Справа № 481/685/16-к
Провадж.№ 1-кп/481/78/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої передбачаються заходи виховного характеру ОСОБА_4 ,
його законних представників - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області клопотання прокурора Новобузького відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_9 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру,

Встановив:
24.06.2016 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокуратури Новобузького району Миколаївської області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000333 від 30 травня 2016 року, про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в навчальному корпусі Новобузького коледжу МНАУ, що розташований по вул.. Леніна, 46 в м. Новому Бузі Миколаївської області, 30 травня 2016 року, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_10 , шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном останнього «НТG One». А саме, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_10 надати йому мобільний телефон останнього «НТG One» для написання конспектованих тем навчальних занять, фотозображення яких були зафіксовані у телефоні, хоча дійсною метою дій ОСОБА_4 було привласнення мобільного телефону «НТG One». Отримавши телефон неповнолітній ОСОБА_4 вийшов на подвір`я навчального закладу, а одногрупника ОСОБА_11 попросив передати потерпілому ОСОБА_12 , що телефон «НТG One» він нібито повернув, поклавши його до сумки останнього. Сам же телефон «НТG One» неповнолітній ОСОБА_4 передав ОСОБА_13 для перепрограмування, пояснивши, що мобільний телефон «НТG One» належить йому особисто.

Своїми умисними злочинними діями неповнолітній ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство).

Під час досудового слідства прокурор дійшов висновку про можливість виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без застосування кримінального покарання а тому направив до суду клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Прокурор ОСОБА_3 в продовж розгляду матеріалів кримінального провадження вважав, що клопотання підлягає до задоволення і неповнолітнього слід передати під нагляд його матері та батькові, оскільки ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння , що підпадає під ознаки кримінального правопорушення ,передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України який є злочином невеликої тяжкості, злочин вчинив вперше, злочин вчинив у неповнолітньому віці і щиро розкаявся у вчиненому.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, та пояснив суду, що він щиро розкаюється у вчиненому, зробив для себе необхідні висновки, йому соромно за свій вчинок. Не заперечив проти застосування до нього заходів виховного характеру.

Захисник ОСОБА_7 погодився із думкою прокурора, та також вважав можливим застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків.

Законний представник потерпілого ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, про те, що з`явитися ні він, ні його неповнолітній син ОСОБА_10 не має можливості, жодних претензій до неповнолітнього ОСОБА_4 вони не мають, а тому справу просили розглядати без їх участі.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 батько ОСОБА_14 просив передати йому під нагляд його неповнолітнього сина, запевнив суд, що він може забезпечити його належний догляд та контроль за його поведінкою.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 мати ОСОБА_5 просить передати їй під нагляд неповнолітнього сина ОСОБА_4 , також запевнила суд, що вона може забезпечити його належний догляд та контроль за його поведінкою.

Суд, при встановлених обставинах дійшов висновку, що вина неповнолітнього павичева ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство) - доведена повністю, а його дії кваліфіковано вірно.

Злочин передбачений ч.1 ст. 190 КК України, яке вчинив неповнолітній ОСОБА_4 , у відповідності до ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , на момент вчинення кримінального правопорушення не досяг 18 років, за місцем проживання і навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, виховується у повній родині, розкаявся у вчиненому, на обліку у службі у справах дітей не перебуває.

Згідно ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. В такому разі суд може застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України.

Обставин, які б свідчили про негативний вплив матері ОСОБА_5 чи батька ОСОБА_6 на неповнолітнього сина ОСОБА_4 суду не надані.

Відповідно до ч.9 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. « Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» до спеціальних навчально-виховних установ відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 КК направляють неповнолітніх, котрі вийшли з-під контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, не піддаються виховному впливу та не можуть бути виправлені шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру.

Таких фактів судом під час судового розгляду справи не встановлено

З врахуванням вищевикладеного, до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батьків.

Цивільний позов по кримінальному провадженню - не заявлений.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази, а саме мобільний телефон «НТG One» слід залишити потерпілому ОСОБА_10 як власнику.

Керуючись ст. ст. 372,376, 498, 500, 501 КПК України, суд

Постановив:
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця буд. АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Североморськ Мурманської області та під нагляд батька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Красноводськ Туркменистану - до повноліття .
Речові докази у справі : відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 31.05.2016 року мобільний телефон «НТС One» IMEI НОМЕР_1 залишити неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 як власнику.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її винесення до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області.
Суддя :