Справа № 755/5029/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "25" березня 2016 р.
Колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263, ч.3 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000770 відносно ОСОБА_7 .

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи суд приходить до наступного:

відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно вимог вказаної норми закону, - на підставі викладених фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення щодо об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони, слідчому, прокурору слід визначити і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, і формулювання, що б точно відповідало вказаним елементам кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування вважає встановленими.

Дослідивши зміст обвинувального акту, суд вважає, що наведена норма КПК слідчим та прокурором не дотримана.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що з метою заселення у міні готель, по АДРЕСА_3 , 20.10.2015 року, приблизно о 23 год. 30 хв., видаючи себе за ОСОБА_8 надав адміністратору готелю завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Ірпінським МВ ГУМВС в Київській обл. 02.08.2006 на ім`я ОСОБА_8 до якого були внесені зміни шляхом заміни фотокартки ОСОБА_9 на фотокартку ОСОБА_7 .

Крім того, у невстановлені досудовим слідством час та місці, за невстановлених обставин, у невстановлений спосіб та у невстановленої досудовим слідством особи ОСОБА_7 , незаконно придбав без передбаченого законом дозволу короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю, виготовлену шляхом переробки саморобним способом газового (сигнального) напівавтоматичного (самозарядного) пістолета виробництва фірми «ROHM GmbH» (Німеччина) модель «RG 88» (номер видалений саморобним способом) калібру 9 мм Р.А., який був призначений для стрільби виключно газовими та шумовими патронами калібру 9 мм Р.А, які розпочав незаконно зберігати в приміщені готельного номеру № НОМЕР_2 по вул. Степана Сагайдака, 96 в м. Києві за місцем свого мешкання, де 24.10.2015, в проміжок часу з 20 год. 50 хв. до 23 год. 40 хв., працівниками міліції виявлено та вилучено зазначену зброю та набої.

Крім того, ОСОБА_7 з корисливих спонукань, з метою вчинення умисних злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, зберіганням та збутом психотропної речовини амфетамін, у невстановлені досудовим слідством дату, час та за невстановлених обставин, у невстановленої досудовим слідством особи незаконно придбав обладнання та речовини призначені для незаконного виготовлення психотропної речовини амфетамін.

Придбавши за вищевказаних обставин обладнання та речовини призначені для незаконного виготовлення психотропної речовини амфетамін, ОСОБА_7 перевіз їх до приміщення готельного номеру № НОМЕР_2 , який знаходиться по вул. Степана Сагайдака, 96 в м. Києві, де у невстановлений досудовим слідством час та обставинах, будучи обізнаним про спосіб виготовлення в кустарних умовах психотропної речовини амфетамін вирішив незаконно виготовити вказану психотропну речовину з метою подальшого її збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та обставинах, знаходячись в приміщені готельного номеру № НОМЕР_2 міні готелю, який знаходиться по вул. Степана Сагайдака, 96 в м. Києві за допомогою заздалегідь незаконно придбаного обладнання та пристосованих засобів для виготовлення психотропної речовини амфетамін, використовуючи заздалегідь придбані речовини незаконно виготовив з метою збуту порошкоподібні речовини та рідини, які містять в своєму складі психотропну речовину амфетамін загальною масою 37,285 г.

Незаконно виготовивши за вищевказаних обставин психотропну речовину амфетамін, загальна маса, якої становить 37,285 г, ОСОБА_7 розпочав незаконно її зберігати з метою збуту в приміщені готельного номеру № НОМЕР_2 міні готелю, який знаходиться по вул. Степана Сагайдака, 96 в м. Києві, де 24.10.2015, в проміжок часу з 20 год. 50 хв. до 23 год. 40 хв., працівниками міліції психотропну речовину була виявлено та вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, - у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

На підставі ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, за результатами якого, у разі визнання особи винуватою, мотивувальна частина вироку має містити, як на тому наголошується в п.2 ч. 3 ст. 374 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Отже, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не наведено формулювання обвинувачення з посилання на фактичні обставини, які б точно відповідали елементам конкретного кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_7 що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000770, не містить належно викладених обставин пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, а саме про місце, час, спосіб, придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у придбанні та зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення, зберігання та збуту психотропних речовин у особливо великих розмірах.

Так, у викладенні обвинувачення вказаного епізоду кримінального правопорушення відсутнє формулювання обвинувачення з посилання на фактичні обставини, а саме не вказано, які саме дії вчинив ОСОБА_7 , хоча прокурор по кожному окремому епізоду зазначає: «Придбавши за вищевказаних обставин» однак самі обставини в обвинувальному акті відсутні а вказано лише «у невстановлені досудовим слідством час та місці, за невстановлених обставин, у невстановлений спосіб та у невстановленої досудовим слідством особи»

Європейській суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті п.п. « а» п.3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінального провадження, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явлення йому обвинувачення (рішення від письмового повідомлення про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Каменській проти Австрії №9783/82 п. 79).

Крім того, суд констатував, що положення п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світі більш загальної норми про право на справедливий розгляд, гарантований п. 1 цієї статті. У кримінальному провадженню надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п.52.

Аналіз суті обвинувачення, пред`явленного ОСОБА_7 за ч.1 ст.313 КК України свідчить про його неконкретність. Так в обвинуваченні вказано, що ОСОБА_7 у невстановлені досудовим слідством дату, час та за невстановлених обставин, у невстановленої досудовим слідством особи незаконно придбав обладнання та речовини призначені для незаконного виготовлення психотропної речовини амфетамін.

При цьому не зазначено яке саме обладнання та які саме речовини, призначені для виготовлення психотропної речовини придбав ОСОБА_7 .

Вказана обставина, що ОСОБА_7 не повідомлено за які, конкретно вчинені ним дії, він обвинувачується, розцінюється судом як порушення прав обвинуваченого на захист та є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального Закону.

Відповідно до п. 3(а) ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень повинен бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Недотримання вказаних вимог Конвенції при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, і зокрема: засаду законності, яка полягає в неухильному дотриманні вимог міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України (п. 1 ст. 9 КПК України), та засаду забезпечення права обвинуваченого на захист (ст. 20 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких. Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих обвинуваченому правопорушень, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відсутні.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватими, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у обвинуваченого родини, наявність на утриманні малолітньої дитини, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, відсутність судимостей, однак такі відомості не можуть свідчити про відсутність або зменшення відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 92, 177, 291, 314, 315, 331, 337 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000770 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 4 ст. 358 КК України, - повернути прокурору м. Києва.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на 60 днів до 22 травня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: