувачений ОСОБА_3 побачив бензопилу « ОСОБА_6 » та водяний насос «Нива» та вирішив їх викрасти. Обвинувачений впевнившись, що його ніхто не бачить таємно виніс викрадені бензопилу та насос із будинку потерпілої ОСОБА_5 та розпорядився на власний розсуд, а саме відніс до свого місця проживання та сховав.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, підтримав та погодився із всім, що викладено в обвинувальному акті. Пояснив, що здійснив крадіжку оскільки потерпіла по справі ОСОБА_5 на той заборгувала його двоюрідній сестрі ОСОБА_7 кошти. Обвинувачений знав, що вдома нікого не було, а тому вирішив здійснити крадіжку. Викрадені речі ОСОБА_3 приніс до будинку за своїм місцем проживання та ї переховував, до того поки їх не вилучили працівники поліції.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно було вчинено крадіжку бензопили « ОСОБА_6 » та водяного насоса «Нива». Однак уточнила, що дані речі були викрадені із будинку де проживає її донька. Краджіжка дійсно відбулась наприкінці жовтня місяця 2015 року, однак в органи поліції про злочин потерпіла повідомила лише в десятих числах листопада 2015 року, коли дізналась, що речі викрав саме обвинувачений ОСОБА_3 . Жодних претензій до обвинуваченого потерпіла не має, викрадені речі їй повернуті.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження наданих сторонами. Прокурор, потерпіла, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України вірно встановлена та повністю доведена наданими в судовому засіданні показами як самого обвинуваченого ОСОБА_3 , так і іншими дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:
- довідкою ФОП ОСОБА_8 від 20.11.2015 року про те, що вартість бензопили « ОСОБА_6 » станом на 10.10.2015 року становила 1200 грн ( а.с.23);
- довідкою ФОП ОСОБА_8 від 20.11.2015 року про те, що вартість водяного насоса «Нива» станом на 10.10.2015 року становила 200 грн ( а.с.24);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.12.2015 року, з якого видно, що обвинувачений ОСОБА_3 послідовно вказує на досудовому слідстві як і де він вчиняв викрадення предметів ( а.с.26-31).
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.
За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням у житло.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставин, які обтяжуюсь покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.
Суд бере до уваги характеризуючи матеріали обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.32-37), з яких вбачається, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, перебуває на обліку в Новобузькому райвійськоматі, скарг за місцем проживання на нього не надходило, характеризується позитивно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, який передбачено ч.3 ст.185 КК України.
Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, який, повернув викрадені речі, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність претензій від потерпілої, переконує суд у тому, що він для себе зробив необхідні висновки, тому суд приходить до переконання за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 обмеження та покласти на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Під час вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі, бензопилу «Гудлак» та водяний насос «Нива», відповідно до постанови від 23.11.2015 року про визнання речовим доказом ( а.с.25) - залишити потерпілій по справі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
Ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 01 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, та з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по справі залишити ОСОБА_5 як власнику.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: