Справа № 731/174/16-к
Провадження № 1-кп/731/28/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2016 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Варва кримінальне провадження № 0000061, внесене до ЄРДР 09 квітня 2016 року, та кримінальне провадження № 0000091, внесене до ЄРДР 07 травня 2016 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, раніше судимого за вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2004 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалість 1 (один) рік, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 липня 2005 року за ч. 2 ст. 121, ст. 69, ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі та вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки, маючого непогашену в законному порядку судимість відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років обмеження волі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, в період іспитового строку на шлях виправлення не став, вчинив нові умисні злочини.

В період часу з середини грудня 2015 року по кінець грудня 2015 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, в темну пору доби, ОСОБА_4 умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до господарства АДРЕСА_3 , де повторно, умисно, через відкриту кватирку таємно викрав з господарського приміщення бензопилу марки GoodLuck GL 4500 потужністю 2,8 кВт, об`єм двигуна 45 см куб., бувшу у використанні, вартістю на момент скоєння злочину 1 430,66 гривень, яка належала ОСОБА_6 , після чого залишив місце скоєння злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Згодом, в кінці січня 2016 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, в темну пору доби, ОСОБА_4 умисно, з метою таємного викрадення чужого майна прибув до господарства АДРЕСА_3 , де шляхом витягування прибою до навісного замка проник всередину господарського приміщення, після чого повторно таємно викрав 176,6 кілограмів кукурудзяної крупи вартістю на момент скоєння злочину 12 гривень за один кілограм, які належали ОСОБА_6 . Всього ОСОБА_4 викрав чужого майна на загальну суму 2 119,2 гривень, після чого залишив місце скоєння злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В подальшому ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин, а саме: в кінці березня 2016 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у темну пору доби ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_5 умисно, з метою таємного викрадення чужого майна прибули на територію «Олійниці», що в с.м.т. Варва по вул. Садовій, 4, звідки шляхом вільного доступу таємно викрали 20 дошок з дерева вільхи довжиною 3 метри, шириною 25 сантиметрів і товщиною 30 міліметрів, вартістю на момент скоєння злочину 23 гривні 63 копійки за одну дошку, які належали ОСОБА_7 , після чого залишили місце скоєння злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Всього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно викрали чужого майна на загальну суму 472 гривні 60 копійок.

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В подальшому ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин, а саме: 06 квітня 2016 року близько 17 години ОСОБА_4 , діючи повторно, з метою викрадення чужого майна прибув до господарства АДРЕСА_4 через вхідну хвіртку зайшов на територію господарства, де через незачинені вхідні двері проник всередину приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав 4 кілограми 600 грамів м`яса окорока свинини вартістю на момент скоєння злочину 70 гривень за один кілограм, яке належало ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень та пояснив, що вчинив їх за наведених обставин. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, що полягає у викраденні разом з ОСОБА_4 з території «Олійниці» 20 дошок, та пояснив, що вчинив його за наведених обставин. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 до початку судового розгляду подав заяву, в якій просить проводити судове провадження без його участі та зазначає, що не має претензій до обвинувачених (а.с.153).
Потерпілий ОСОБА_6 до початку судового розгляду подав заяву, в якій просить проводити судове провадження без його участі та зазначає, що не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.154).
Потерпіла ОСОБА_8 до початку судового розгляду подала заяву, в якій просить проводити судове провадження без її участі та зазначає, що не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.147).
Свідок ОСОБА_9 дала суду показання про те, що десь на початку весни їй зателефонував ОСОБА_5 та запропонував купити кукурудзяну дерть. Коли вона погодилась, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 на возку привезли їй мішки з дертю, за яку після зважування отримали від неї 175 гривень (по 2 гривні за кілограм). Оскільки вона знала, що ОСОБА_5 працює на млині, то в неї не було думок про те, що дерть крадена. Крім того, ОСОБА_4 запитував її, чи не потрібні їй дошки. Вона відповіла, що не потрібні.
Свідок ОСОБА_10 повідомила, що вона є співмешканкою ОСОБА_4 . На досудового слідстві вона давала пояснення, які підтвердила в судовому засіданні, про те, що в кінці зими був випадок, коли ОСОБА_4 не ночував удома, а вранці вона побачила у квартирі чотири з половиною мішки з кукурудзяною крупою (дертю). Коли вона запитала у ОСОБА_11 про те, де ці мішки взялись, він відповів, що це не її справа. Потім вони разом з ОСОБА_5 , позичивши у сусідки візок, відвезли ці мішки та продали. 06 квітня 2016 року ОСОБА_4 пішов на заробітки та повернувся з пакетом м`яса. Оскільки в них не було холодильника, то вона віднесла це м`ясо до своєї матері, сказавши, що ОСОБА_11 його заробив. Мати дала їй 150 гривень. Про дошки нічого не знає.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_13 . Її дочка останній часом проживала в її квартирі з ОСОБА_14 . Десь у квітні дочка принесла м`ясо та сказала, що їй треба гроші. Вона купила в дочки це м`ясо за 140 гривень, адже остання часто приходила до неї просити гроші.
Свідок ОСОБА_15 дав суду показання про те, що з ОСОБА_5 він знайомий давно, колись будувався та запрошував ОСОБА_5 підсобником. Коли ОСОБА_5 зателефонував та запропонував купити дошки, вони з дружиною поїхали, подивились на дошки, зійшлись на ціні 250 гривень та, заплативши гроші, за кілька разів перевезли дошки до себе додому на власному автомобілі. Грузили дошки втрьох: він, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Про те, що дошки крадені, він не знав, а через деякий час він за 400 гривень перепродав їх якимось людям, що скуповують металобрухт.
Свідок ОСОБА_16 підтвердила показання свого чоловіка ОСОБА_15 та пояснила, що дійсно ОСОБА_5 телефонував з приводу продажу дошок. Вони з чоловіком та дитиною їздили по дошки на автомобілі. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просили за дошки 300 гривень, проте продали за 250. Чоловік запитував про те, чи дошки не крадені, на що ОСОБА_5 сказав, що ні.
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_5 . Оскільки її син працював у ОСОБА_18 на «Олійниці» та знав, кому можна продати дерть, макуху чи інші товари, то ОСОБА_4 часто звертався до нього за допомогою в реалізації краденого.
Свідок ОСОБА_18 пояснив, що на території «Олійниці», частину приміщення якої він орендує, є також територія, яку орендує ОСОБА_7 . На цій території ОСОБА_7 поклав на зберігання дошки, які потім було викрадено. ОСОБА_5 на той час працював у нього, а тому мав доступ до території та можливість викрасти дошки.
Суд вважає, що вина обвинувачених доведена та підтверджується показаннями обвинувачених та свідків, а також наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами:

-заявами ОСОБА_4 від 08 квітня 2016 року та 06 травня 2016 року, згідно яких ОСОБА_4 щиро кається в крадіжках та визнає свою вину (а.с. 5, 34, том 2; а.с. 6, том 3);

-довідкою про вартість кукурудзяної крупи, відповідно до якої 1 кг кукурудзяної крупи становить 12 гривень (а.с. 12);

-протоколами добровільної видачі речей (кукурудзяної крупи та бензопили) від 22 квітня 2016 року та 14 травня 2016 року (а.с. 24, том 2; а.с. 15, том 3);

-протоколом зважування кукурудзяної крупи від 26 квітня 2016 року (а.с. 25);

-копією товарно-транспортної накладної від 20 серпня 2015 року, яка підтверджує належність вільхових дошок потерпілому ОСОБА_7 (а.с.39);

-довідкою про вартість дошки, де зазначено, що ціна одного метра кубічного вільхової дошки становить 1 050 гривень (а.с. 40);

-заявою потерпілої ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій потерпіла повідомляє, що 06 квітня 2016 року вона виявила за місцем свого проживання відсутність м`яса свинини (а.с. 56);

-довідками про вартість м`яса, де вказано, що вартість 1 кілограма м`яса задньої частини свинини становить 70 гривень (а.с. 74, 75);

-протоколами проведення слідчих експериментів від 28 квітня 2016 року та від 28 травня 2016 року з ілюстративними таблицями, проведених за участю ОСОБА_4 (а.с. 142 -148, 150 - 155, 156 161, том 2; а.с. 72-76, том 3);
-висновком експерта від 18 травня 2016 року, згідно якого ринкова вартість бензопили GoodLuck GL 4500 складає 1 430 гривень 66 коп. (а.с. 22-24, том 3);
-протоколом огляду місця події (господарства потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 ) від 20 травня 2016 року (а.с. 50-53, том 3);
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29 травня 2016 року, згідно якого ОСОБА_19 впізнав викрадену в нього бензопилу по специфічному положенню ручки (а.с. 60-62, том 3).
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у викраденні з господарського приміщення бензопили, за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище; дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у викраденні з господарського приміщення кукурудзяної крупи, за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище; дії обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразились у викраденні 20 дошок з дерева вільхи, за ч. 2 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб; дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у викраденні з літньої кухні 4 кілограмів 600 грамів м`яса окорока свинини, за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище; за що вони і повинні нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, повторно та рецидив злочинів.
При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжкими злочинами (ч. 3 ст. 185 КК України), особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має непогашену в законному порядку судимість відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України, посередньо характеризується за місцем проживання, ніде не працює, систематично притягувався до адміністративної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення, перебуваючи під адміністративним наглядом, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі покарання обставини - з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, обтяжуючі покарання обставини вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, повторно та рецидив злочинів, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, але не на максимальний строк.
Оскільки вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07 червня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, яке на даний час не відбуте, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за новим вироком, та невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 у цьому провадженні застосовані не були.
Оскільки покарання ОСОБА_4 за цим вироком належить відбувати реально, суд задля попередження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає за доцільне обрати щодо нього міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Після призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_5 раніше судимий вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років обмеження волі, має непогашену в законному порядку судимість відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України, посередньо характеризується за місцем проживання, ніде не працює, систематично неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, але не на максимальний строк.
Оскільки ОСОБА_5 вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року був засуджений до 4 (чотирьох) років обмеження волі за вчинення інших кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України, а кримінальне правопорушення, яке виразилось у викраденні 20 дошок з дерева вільхи, вчинив у кінці березня 2016 року, тобто до винесення вироку за попередні кримінальні правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України. Цивільні позови не заявлені.

Під час досудового розслідування були понесені витрати на проведення товарознавчої експертизи щодо вартості викраденої бензопили в сумі 527 грн. 76 коп., які слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Варвинського районного суду від 21 квітня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07 червня 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його затримання, тобто з 13 квітня 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк остаточного покарання, призначеного згідно цього вироку, строк попереднього ув`язнення з 13 квітня 2016 року по 21 квітня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у виді тримання під вартою, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 527 (п`ятсот двадцять сім) гривень 76 коп.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання, призначеного цим вироком, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 297 КК України, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 17 червня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази по кримінальному провадженню: 98,2 кг кукурудзяної крупи та бензопилу марки GoodLuck GL 4500 потужністю 2,8 кВт, об`єм двигуна 45 см куб., передані на зберігання власнику - ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити в його законному володінні, користуванні та розпорядженні
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_20