Номер провадження 11-кп/788/590/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

і його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за №0005436, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 жовтня 2015 року, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2016 року.

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Піщане, Ковпаківського району, м. Суми, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за частиною 1 ст.122 КК України на 1 рік обмеження волі.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 , визнаний винуватим і засуджений за те, що 26.09.2015 року, о 17 годині 20 хвилин, у квартирі АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння, під час побутової сварки, наніс один удар кулаком правої руки потерпілому ОСОБА_9 , спричинивши тілесне ушкодження у виді закритого перелому 5-ї кістки правої кисті без зміщення, яке згідно висновку судово-медичного експерта від 14.12.2015 року, № 1471, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У поданій апеляційній скарзі із доповненнями, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, під час якого залишилися недосліджені обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, відповідно і висновки, які суд поклав в основу судового рішення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Стверджує, що суд першої інстанції не вживав заходів для з`ясування перевірки показів свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , про те, що потерпілий ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження під час спортивних заходів в ліцеї, а не від діянь його батька, обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому висновки суду про те, що перелом потерпілий отримав від обвинуваченого, є припущеннями суду.

Суд першої інстанції також не встановив і дійсну причину заподіяння тілесних ушкоджень потерплому з боку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Захисник не погоджується і з фактом вчинення обвинуваченим злочину, у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, у матеріалах провадження відсутні відповідні докази, крім того свідок ОСОБА_10 не підтвердив факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник стверджує, що суд першої інстанції незаконно визнав обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, - не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину.

Стверджує, що суд у вироку не умотивував, чому саме він не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_11 , які за своїм змістом виправдовують обвинуваченого ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_8 просить:

- вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим за частиною 1 ст.122 КК України та виправдати;

- у випадку відсутності підстав для виправдання обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , застосувати ст.75 КК України і звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік. При цьому посилається на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий а вчинення злочину обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння не доведено доказами.

Інші учасники кримінального провадження, законність і обґрунтованість вироку суду не оскаржували і заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення та доводи, які викладені в апеляційній скарзі і доповненнях до неї, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги з доповненнями, міркування прокурора про те, що апеляційна скарги з доповненнями захисника, задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарг з доповненнями, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність провини обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 122 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 , незважаючи на те, що своєї провини у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, про те не заперечує, що він 26.09.2015 року перебував в квартирі АДРЕСА_3 , де між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_12 виникла побутова сварка. Між ними стояв їх син ОСОБА_13 , проте фізичне насильство до сина не застосовував і ударів кулаком йому не наносив.

З пояснень в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 , вбачаються показання про те, що 26.09.2015 року він знаходився вдома за адресою АДРЕСА_2 , між батьками виникла сварка, під час якої батько підняв праву руку для удару, він зігнув свою праву руку у ліктьовому суглобі, та прикрив нею голову і удар кулака батька, прийшовся по кісті правої його руки, в результаті чого відбувся перелом 5-ї п`ясної кістки правої кисті.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції, належним чином оцінив показання потерпілого ОСОБА_9 , і цілком обґрунтовано поклав в основу вироку, оскільки вони, послідовні, логічні за своєю суттю, узгоджуються висновками проведених по справі судово-медичних експертиз, з показаннями свідків, і відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема із висновку судово-медичного експерта від 14.12.2015 року за № 1471 вбачається відомості про те, що у потерпілого ОСОБА_9 виявлено закритий перелом 5-ї п`ясної кістки правої кісті без зміщення, що кваліфікується як середньої тяжкості тілесним ушкодженням (а.с. 58).

З висновків судово-медичних експертиз від 15.12.2015 року за № 1506, 1507, 1508 видно, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 утворилися при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано потерпілим ОСОБА_9 та свідками ОСОБА_12 і ОСОБА_14 при проведенні слідчого експерименту (а.с. 59-61).

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку і показання свідків.

Так, із пояснень у судовому засіданні представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_12 вбачаються показання про те, що під час конфлікту 26.09.2015 року в квартирі АДРЕСА_3 між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_7 , між ними став їх син ОСОБА_13 , який намагався припинити лайку. Обвинувачений ОСОБА_7 підняв праву руку та замахнувся, і наніс удар в сина ОСОБА_13 , який намагався його уникнути, зігнувши праву руку і прикрив голову. Проте, наступного дня, син пішов до лікарні, де у нього виявили закритий перелом 5-ї п`яної кістки правої кисті без зміщення.

Із пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 вбачаються показання про те, що він 26.09.2015 року перебував в квартири АДРЕСА_3 , де під час сварки, обвинувачений ОСОБА_7 ,. підняв праву руку та кулаком наніс удар по правій руці ОСОБА_13 , який в момент, захищав голову від удару зігнувши руку у ліктьовому суглобі.

Із протоколів проведення слідчих експериментів та фото таблиць до них за участю: потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , окремо кожного, вбачаються дані про те, яким чином наносив удар потерпілому ОСОБА_9 обвинувачений ОСОБА_7 .

Підстав не довіряти вказаним вище і наведеним у вироку доказам, колегія суддів не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх належності (достовірності) і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно оцінив сукупність наведених доказів і правильно кваліфікував діяння ОСОБА_7 за частиною 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Твердження апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , колегія суддів, вважає безпідставними. Суд першої інстанції, вказаних осіб допитав в судовому засіданні, в якості свідків. Їх показання належним чином оцінив і прийшов до висновку, що вони не заслуговують на увагу, оскільки, свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , не були очевидцями заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та давали покази зі слів обвинуваченого. Колегія суддів, вважає такі висновки суду першої інстанції - вірними.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_7 не заподіював потерпілому ОСОБА_9 , тілесні ушкодження, і що на це не було в нього причини, є безпідставними і спростовуються показанням потерпілої ОСОБА_9 , законного представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_14 які в судовому засіданні підтвердили, що тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_9 отримав від діянь обвинуваченого ОСОБА_7 який намагався припинити сварку; висновками судових - медичних експертиз: за № 1474 від 14.12.2015 року (а.с.58), № 1506, 1507, 1508 від 15.12.2015 року (а.с.59-61), з яких вбачається, що тілесні ушкодження у потерпілого утворитися при обставинах вказаних потерпілим ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_12 і ОСОБА_14 , а тому ці доводи захисника, задоволенню не підлягають.

Щодо призначеного обвинуваченому покарання за вчинений злочин.

Згідно з вироком, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання, суд першої інстанції, урахував, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, а такі дані про його особу, як те, що згідно ст. 89 КК України ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується посередньо за місцем проживання, розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина 2001 року народження, має поганий стан здоров`я, визнав обставинами, яка пом`якшують покарання, а вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння визнав обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого і дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на певний строк, в межах санкції частин 1 ст.122 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.. 50 і 65 КК України, а тому покарання, яке призначене ОСОБА_7 , є необхідним і достатнім, як для виправлення засудженого так і для попередження вчинення нових злочинів з боку обвинуваченого.

Посилання захисника у апеляційній скарзі на поганий стан здоров`я на те, що він раніше не судимий, як на підстави пом`якшення покарання, то колегія суддів вважає, що немає жодних підстав для визнання цих обставини винятковими та такими, що зменшують (знижують) ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 , злочину, оскільки, дана обставина врахована судом у вироку при визначенні розміру покарання.

Доводи захисника щодо врахування судом не визнання вини обвинуваченим, як обставини, що обтяжує його покарання, не заслуговують на увагу, оскільки, як видно з вироку суду, ця обставина не врахована судом, як обставина, що обтяжує його покарання.

Факт вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного підтверджується показами свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_14 , а також потерпілим ОСОБА_9 , показання яких не викликає сумніву. Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження на аркуші № 65 міститься довідка, із змісту якої вбачається те, що ОСОБА_7 перебуває на обліку з діагнозом хронічний алкоголізм.

Доводи апеляційної скарги з доповненнями захисника ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції не вживав заходів для з`ясування обставин, отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_7 , під час спортивних заходів в ліцеї, а тому висновки суду про те, що перелом потерпілий отримав від обвинуваченого, є припущеннями суду і неповнотою судового слідства, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки, на сторони кримінального провадження покладено обов`язок на збирання та подання до суду речей, документів інших доказів, згідно із принципом змагальності, передбаченого ст.. 22 КПК України і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім того з наданих захисником додаткових матеріалів, які досліджені за його клопотанням в суді апеляційної інстанції видно, що Державний ліцей інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою " Кадетський корпус" імені І.Г. Харитоненка, не підтверджує факт отримання кадетом ОСОБА_9 , травм чи тілесних пошкоджень під час спортивних заходів на протязі 2015 року.

Даних про те, що суд першої інстанції, під час розгляду справи порушив об`єктивність чи допустив неупередженість для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у справі теж не встановлено.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вирок відносно ОСОБА_7 , є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання обвинуваченому не є суворим чи м`яким, а є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно, відтак і відсутні підстави для скасування чи зміни вироку з пом`якшенням обвинуваченому покарання і підстав для задоволення доводів апеляційної скарги з доповненнями захисника.

Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів, з матеріалів кримінального провадження не вбачає, оскільки відсутні умови для такого застосування. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 , в суді апеляційної інстанції підтвердив, що з потерпілим не підтримує стосунків і не примирився і на підтвердження відшкодування матеріальних збитків доказів не надав.

Керуючись частиною 2 ст. 376 та ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу з доповненнями від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, про те може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2