Справа № 158/2098/16-к
Провадження № 1-кп/0158/118/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 07.10.2008 року Луцьким міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 03.02.2016 року по відбуттю покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
18.08.2016 року близько 15 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, зателефонувавши зі свого телефону № НОМЕР_1 на стаціонарний телефон потерпілої ОСОБА_5 № НОМЕР_2 повідомив неправдиву інформацію про те, що колишній зять останньої ОСОБА_7 потрапив у ДТП і для вирішення виниклих проблем необхідні грошові кошти, та в подальшому зустрівшись з потерпілою на території автостанції у АДРЕСА_2 , незаконно заволодів її грошовими коштами у сумі 1000 грн., які вона, будучи введеною в оману, добровільно йому передала.
Крім того, 20.08.2016 року близько 19 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, зателефонувавши зі свого телефону № НОМЕР_1 на стаціонарний телефон потерпілої ОСОБА_6 № НОМЕР_3 повідомив неправдиву інформацію про те, що внук останньої ОСОБА_8 , потрапив у ДТП і для вирішення виниклих проблем необхідні грошові кошти, та в подальшому зустрівшись з потерпілою на території автостанції у АДРЕСА_2 , незаконно заволодів її грошовими коштами у сумі 6400 грн., які вона будучи введеною в оману, добровільно йому передала.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, давши пояснення що до обставин його вчинення, які відповідають обвинувальному акту. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили свої покази, просили обвинуваченого суворо покарати та вказали, що матеріальна шкода їм не відшкодована.
З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, вчиненими повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно.
Разом з тим, суд враховує обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рецидив злочину.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, в тому числі за умисні корисливі злочини, через короткий проміжок часу після відбуття покарання 03.02.2016 року, вчинив новий умисний корисливий злочин, не працює, характеризується негативно, збитки не відшкодовано, що в сукупності, на думку суду, свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, та небажання стати на шлях виправлення, а тому з врахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі.
Судові витрати по справі - відсутні
Долю речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_4 з особистого зобов`язання замінити на тримання під вартою до набрання вироком законної сили і взяти його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Речові докази: мобільний телефон моделі «Sony Ericsson W880i» IMEI: НОМЕР_4 , СІМ-Карта «МТС» № НОМЕР_5 з серійним номером № НОМЕР_6 , мобільний телефон моделі «FLY DS107D» та СІМ-Карта «Life» із серійним номером № НОМЕР_7 , які зберігається в камері схову Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області, згідно квитанції №42 - звернути для відшкодування збитків потерпілим.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Ківерцівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1