Справа № 660/813/15-к
Номер провадження 1-кп/660/10/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року

Нововоронцовський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законного представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої

ОСОБА_9 ОСОБА_10

захисника ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження № 0000373 за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, одружений, не працює, уродженець с. Дудчани, Нововоронцовського району, Херсонської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українка, громадянка України, одружена, не працює, уродженка с. Гаврилівка, Нововоронцовського району, Херсонської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судима
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_12 14.06.2015 року, близько 20:00 години, разом із ОСОБА_13 , діючи з нею спільно і узгоджено, перебуваючи на вулиці поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 вихопив у останньої дерев`яну палицю, якою наніс декілька ударів в область тулуба та стегна ОСОБА_9 , а також наніс останній чисельні удари руками в область грудей, голови та шиї, а ОСОБА_13 у цей час, діючи з ним спільно і узгоджено, реалізуючи спільний умисел, нанесла чисельні удари пакетом, який вона тримала в руках і в якому знаходилися наповнені пляшки з рідиною, ОСОБА_9 в область голови та грудей.
У результаті спільних і узгоджених дій ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження, а саме: перелом 3-го ребра зліва, посттравматична двостороння пневмонія, посттравматична лівостороння невралгія 3,4 міжребер`я, синці, крововиливи в м`яких тканин лівої половини грудей, лівої молочної залози, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 31 від 17.07.2015 року є середньої тяжкості тілесними ушкодженнями, а також струс головного мозку, крововиливи, синці в м`яких тканини голови, шиї, грудях справа, лівого стегна, які згідно з цим же висновком судово-медичного експерта є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Також ОСОБА_12 , 14.06.2015 року, близько 20:00 години, разом із ОСОБА_13 , діючи з нею спільно і узгоджено, перебуваючи на вулиці поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , 1955 року народження, яка намагалась припинити його протиправні дії і вирвати у нього палицю, якою той наносив удари ОСОБА_9 , він умисно наніс удар цією ж палицею по правому стегну ОСОБА_6 , а ОСОБА_13 у цей час, діючи з ним спільно і узгоджено, реалізуючи спільний умисел, нанесла чисельні удари пакетом, який вона тримала в руках і в якому знаходилися наповнені пляшки з рідиною, в область обличчя.
У результаті спільних і узгоджених дій ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`які тканини обличчя, правого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта № 33 від 24.07.2015 року є легкими тілесними ушкодженнями.
Обвинувачений ОСОБА_12 під час судового розгляду декілька разів змінював покази в частині визнання або не визнання себе винним та остаточно винним себе не визнав та пояснив, що 14.06.2015 року йшов назустріч дружині, побачив, що до неї підійшла ОСОБА_9 і вони почали всі разом скандалити. ОСОБА_9 у руці тримала палку і ударила його нею. Він вихопив палку і почав нею бити ОСОБА_9 . Бив по стегну і по ребру. Потім підійшла ОСОБА_6 і почала відбирати палку, він також її бив. Як палку відібрали, бив ОСОБА_6 і ОСОБА_9 руками по голові. Перший ні на кого не нападав, знав, що ОСОБА_14 , 1955 року народження і є особою похилого віку. Під час бійки його дружина ОСОБА_13 була поряд і відбивалася від ОСОБА_9 і ОСОБА_6 пакетом із пляшкою. З приводу причин бійки, пояснив, що конфлікт між ОСОБА_6 і ОСОБА_13 був триваючим, він особисто вже не витримав, тим більше ОСОБА_9 вдарила його палкою. Дитину він не бив, а зачепив її випадково палкою. На досудовому слідстві подавав заяву з приводу вчинення щодо нього злочину ОСОБА_9 , але потім забрав, мав легкі тілесні ушкодження подряпини, синці. На запитання чому забрав заяву щодо ОСОБА_9 відповіді не дав. Цивільний позов ОСОБА_9 не визнає.

Обвинувачена ОСОБА_13 під час судового розгляду декілька разів змінювала покази в частині визнання або не визнання себе винною та остаточно винною себе не визнала та пояснила, що у неї був триваючий конфлікт із ОСОБА_6 з приводу ревнощів, остання їй погрожувала. Вийшла вона із магазину з продавцем біля 8 години вечора. На зустріч вийшла ОСОБА_9 з палкою. Замахнулась на неї, чоловік її відштовхнув і прийняв удар палкою на себе. Підбігла ОСОБА_6 , теж почала битися. Тоді вона пакетом із мінералкою, який був у руці почала бити ОСОБА_6 по спині і ОСОБА_9 . Дитина була далеко, її ніхто не бив. Бійку вона не починала, а тільки захищалася. Була у тверезому стані. Їй удари не наносилися, тілесних ушкоджень від бійки не отримала. Цивільний позов ОСОБА_9 не визнає.
На запитання представника ОСОБА_9 з приводу неточності у показах її і чоловіка у частині моменту нанесення ОСОБА_9 удару палкою пояснила, що її покази є вірними, її чоловік підбіг до неї і захистив від удару палкою.

Вислухавши пояснення обвинувачених, суд вважає, що їх винність, підтверджується сукупністю таких доказів.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що народилася у 1955 році, не працює, пенсіонерка. 14.06.2015 року у вечорі відганяла корів додому разом із дочкою ОСОБА_9 . Здалека побачила біля площадки магазину продавця разом із ОСОБА_13 . Вона махнула і привіталася з правщицею - ОСОБА_15 . ОСОБА_13 в цей час повернулася до неї і почала її ображати. До ОСОБА_13 підійшла ОСОБА_9 і намагалася з нею поспілкуватися. У відповідь ОСОБА_13 почала її ображати, нецензурно лаятися, виник конфлікт. Через декілька хвилин вона побачила як до них підбіг чоловік ОСОБА_13 ОСОБА_12 , вихопив у ОСОБА_9 палку і почав її бити, наніс декілька ударів. Одночасно ОСОБА_13 також почала бити пакетом ОСОБА_9 . Вона підійшла і почала виривати палку у ОСОБА_12 , останній також почав її бити палкою, наніс декілька ударів, а ОСОБА_13 в цей час била її і ОСОБА_9 важким пакетом із водою і пивом, у тому числі і по голові. ОСОБА_6 почала кликати на допомогу. Після того як вона вирвала палку із рук ОСОБА_12 , останній почав їх бити руками стиснутими в кулак. Особисто вона і її донька ОСОБА_9 нікого не била. Першими бійку почав ОСОБА_12 . Після бійки вони прийшли додому і побачили численні ушкодження на тілі і голові ОСОБА_9 і малолітній ОСОБА_7 . Потім у ОСОБА_9 після бійки почалися ускладнення, пневмонія, вона приймала антибіотики. Дитину ОСОБА_7 ОСОБА_12 вочевидь зачепив палкою ненавмисно. Під час бійки дитина бігала і просила ОСОБА_12 не бити жінок. Просить задовольнити цивільний позов її доньки ОСОБА_9 до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 .
Також ОСОБА_6 підтримала зміну обвинувачення прокурором, подала заяву, підтримує обвинувачення і наполягає на притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 і ОСОБА_13 за вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 повідомив, що остання виїхала за кордон, наполягає на своїй заяві, підтверджує покази надані під час досудового розслідування. Підтримує зміну обвинувачення прокурором в частині притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 і ОСОБА_13 за вчинення щодо матері ОСОБА_9 ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Наполягає на задоволені цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з підстав, викладених у позові.
Малолітній свідок ОСОБА_16 дала у судовому засіданні наступні пояснення. У той день вона разом із ОСОБА_9 пасли корів, остання тримала у руці палку, якої поганяла худобу. ОСОБА_13 і ОСОБА_9 спілкувалися, а потім до них підбіг ОСОБА_12 , вихопив у ОСОБА_9 палку і почав нею бити. Потім підійшла ОСОБА_6 і спробувала захищати ОСОБА_9 . Вона підійшла до них і ОСОБА_12 вдарив її палкою також. Під час бійки вона була коло бабусі ОСОБА_6 . До них підбігла, щоб допомогти розборонити.
Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_17 пояснила, що знаходилася вдома та побачила у вікно, що ОСОБА_12 розмахує руками, вибігла на вулицю, так як там була її дитина, в той момент її донька бігла налякана їй назустріч зі словами: «Там дядя ОСОБА_18 б`є тьотю Свєту». Ні початок бійки, ні саму бійку не бачила, лише її результат, коли підійшла: ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді червоної плями зліва на нозі та розбитої губи. Хто розпочав бійку та чи били ОСОБА_7 і ОСОБА_6 не бачила. Після бійки через декілька днів їй телефонував ОСОБА_12 , погрожував і чинив на неї тиск з приводу даних нею свідчень під час досудового розслідування. На час вказаних подій будь яких образ на ОСОБА_13 і ОСОБА_12 не мала.
Допитана у судовому засідання малолітній свідок ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_13 поговорити, підбіг ОСОБА_12 , вихопив палку і почав бити ОСОБА_9 . ОСОБА_6 , її бабуся, підійшла, щоб їх розборонити. Вона та ОСОБА_16 дуже злякалися, і ОСОБА_20 побігла до матері. Коли вони з мамою пришли на те місце, вже всі розійшлися. Також пояснила, що особисто не бачила чи била ОСОБА_13 . Дарину пакетом, лише знає зі слів самої ОСОБА_21 . Чи бив ОСОБА_22 не бачила.
Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_23 пояснила, що знаходилася в своєму палісаднику на території свого домоволодіння, бачила як ОСОБА_13 із продавцем із магазину після закриття, близько 20:00 год., йшли додому. ОСОБА_9 разом із матір`ю ОСОБА_6 , йшли із коровою, та ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_13 розмовляти. В цей час швидким кроком підійшов ОСОБА_24 , вихопив у ОСОБА_9 палку і почав бійку. ОСОБА_6 їх розбороняла, ОСОБА_13 пакетом із пляшками била всіх. Поряд бігала ОСОБА_16 , яку ОСОБА_12 , напевно, зачепив палкою. Чи била ОСОБА_13 малолітню ОСОБА_21 , вона не бачила.
Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_25 пояснила, що в той день ввечері гнала худобу додому, бачила як ОСОБА_6 разом із донькою пасли корову біля магазину. ОСОБА_13 із продавцем із магазину йшли додому по вулиці. Поки завела худобу в двір, почула крики, вийшла на вулицю, але вже нічого не було. Бійки не бачила.
Крім цього, вина обвинувачених підтверджується також іншими доказами:
-витягом з кримінального провадження № 0000373 (а.с. 1);

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2015 року (а.с. 7);
-протоколом огляду місця події від 17.06.2015 року та фототаблицею до нього (а.с.8-9);
-заявою ОСОБА_9 про початок кримінального провадження у формі приватного обвинувачення від 15.06.2015 року щодо побиття її, її матері ОСОБА_6 та її племінниці ОСОБА_7 (а.с. 10);
-висновком судово-медичної експертизи № 31, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які розділені на дві групи: середнього ступеня тяжкості і легкі тілесні ушкодження (а.с. 38-39);
-висновком судово-медичної експертизи № 33, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені легкі тілесні ушкодження (а.с. 51);
-висновком судово-медичної експертизи № 32, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені легкі тілесні ушкодження (а.с. 63);
-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 5/31, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які розділені на дві групи: середнього ступеня тяжкості і легкі тілесні ушкодження, спричинені в результаті дії тупих предметів (не виключено, що рукою зжатою в кулак), а також тупим предметом певної довжини (не виключено, що палкою). Легкі тілесні ушкодження могли виникнути в результаті нанесення ударів сумкою, в якій знаходилася пластикова пляшка з рідиною (а.с. 75- 76);
-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 6/33, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені легкі тілесні ушкодження, які виникли в результаті дії тупих предметів, а також спричинені не виключено палкою. Частина тілесних ушкоджень могла виникнути в результаті нанесення ударів сумкою, в якій знаходилася пластикова пляшка з рідиною (а.с. 88-89);
-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 7/32, згідно якого у ОСОБА_7 , виявлені легкі тілесні ушкодження (а.с. 101-102);
-висновком судово-медичної експертизи № 34, згідно якого у ОСОБА_12 виявлені легкі тілесні ушкодження садна обличчя, синець лівого плеча (а.с. 114);
Всі ці докази суд визнає достовірними, належними та допустимими і кладе в основу вироку в справі.
Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає недоведеними обставини обвинувачення, за яких ОСОБА_12 і ОСОБА_13 при вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України діяли групою осіб за попередньою змовою.
Такі обставини не підтверджуються ні показами свідків, ні іншими доказами по справі. Суд вважає можливим виключити із обвинувачення ОСОБА_12 і ОСОБА_13 ці обставини, які не змінюють кваліфікації вчиненого ними злочину, але які не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду. У зв`язку з чим суд не вважає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Суд критично оцінює позицію захисника обвинувачених про визнання невинуватими ОСОБА_12 і ОСОБА_13 у пред`явленому обвинуваченні. Зокрема з тих підстав, що ОСОБА_13 била потерпілих сумкою і спричинила ОСОБА_9 і ОСОБА_6 лише легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз. Судом було встановлено, що ОСОБА_12 і ОСОБА_13 діяли разом, спільно і узгоджено. ОСОБА_12 бив ОСОБА_9 і ОСОБА_6 палкою і руками зігнутими в кулак, і в цей же час одночасно ОСОБА_13 наносила удари обом потерпілим пакетом із пляшками з рідиною. В результаті їх спільних, узгоджених умисних дій ОСОБА_9 одночасно були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості і легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження. Не вбачає суд і перевищення необхідної оборони в діях ОСОБА_12 , оскільки ні потерпілі, ні жодний із свідків не бачив, як ОСОБА_9 перша наносила удари палкою ОСОБА_12 . Водночас наявність палки в руках ОСОБА_9 пояснюється потерпілими і свідками тим, що в час вказаних подій вона заганяла палкою корів додому.

Так само суд не приймає позицію захисника обвинувачених в частині відсутності у кримінальному провадженні заяви ОСОБА_6 про вчинення щодо неї ОСОБА_12 і ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Так, відповідно витягу з кримінального провадження № 0000373 та заяви ОСОБА_9 про початок кримінального провадження у формі приватного обвинувачення від 15.06.2015 року, кримінальне провадження здійснювалося за заявою ОСОБА_9 щодо вчинення кримінального правопорушення щодо неї, її близьких родичів - матері ОСОБА_6 та її племінниці ОСОБА_7 . Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_6 подала усну заяву про вчинення щодо неї ОСОБА_12 і ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і погодилася на зміну обвинувачення прокурором в цій частині.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії ОСОБА_12 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.
Дії ОСОБА_13 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання ОСОБА_12 суд враховує обтяжуючі покарання обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку.І з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, раніше не судимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується більше позитивно, враховуючи думку прокурора, потерпілих, суд вважає достатнім призначити остаточне покарання у виді обмеження волі.
При призначенні покарання ОСОБА_13 суд враховує обтяжуючі покарання обставини вчинення злочину щодо особи похилого віку. І з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, особи винної, раніше не судимої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характеризується більше позитивно, враховуючи думку прокурора, потерпілих, суд вважає достатнім призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Що стосується позовних вимог представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, то суд вважає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Щодо моральної шкоди, то згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 року під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. У пункті 5 вказаної Постанови роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальним правилом моральну шкоду відшкодовує особа, яка її завдала, за наявності її вини.
Діями обвинувачених дійсно завдано матеріальну і моральну шкоду потерпілій. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_9 зазнала у зв`язку із вчиненням щодо неї кримінального правопорушення та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Матеріальна шкода полягає у витратах на лікування, медичне обстеження, що підтверджується копіями результатів УЗД від 19.06.2015 року, копіями чеків на придбання ліків на загальну суму 2083,71грн. Матеріальна шкода від кримінального правопорушення обвинуваченими не визнається, проте сума і розмір витрат на обстеження і лікування не оспорюються.
Тому, вирішуючи питання щодо стягнення матеріальної і моральної шкоди з обвинувачених, суд приймає до уваги, вимоги розумності і справедливості і вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 солідарно суму матеріальної шкоди в розмірі 2083,71 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Крім того, згідно обвинувального акту від 18.08.2015 року ОСОБА_12 і ОСОБА_13 обвинувачуються в тому, що ОСОБА_13 , продовжуючи свій злочинний умисел, нанесла декілька ударів пакетом, в якому знаходилися наповнені пляшки з рідиною, в область голови малолітній потерпілій ОСОБА_7 , спричинивши своїми діями потерпілій згідно висновку судово-медичної експертизи № 32 від 24.07.2015 року тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, синців в м`яких тканинах голови, обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_12 за цим епізодом кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_13 за цим епізодом кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
09.03.2016 року прокурором змінено обвинувачення, виключено епізод про вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_7 .

Однак в судовому засіданні законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 скористався своїм правом підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, наполягав на притягненні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності за вказані дії.

Разом з тим, вина ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_7 не знайшла свого підтвердження за результатом судового розгляду з огляду на наступне.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 нанесення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_7 заперечив, пояснивши, що допускає те, що міг випадково її вдарити, коли та підбігала до своєї тітки ОСОБА_9 та бабусі ОСОБА_6 , проте умислу на заподіяння їй тілесних ушкоджень не мав.

Обвинувачена ОСОБА_13 допитана в судовому засіданні пояснила, що під час бійки ОСОБА_7 перебувала на відстані приблизно чотирьох метрів від неї, тому вона не могла їй заподіяти тілесні ушкодження.

ОСОБА_6 у судовому засіданні, зокрема зазначила, що ОСОБА_12 міг ненавмисно вдарити ОСОБА_7 , яка підбігла до них в ході бійки.

Допитана у ході судового засідання за участі законного представника ОСОБА_26 потерпіла неповнолітня ОСОБА_7 повідомила, що її вдарив палицею по голові ОСОБА_12 . Пакетом по голові її ОСОБА_13 не била.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 повідомила, що вона не бачила, як ОСОБА_12 та ОСОБА_13 били ОСОБА_7 . Про те, що ОСОБА_7 била ОСОБА_13 їй повідомила пізніше сама ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_23 у ході судового засідання пояснила, що бачила, як ОСОБА_12 одного разу зачепив палкою ОСОБА_7 , яка там бігала.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 32 у ОСОБА_7 , виявлені легкі тілесні ушкодження (а.с. 63).
За таких обставин слід дійти висновку, що у ході судового розгляду не здобуто достатніх доказів того, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисно заподіяли неповнолітній ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 32 від 24.07.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Легкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 ОСОБА_12 заподіяв з необережності, випадково зачепивши її палкою, коли ОСОБА_7 під час бійки підбігла до своєї тітки ОСОБА_9 та бабусі ОСОБА_6 . Нанесення ж середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 неповнолітній ОСОБА_7 взагалі нічим не підтверджено.

За таких обставин ОСОБА_12 та ОСОБА_13 слід виправдати у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України щодо малолітньої потерпілої ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 100 годин громадських робіт;
- за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту його прибуття до установи відбування покарання.
ОСОБА_13 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у виді 80 годин громадських робіт;
- за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_13 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладенні на неї обов`язки. Покласти на засуджену ОСОБА_13 відповідно до п.п. 2,3 ч.1 ст.76 КК України такі обов`язки: 1) п.2 - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; 2) п.3 - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов представника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 2083,71 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

ОСОБА_12 по епізоду спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 - виправдати за відсутністю в цих діях складу злочину, передбаченогоч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_13 по епізоду спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_7 - виправдати за відсутністю в цих діях складу злочину, передбаченогоч. 1 ст. 122 КК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1