Провадження № 11-кп/792/751/16
Справа № 686/8514/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на узвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2016 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження №1-кп/686/903/16 на підставі обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.289 КК України за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року обвинувальний акт за обвинуваченням

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Аркадіївці Хмельницького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працює, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого 20 квітня 2006 року Дунаєвецьким районним судом за ч.1 ст.115 КК України на 12 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.289 КК України повернуто прокурору Хмельницької місцевої прокуратури через його невідповідність вимогам КПК України.

Як видно з обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у таємному викраденні належних ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 200 грн. близько 14 години 22 березня 2015 року в будинку, що знаходиться АДРЕСА_2 (такі його дії кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна) та у незаконному заволодінні 22 березня 2015 року близько 14 години на території домогосподарства ОСОБА_10 за тією ж адресою його автомобілем (ці дії кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно).
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд виходив з того, що в ньому в порушення вимог п.п.1, 2, ч.1 ст.91, п.5 ч.2 ст.291 КПК України при викладенні фактичних обставин, вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та при формулюванні обвинувачення, не вказано конкретний час та послідовність вчинення ним цих злочинів, що може вплинути на кваліфікацію його дій.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу суду та направити обвинувальний акт до того ж суду для розгляду. Посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Зазначав, що у кримінальному провадженні №686/8514/15-к немає вказаного в ухвалі обвинувального акту, а наявні два обвинувальні акти: про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, складений 28 квітня 2015 року, та за ч.1 ст.186 КК України, складений 13 травня 2015 року. Стверджував, що судом в порушення вимог ч.3 ст.314 КПК України не прийнято жодного рішення з приводу обвинувального акту від 13 травня 2016 року.

Уважав, що обвинувальний акт від 28 квітня 2015 року повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, а суд, повертаючи його прокурору, дійшов безпідставного висновку про те, що обвинувачення є неконкретним. На переконання прокурора, в ньому чітко зазначено час та послідовність дій ОСОБА_9 , зокрема незаконному заволодінню транспортним засобом передувало таємне викрадення грошових коштів у ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з коротким викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення прокурора та представника потерпілого ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення проти задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 ; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. «а» ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

При цьому згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона), форму вини, мотив та мету вчинення правопорушення, та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені у ст.291 КПК України. Згідно з приписами п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) цього закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Також формулювання обвинувачення має бути викладене так, щоб чітко були зазначені основні обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному процесі, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення.

Проте, формулюючи ОСОБА_9 обвинувачення, слідчим ці вимоги були порушені.

Зокрема, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 зазначено, що він обвинувачується у таємному викраденні належних ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 200 грн. близько 14-ї години 22 березня 2015 року в будинку, що знаходиться АДРЕСА_2 (такі його дії кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна) та у незаконному заволодінні 22 березня 2015 року близько 14-ї години на території домогосподарства ОСОБА_10 за тією ж адресою його автомобілем (ці дії кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно).

Таким чином, при викладенні фактичних обставин вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та при формулюванні обвинувачення, не вказано конкретний час та послідовність вчинення ним цих злочинів, що може вплинути на кваліфікацію його дій.

За таких обставин, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Доводи ж апеляційної скарги прокурора про те, що судом в порушення вимог ч.3 ст.314 КПК України не прийнято жодного рішення з приводу обвинувального акта за ч.1 ст.186 КК України від 13 травня 2016 року є надуманими, оскільки судом повернуто обвинувальний акт в кримінальному провадженні №1-кп/686/903/16 про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.289 КК України.

Твердження апеляційної скарги про те, що в обвинувальному акті чітко зазначено час і місце вчинених ОСОБА_9 злочинів, їх послідовність та правова кваліфікація, є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Не заслуговують на увагу і доводи прокурора в засіданні апеляційного суду про те, що недоліки обвинувального акту можуть бути усунуті в ході судового розгляду. Дійсно, відповідно до ст.338 КПК прокурор під час судового розгляду може змінити обвинувачення, в якому уточнити обставини кримінального правопорушення. Водночас прокурор, незважаючи на такі очевидні недоліки обвинувального акту, таким правом упродовж тривадого судового розгляду не скористався.

Оскільки зазначені недоліки обвинувального висновку порушують не лише вимоги ст.291 КПК України, а й фактично право на захист обвинуваченого, який, як на тому наголошує в своєму рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Пелісье та Сассі проти Франції» п.54, а також «Даллос проти Угорщини» п.47, має бути поінформований про характер і причини обвинувачення, щоб мати можливість підготуватись до захисту, що є важливою гарантією забезпечення реалізації особою права на справедливий судовий розгляд, тому повернення обвинувального ату прокурору з наведених в ухвалі місцевого суду причин, є обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 11 жовтня 2016 року про повернення обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.186, ч.2 ст.289 КК України в кримінальному провадженні №1-кп/686/903/ 16 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2