Справа № 638/8258/16-к
Провадження № 1-кс/638/2010/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Харків 19 травня 2016 року 21.00 година
Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова: ОСОБА_1 ,за участю прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 ,при секретарі: ОСОБА_4 , захисника : ОСОБА_5 ( на підставі договору відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1278 від 27.07.2012 року), розглянув клопотання прокурора по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 05.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваного :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Великописарівського району, Сумської області, українця, зі слів раніше не судимого, громадянина України, одруженого, інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника 1 групи інспекторів прикордонної служби 3 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання старшина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника ,підозрюваного,-
в с т а н о в и в :
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 05.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що 18.09.2015 ОСОБА_6 на його мобільний телефон № НОМЕР_2 зателефонував ОСОБА_7 , який дав добровільну згоду представникам правоохоронним органам на конфіденційне співробітництво, з метою виявлення незаконної діяльності ОСОБА_6 , та повідомив, що йому, ОСОБА_7 , необхідно в`їхати на територію України, однак у нього перевищений термін перебування на території України. На що ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що допоможе в перетині державного кордону України, однак це буде коштувати 2500 грн. ОСОБА_7 в свою чергу погодився на запропоновані умови, а ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_7 , що той, також повинен повідомити дату, час, поїзд, вагон та місце на якому він буде їхати.
В подальшому, ОСОБА_7 в цей же день, в телефонній розмові повідомив ОСОБА_6 , що він придбав квиток на 19.09.2015 на потяг №19 сполученням «Москва-Харків», вагон №14, місце 5. ОСОБА_6 , в свою чергу, повідомив ОСОБА_7 , що по прибуттю потягу в м. Харків, під час проведення паспортного контролю до нього підійде прикордонник, який допоможе в перетині державного кордону України і за це він відразу повинен передати прикордоннику грошові кошти в розмірі 2500 гривен.
В свою чергу, ОСОБА_6 на мобільний телефон № НОМЕР_3 зателефонував своєму співслужбовцю інспектору прикордонної служби 3 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та за грошову винагороду в розмірі 1250 грн., тобто половини суми за яку він домовлявся з ОСОБА_7 , запропонував пропустити громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , в якого заборона в`їзду на територію України, на що останній погодився.
Після чого, ОСОБА_6 18.09.2015 о 13 год. 44 хв. надіслав ОСОБА_3 смс повідомлення наступного змісту «П-19, в -14, м-5. ОСОБА_8 2500 грн.».
В подальшому, інспектор прикордонної служби 3 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 19.09.2015 приблизно о 09 год. 00 хв., знаходячись у складі прикордонного наряду «Перевірка документів», переслідуючи корисливий мотив на отримання грошових коштів в розмірі 1250 грн., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , шляхом не внесення відомостей до інформаційної бази комплексу автоматизації паспортного контролю " АДРЕСА_2 " та не вжиттям заходів припинення незаконного перетину кордону України, здійснив незаконне переправлення громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , через державний кордон України в місцевому пункті пропуску «Харків - Пасажирський».
Таким чином, як зазначає, прокурор, інспектор прикордонної служби 3 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , який є службовою особою - працівником правоохоронного органу представником влади, будучи добре обізнаним щодо порядку перетину Державного кордону України громадянами України, іноземними громадянами, а також добре знаючи порядок та термін перебування на території України громадян інших держав, маючи злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою зі своїм співслужбовцем інспектором прикордонної служби І категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, розуміючи протиправність своїх діянь, 19.09.2015 здійснив незаконне переправлення через державний кордон України в місцевому пункті пропуску «Харків - Пасажирський» з території Російської Федерації на територію України громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , у якого перевищений термін перебування на території України, за незаконну грошову винагороду в розмірі 2500 грн.
22.03.2016 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в незаконному переправлені особи через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.
В судовому засіданні підозрюваний не визнав себе винним, разом з захисником просили суд відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор наполягав на задоволенні клопотання, та звернув увагу суду, що ризики не зникли, підозрюваний ОСОБА_3 може впливати на свідків, переховуватися від слідчого, прокурора, суду, вчинити новий злочин. Зазначив, що ним за час досудового слідства проведено допити багатьох свідків, призначені довготривалі експертизи, тому проведення слідчих дій з ОСОБА_3 могло зашкодити належному та об`єктивному досудовому розслідуванню.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування, чинити перепони встановленню істини під час досудового слідства, а також, знаходячись на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, про що свідчить те, що ОСОБА_3 не відсторонений від посади в належний спосіб. Крім того, місце реєстрації та місце мешкання не співпадають. Також зазначене свідчить і про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу суд також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання у тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у підозрюваного постійного міста роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність чи відсутність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди у завданні якої підозрюється особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.
ОСОБА_3 перебуваючи на волі, та, будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, крім того, обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, що вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , який закінчується 22.05.2016 року, слід продовжити до 22.06.2016 року, так як терміни досудового провадження продовжені відповідно до постанови військового прокурора Харківського гарнізону про продовження строку досудового розслідування від 18 травня 2016 року до 22.06.2016 року.
Беручи до уваги те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає неможливим запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Слідчий суддя враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змешення розміру застави. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1. п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_3 є військовослужбовцем, та отримує незначний дохід, натомість має непрацездатну дружину та неповнолітню дитину, невідповідність місця реєстрації та місця мешкання, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, так само, як і зменшення розміру застави, а тому, суд продовжує для ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211,213, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Клопотання прокурора по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 05.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 до 21.00 години 22 червня 2016 року.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111,112 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1