Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/295/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.02.2016 року.

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Комунізму Чимкентської області республіки Казахстан, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 10.04.2014 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, належного на праві власності,

залишено без задоволення клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року.

Кримінальне провадження розглянуто з участю прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скоротити наполовину строк показання, призначеного вироком суду за ч. 3 ст. 289 КК України на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.04.2014 року, він, засуджений за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, належного на праві власності. Щодо кожного з цих злочинів окремо порушувалося кримінальне провадження, а тому просить застосувати ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» до злочину, за який засуджений за ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.02.2016 року клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року залишено без задоволення. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що вчинене засудженим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України є в переліку ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» , що виключає застосування до нього амністії.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року, амністія застосовується відповідно до ст. 92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні».
За змістом п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року № 1185-VII амністія не може бути застосована до осіб, яких засуджено за розбій ( стаття 187 КК України 2001 року).

Згідно матеріалів кримінального провадження вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.04.2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року, амністія до засудженого ОСОБА_6 не може бути застосована, так як вироком суду першої інстанції, він засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України.

Законом України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року, не передбачено можливість його застосування до окремого злочину, який входить в сукупність злочинів, за які засуджено особу.

Отже, застосувати Закон України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року в частині призначеного покарання за ч. 3 ст. 289 КК України про, що в апеляції просить засуджений ОСОБА_8 , неможливо, так як цей Закон зобов`язує ураховувати інші злочини за які його засуджено, а саме передбачені ч. 2 ст.187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 357 КК України та остаточно до відбування призначено покарання на підставі ст. 70 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів переконана, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду кримінального провадження, дійшов правильного висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року № 1185-VII та скоротити наполовину невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі.

Не знаходячи підстав для задоволення апеляції, колегія суддів залишає її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.02.2016 року якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4