Справа № 559/1042/16-к
Номер провадження 1-кс/559/197/2016
УХВАЛА
"25" травня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на рішення керівника Дубенської місцевої прокуратури,

ВСТАНОВИВ:
Скарга ОСОБА_2 обгрунтовується наступними доводами. В провадженні Дубенського ВП ГУ НП в Рівненській області перебували матеріали досудового розслідування за №00000691 від 11.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України відносно ОСОБА_2

19 листопада 2015 року було змінено кваліфікацію статті 125 КК України із ч.l на ч.2.

Під процесуальним наглядом прокурора ОСОБА_3 по матеріалах досудового розслідування за №00000691 із систематичним порушенням норм чинного КПК України велося слідство слідчим ОСОБА_4 .

За період досудового слідства ОСОБА_2 неодноразово звертався до прокурора ОСОБА_3 і слідчого ОСОБА_4

14 січня 2016 року датоване повідомлення слідчого ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування 18 та 19 січня 2016 року з 9-00 години до 18-00 години. Тобто 14 січня 2016 року було закінчено досудове слідство.

18 січня 2016 року близько 10 години захисник ОСОБА_2 , звернулася до слідчого ОСОБА_5 із заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами досудового розслідування і отримати копії процесуальних документів.

19 січня 2016 року слідчим ОСОБА_4 копія обвинувального висновку була уже відправлена ОСОБА_2 по почті і у прокуратуру.

Лишається незрозумілим мотив, який перешкодив слідчому ОСОБА_4 надати 18січня та 19 січня 2016 року матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Після цього, 21 січня 2016 року обвинувальний акт направлено прокурором до Дубенського міськрайонного суду, про що внесено відомості до ЄРДР.

Дубенським міськрайонним судом судове засідання було призначено на 11 лютого 2016 року та встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України і у в зв`язку з виявленими недоліками, які не уможливлюють призначення судового розгляду обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення зазначених недоліків.

Однак прокурор з 11 лютого по 29 квітня 2016 року в порушення розумного строку, вказаних в ухвалі суду від 11 лютого 2016 року недоліків не усував, справу до суду для розгляду не направляв. Натомість 29 квітня 2016 року в неустановлений законом спосіб, всупереч вимог КПК України, продовжив досудове слідство до 29 травня без визначених законом на те підстав.

Судом повернуто обвинувальний акт з одних підстав, а прокуратура виправляє свої недоліки в роботі у спосіб, непередбачений жодною нормою чинного КПК України.

Намагаючись виправити свої беззаконні дії, прокуратура в особі керівника Дубенської місцевої прокуратури та прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 знову виносить незаконні рішення, винесення яких не передбачено жодною нормою КПК України.

Як стало відомо ОСОБА_2 із поданого до суду клопотання про встановлення строку ознайомлення із матеріалами досудового розслідування прокурора ОСОБА_3 від 19 травня 2016 року - « ... у зв`язку з завершенням строку досудового розслідування, згідно постанови керівника Дубенської місцевої прокуратури від 29 квітня 2016 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000691 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України продовжено до 29 травня 2016 року».

Жодна норма чинного КПК України не передбачає продовження досудового розслідування після його завершення.

У керівника Дубенської місцевої прокуратури немає жодних законних підстав повноважень продовжувати досудове розслідування через 3,5 місяця після його закінчення.(Строк досудового розслідування закінчився, згідно повідомлення 14 січня 2016 року).

Тобто, щоб приховати систематичне беззаконня прокурора ОСОБА_3 , керівник Дубенської місцевої прокуратури сам свідомо йде на порушення Закону.

В свою чергу прокурор ОСОБА_3 клопоче про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, після того, як затверджений ним, обвинувальний акт, за наявністю ряду недоліків, суд повертає в прокуратуру.

Посадовими особами Дубенської місцевої прокуратури не виконуються вимог положень чинного КПК України, керівник прокуратури та прокурор ОСОБА_3 не виконуючи своїх прямих обов`язків, продовжують вчиняти беззаконня та свавілля, чим порушують права ОСОБА_2 , як громадянина.

Породжуючи прокурорське свавілля, вони зобов`язують ОСОБА_2 виконувати процесуальні дії, які не передбачені жодною нормою чинного законодавства України.

Скаржник зазначає, що він не зобов`язаний виконувати незаконні вимоги прокурора ОСОБА_3 , які непередбачені нормами чинного законодавства України.

Стаття 294 та ст.295 КГІК України чітко регулюють продовження строку досудового слідства, а не продовження строку досудового слідства, коли обвинувадьний акт повернуто судом прокурору, а досудове слідство закінчено 14 січня 2016 року, за текстом обвинувального акту - «а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акта», як зазначено в повідомленні від 14 січня 2016 року.

Про існування постанови керівника Дубенської місцевої прокуратури від 29 квітня 2016 року Чайці стало відомо 24 травня 2016 року, після ознайомлення його захисника з копіями матеріалів, зазначених в додатку. Про що свідчить відповідна заява від 24 травня 2016 року.

Прокурор з 11 лютого по 29 квітня 2016 року в порушення розумного строку, вказаного в ухвалі суду від 11 лютого 2016 року технічних недоліків не усунув, справу з обвинувальним актом до суду для розгляду не скерував, а 29 квітня 2016 року в неустановлений та непередбачений законом спосіб, прийняв незаконне процесуальне рішення, без визначених законом на те підстав.

Відповідно до ч.4 резолютивної частини постанови від 29 квітня 2016 року, в порушення права ОСОБА_2 на захист - його не повідомлено про прийняття такого рішення і не надано його копії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України прокурор не здійснив процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України. У зв`язку з цим ОСОБА_2 і подав скаргу до сділчого судді. З огляду на викладене, керуючись п.1 ч.1 ст.303 КПК України ОСОБА_2 просить - скасувати постанову керівника Дубенської місцевої прокуратури від 29 квітня 2016 року якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000691 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 cт.l25 КК України до 29 травня 2016 року». Цю скаргу ОСОБА_2 просив розглянути одночасно з клопотанням прокурора ОСОБА_3 про встановлення строку для ОСОБА_2 та його захисника для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Розглянувши данну скаргу суд приходить до наступного висновку. Розгляд цієї скарги одночасно з розглядом клопотання прокурора щодо встановлення строку для обвинуваченого для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не є можливим. Це різні предмети розгляду, різні ініціатори, і відносини регулюються різними нормами, тож об`єднувати в одне провадження клопотання прокурора та скаргу обвинуваченого не є доцільним.

Щодо суті самої скарги то на думку суду, слід відмовити у відкритті провадження за ціює скаргою.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді передбачені ч.1 ст.303 КПК України.

Скаржник посилається на п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

А п.1 ч.1 ст.303 КПК України зазначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого або прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Аналіз вказаної норми дозволяє зробити висновок, що жодна бездіяльність, рішення чи дії прокурора, що полягають у винесенні постанови про продовження строку досудового розслідування не підходять під зміст п.1.ч.1 ст.303 КПК України. Отже можна дійти висновку, що у порядку ст.303 КПК України таке процесуальне рішення прокурора не оскаржується.

Відповідно до ч.4 ст.303 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ч.5 цієї статті копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

І відповідно до ч.6 цієї статті ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.303, 3034 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення керівника Дубенської місцевої прокуратури - відмовити.

Матеріали скарги повернути ОСОБА_2 разом з копією ухвали.

Ухвала може бути оскаржена безепосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: