Справа № 740/2678/16-к
Провадження № 1-кп/740/195/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2016 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд
в складі судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора - ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

у відкритому судовому засіданні в м.Ніжин розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого,освіта середня, раніше судимого 02.04.2010 року Ніжинським міськрайонним судом за ст.289 ч.2, ст.69, ст.185 ч.3, ст.186 ч.3, ст.69, ст.185 ч.2, ст.70 КК України до 4-х років позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
В С Т А Н О В И В
03.02.2014 р. близько 00 години ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення офіційного документу та доводячи свої злочинні наміри до кінця, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , скористався вільним доступом до банківської кредитної картки ПриватБанку, що належить ОСОБА_5 , викрав її з наміром у подальшому зняти з неї грошові кошти.

Після цього, ОСОБА_7 маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна та доводячи свої злочинні наміри до кінця, достовірно знаючи код доступу (PIN-код) до грошових коштів у банкоматі по АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав із картки гроші в сумі 3000 грн. (без врахування комісії в сумі 120 грн.) чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку за загальну суму 3120 грн.

Улітку 2014 року ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна та доводячи свої злочинні наміри до кінця, шляхом розбиття вікна проник до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 , звідки повторно таємно викрав тюнер Toshiba 2165 XR вартістю 700 грн., плед-покривало вартістю 479,80 грн., дві подушки розмірами 60х60, вартістю 260 грн., що належить власнику помешкання. Після цього ОСОБА_7 із викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди.

У травні 2015 року ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна та доводячи свої злочинні наміри до кінця, перебуваючи на території будинку ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , користуючись вільним доступот, повторно таємно викрав велосипед «Аіст», вартістю 700 грн., що належить власниці помешкання. Після цього ОСОБА_7 із викраденим з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди.

По першому епізоду обвинувачення обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав та пояснив, що в квартирі ОСОБА_5 бував постійно.03.02.2014 року він знаходився у квартирі ОСОБА_5 і попросив її позичити грошей,але вона відмовила.Він знаючи код кредитної картки,користуючись відсутністю ОСОБА_5 із її сумки взяв кредитну картку і вночі з банкомату зняв 3000грн..Картку після цього поклав в сумку ОСОБА_5 ..Код картки знав так як ОСОБА_5 довіряла йому і він з картки оплачував раніше платежі.

Крім визнання обвинувачуваним своєї вини його вина доводиться і іншими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила,що обвинувачуваний її добрий знайомий і часто перебував у неї в квартирі,знав код кредитної картки.03.02.2014 року ОСОБА_7 знаходився в неї в квартирі.На другий день вона виявила що з картки знято 3000грн..Вона звернулась до ОСОБА_7 з цього питання і він визнав що то він зняв гроші, взявши без її дозволу кредитну картку.

Випискою з рахунку потерпілої де зазначено,що 03.02.2014 року з її банківської картки знято 3120 грн.

Повідомленням Приватбанку про належність кредитної картки потерпілій.

Оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає,що 03.02.2014 ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 ,скориставшись вільним доступом до банківської кредитної картки викрав офіційний документ-банківську кредитну картку, яка належала потерпілій ОСОБА_5 ,а тому повинен нести відповідальність за ст.357ч.1 КК України.

По другому епізоду обвинувачення обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав та пояснив, що в квартирі ОСОБА_5 бував постійно.03.02.2014 року він знаходився у квартирі ОСОБА_5 і попросив її позичити грошей,але вона відмовила.Він знаючи код кредитної картки,користуючись відсутністю ОСОБА_5 із її сумки взяв кредитну картку і вночі з банкомату зняв 3000грн..Картку після цього поклав в сумку ОСОБА_5 ..Код картки знав так як ОСОБА_5 довіряла йому і він з картки оплачував раніше платежі.

Крім визнання обвинувачуваним своєї вини його вина доводиться і іншими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила,що обвинувачуваний її добрий знайомий і часто перебував у неї в квартирі,знав код кредитної картки.03.02.2014 року ОСОБА_7 знаходився в неї в квартирі.На другий день вона виявила що з картки знято 3000грн..Вона звернулась до ОСОБА_7 з цього питання і він визнав що то він зняв гроші,взявши без її дозволу кредитну картку.

Випискою з рахунку потерпілої де зазначено,що 03.02.2014 року з її банківської картки зніто 3120грн.

Повідомленням Приватбанку про належність кредитної картки потерпілій.

Оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає,що 03.02.2014 ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 ,скориставшись вільним доступом до банківської кредитної картки викрав офіційний документ-кредитну картку, яка належала потерпілій ОСОБА_5 ,з якої повторно викрав 3000грн., та 120грн. знято комісії,які використав в своїх цілях,а тому повинен нести відповідальність за ст.185ч.2 КК України.

По третьому епізоду обвинувачення обвинувачуваний ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та пояснив,що із потерпілим ОСОБА_6 він був давно знайомий.Проживав у його будинку.Улітку 2014 року він прибув до будинку в АДРЕСА_4 , розбив вікно,проник до будинку звідки викрав тюнер,дві подушки.Скороварку не викрадав,а плєд був його і знаходився в будинку.

Вина обвинувачуваного крім визнання ним своєї вини доводиться і іншими доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив,що йому на праві власності належить квартира за адресою АДРЕСА_4 .Йому позвонили сусіди і повідомили,що двоє невідомих проникли в будинок і щось викрали.Він сусідам показав фото знайомих і вони впізнали ОСОБА_7 . Із квартири було викрадено плєд, дві подушки, скороварку, тюнер.Він зустрів ОСОБА_7 і той визнав,що то він проникав у квартиру і забрав речі.Плєд належить йому,а плєд обвинувачуваного,похожий на його плєд той забрав раніше.Скороварка мабуть не викрадалась.

Висновками товарознавчої експертизи №800 від 29.06.2016 року,де зазначено що вартість плєда та двох подушок становить 739,80 грн.

Товарним чеком де вартість тюнера Toshiba 2165 XR зазначена 700 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає,що у літку 2014 року ОСОБА_7 , шляхом розбиття вікна проник до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_6 , звідки повторно таємно викрав тюнер Toshiba 2165 XR вартістю 700 грн., плед-покривало та дві подушки вартістю 739,80 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6 ,а тому повинен нести відповідальність за ст.185 ч.3 КК України.

Суд вважає,що вина обвинувачуваного ОСОБА_7 у викраденні скороварки не доведена,оскільки потерпілий вкзав,що скороварки не було,а ОСОБА_7 вину у її викраденні не визнав.

По четвертому епізоду обвинувачення обвинувачуваний ОСОБА_7 свою вину визнав і пояснив,що у травні 2015 року попросив у своїх знайомих ОСОБА_8 велосипед поїздити по місту.З дозволу він користувався велосипедом,а потім приїхав щоб віддати його власникам.Потерпілої не було і він вирішив викрасти велосипед,який потім продав в м.Києві.

Вина обвинувачуваного крім визнання ним своєї вини доводиться і іншими доказами.

Висновками товарознавчої експертизи №760 від 10.06.2016 року де зазначено що вартість велосипеда становить 700 грн.

Оцінюючи зібрані докази суд вважає,що ОСОБА_7 у травні 2015 року з подвір`я будинку по АДРЕСА_5 куди він привів раніше взятий у своєї знайомої ОСОБА_8 велосипед,виявивши що її немає вдома,повторно викрав велосипед який потім продав,а тому повинен нести відповідальність за ст.185 ч.2 КК України.

При обранні міри покарання суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини скоєння кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення - злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного ОСОБА_7 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно.
Пом`якшуючі вину обставини - щире каяття,часткове відшкодування шкоди.
Обтяжуючі вину обставини - рецидив злочинів.
Суд вважає, що виправлення та перевиховання виннного можливе шляхом випробування.
Керуючись ст.ст.374,376 КПК України
У Х В А Л И В

ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України і призначити покарання:

за ч.2 ст.185 КК України один рік позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі;

за ч.1 ст.357 КК України два роки обмеженням волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття покарання призначити чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком три роки,зобовязавши періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 1231,44 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області в 30 денний строк.

Суддя ОСОБА_1