Справа № 179/415/16-к
№ 1-кп/183/591/16
В И Р О К
іменем України
01 липня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000188 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стерлітамак Республіки Башкортостан, за національністю башкир, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сомівка Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого трактористомКП «Райводоканал», одруженого, що має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
10 квітня 2016 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись в с. Личково Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 проїжджали біля нежитлової будівлі «Личківське звірогосподарство», де у них виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 квітня 2016 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, прийшли на територію підприємства Дніпропетровської облспоживспілки «Личківське звірогосподарство», що розташоване по вул. Комарова, 108, звідки, де з даху нежитлової будівлі, розташованої на вказаній території, демонтували три шиферні листи хвилястої форми та намагалися їх викрасти, але злочин не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, не вчинивши всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки були виявлені на місці скоєння злочину сторонньою особою.

В результаті умисних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підприємству Дніпропетровської облспоживспілки «Личківське звірогосподарство» могло бути завдано матеріального збитку загальною сумою 319 гривень 98 копійок.

Умисні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою чину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, надав показання про те, що 10 квітня 2016 року він разом з ОСОБА_4 проїжджали на автомобіля по вул.Комарова в с.Личкового Магдалинівського району, де побачили закинуту та порослу бур`яном нежитлову будівлю, на якій частково був розібраний дах. Вважаючи будівлю безхозною, вони вирішили зняти з даху три листи хвилястого шиферу, задля чого він піднявся на дах, за допомогою викрутки демонтував три листи шиферу та почав їх передавати на землю ОСОБА_4 . В цей час до будівлі підійшов охоронець, який їх затримав на місці вчинення злочину, погрожуючи рушницею. Останній викликав працівників поліції та до їх приїзду вони не залишали місце вчинення злочину. У скоєному обвинувачений кається.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися, надав суду аналогічні показання, у скоєному кається.

За згодою учасників судового розгляду, кримінальне провадження розглянуте у відсутність представника потерпілого, який надав суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності, не маючи жодних претензій до обвинувачених.

В судовому засіданні обвинувачені не оспорювали обставини, при яких ними скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вина ОСОБА_4 також є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який вважається таким, що не має судимості, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки, утримує двох малолітніх дітей. З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання визнається щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки, утримує малолітню дитину, займається суспільно-корисною працею. З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його цілей, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинувачених, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 с. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 с. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Копію вироку вручити обвинуваченим негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1