Справа № 495/1439/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000013 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, освіта середня спеціальна, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , займає посаду інспектора 1-ї категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , прапорщик, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

військовий прокурор Білгород-Дністровського гарнізону ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 з 30 жовтня 2012 року проходить військову службу за контрактом на посаді інспектора 1-ї категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі за текстом ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») у військовому званні «прапорщик». Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на вказаній посаді, обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції та законів України, знати та виконувати службові обов`язки, які визначаються статутами Збройних Сил України, відповідними положеннями та інструкціями, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців.

Водночас, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 10, 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», п.п. 2, 14, 15 частини ІІ Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби державної прикордонної служби України, затверджено наказом Адміністрації державної прикордонної служби № 1040 від 29 грудня 2009 року (далі Інструкції) обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у складі прикордонного наряду «старший зміни прикордонних нарядів», зобов`язаний в установленому порядку здійснювати прикордонний контроль і пропуск осіб, транспортних засобів, вантажів, у разі наявності належно оформлених документів, після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; здійснювати контроль за дотриманням прикордонного режиму та режиму у пункті пропуску, протидіяти і запобігати корупційним діянням та злочинам у сфері службової діяльності особового складу Державної прикордонної служби України; дотримуватися вимог Кодексу доброчесної поведінки персоналу Державної прикордонної служби України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, уміло поєднувати повсякденну вимогливість з дотриманням прав і свобод та відомчих стандартів культури.

Відповідно до вимог п. 25 згаданої вище Інструкції, обвинувачений ОСОБА_3 має право: перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон, документи на право перетинання державного кордону, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати; здійснювати адміністративне затримання осіб на підставах і на строки, визначені законами, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перетнули державний кордон; не пропускати через державний кордон осіб без відповідних документів на право його перетинання, осіб, які надали свідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів; зупиняти та оглядати в межах прикордонної смуги, контрольованого прикордонного району транспортні засоби, а також перевіряти документи, що посвідчують особу водія та пасажирів; запрошувати осіб до відділу прикордонної служби або інших структурних підрозділів відділу для з`ясування обставин незаконного перетинання державного кордону України, порушення режиму державного кордону, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску.

У зв`язку з викладеним, обвинувачений ОСОБА_3 під час виконання обов`язків у складі прикордонного наряду «старший зміни прикордонних нарядів» наділений правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними особами, що перетинають державний кордон, а тому є представником влади і внаслідок цього є службовою особою.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу», п.п. 25, 27 Інструкції, ОСОБА_3 заборонено: приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України; надавати переваги в перетинанні державного кордону особам, транспортним засобам та вантажам; мати при собі грошові кошти понад розміру, встановленого окремим розпорядчим актом адміністрації Держприкордонслужби.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку у ЗС України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів, у зв`язку із чим ОСОБА_3 є працівником правоохоронного органу.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 , використовуючи надану йому владу, діючи на порушення наведених вимог законодавства, із корисливих мотивів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17 лютого 2016 року об 11.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 заступив на службу у прикордонному наряді «старший зміни прикордонних нарядів» на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Маяки» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого в Білгород-Дністровському районі Одеської області. Того ж дня, близько 18.00 години у вказаний пункт пропуску прибула громадянка Республіки Молдова ОСОБА_7 з метою перетину державного кордону на в`їзд до України.

Відповідно до пп. 2 п. 2 «Порядку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 15 лютого 2012 року №150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду.

Відповідальність за порушення іноземцями встановленого терміну перебування в Україні, виявлені в пунктах пропуску через державний кордон України, передбачена ч. 2 ст. 203 КУпАП України.

Під час перевірки документів громадянки ОСОБА_7 встановлено, що вона протягом останніх 180 днів перебувала на території України та не мала праву в`їзду в зв`язку з допущенням порушення встановленого терміну перебування в Україні. Обвинувачений ОСОБА_3 виявив вказані порушення, повідомив їй про них, а також про те, що вона не має права в`їзду та він повинен притягнути її до адміністративної відповідальності. В свою чергу ОСОБА_7 зазначила, що проживає та працює на території України та їй необхідно перетнути кордон. На це обвинувачений ОСОБА_3 сказав ОСОБА_7 , що за грошову винагороду він не буде притягувати її до адміністративної відповідальності, а також дозволить потрапити на територію України та запропонував назвати суму, яку вона може надати. Не маючи іншого вибору, ОСОБА_7 погодилась на умови обвинуваченого ОСОБА_3 та вказала, що може передати йому грошові кошти в сумі 1000 гривень, яку написала на аркуші паперу, наданому обвинуваченим ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на одержання даної неправомірної вигоди, після чого близько 18.00 години 17 лютого 2016 року, перебуваючи біля приміщення паспортного контролю пункту пропуску для автомобільного сполучення «Маяки» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого в Білгород-Дністровському районі Одеської області, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1000 гривень, в якості неправомірної вигоди, за не притягнення її до адміністративної відповідальності та безперешкодний в`їзд на територію України.

Таким чином, за викладених вище обставин, обвинувачений ОСОБА_3 , являючись інспектором 1-ї категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто військовою службовою особою, представником влади працівником правоохоронного органу, перебуваючи у складі прикордонного наряду «старший зміни прикордонних нарядів» у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення « ІНФОРМАЦІЯ_7 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого в Білгород-Дністровському районі Одеської області, близько 18.00 години 17 лютого 2016 року, використовуючи надану йому владу та своє службове становище, яке він займав у зв`язку з несенням служби у вказаному прикордонному наряді, одержав від громадянки ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, а саме за не притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення терміну перебування на території України та безперешкодний в`їзд на територію України.

Обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 368 ч.1 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

Судом встановлено, що 26.02.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України та пояснив, що близько 18 години 17 лютого 2016 року, використовуючи надану йому владу та своє службове становище, яке він займав, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 1000 гривень за не притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення терміну перебування на території України та безперешкодний в`їзд на територію України.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст. 368 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організацією та здійсненням прикордонного контролю, строком на 1 рік.

01.03.2016 року у підготовчому судовому засіданні військовий прокурор Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організацією та здійсненням прикордонного контролю, строком на 1 рік, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організацією та здійсненням прикордонного контролю, строком на 1 рік.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26.02.2016 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 368 ч.1 КК України та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організацією та здійсненням прикордонного контролю, строком на 1 рік.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ