Справа № 183/5277/16
№ 1-кп/183/881/16
В И Р О К
іменем України
07 жовтня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 00000705 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородка, Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -
в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 листопада 2013 року № 243 з того ж дня старшого солдата запасу ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу даної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду водія - радіотелефоніста автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення 1 парашутно - десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Так, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Однак, 26 липня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, вирішив вчинити дезертирство, тобто самовільно залишити військову частину з метою ухилитися від військової служби.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою зовсім ухилитися від військової служби, 26 липня 2014 року старший солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від проходження військової служби до 31 серпня 2016 року, проводячи службовий час на власний розсуд за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , та в інших місцях.
Протягом зазначеного періоду старший солдат ОСОБА_4 з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.
Таким чином, своїми діями старший солдат ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 01.09.2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яку просить затвердити судом та призначити узгоджене між прокурором та обвинуваченим покарання за ч. 1 ст. 408 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю два роки.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 висловився про затвердження угоди і призначення йому узгодженого покарання. При цьому обвинувачений визнав себе винним, повністю визнав обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті. А також зазначив, що угоду було укладено за ініціативою прокурора та добровільно. Щиро розкаюється у вчиненому, шкодує, що вчинив злочин.
В обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні з`ясовані всі питання, визначені ст. 474 КПК України та роз`яснені наслідки укладення та невиконання угоди, відповідно до ст. ст. 473, 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам КПК України та закону.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.
Суд враховує, що обвинувачений за місцем служби характеризується негативно.

Однак, при призначенні покарання суд враховує, що злочин, вчинений ОСОБА_4 , не є тяжким, обвинувачений раніше не судимий. Крім того, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, та активне сприяння розкриттю злочину. А тому, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену між сторонами міру покарання за ч. 1 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробувальним терміном, тривалістю два роки.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 474 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 вересня 2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції у встановлені ними дні, не виїжджати без їх дозволу за межі України на постійне проживання, повідомляти їх про зміну місця свого проживання.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1