Справа № 357/8332/16-к
1-кп/357/728/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.08.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руда Сквирського району Київської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, працюючого водієм в колективному підприємстві «Білоцерківбуд», не судимого, проживає АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
18 грудня 2015 р. близько 7 години 10 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним мікроавтобусом «Газ 32213» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Червоноармійська м. Узин Білоцерківського району Київської області, від м. Біла Церква у напрямку с. Іванівка Білоцерківського району Київської області, поблизу будинку № 35 вул. Червоноармійська м. Узин Білоцерківського району Київської області в порушення вимог п.2.3.б Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху на слизькому дорожньому покритті, що привело до втрати контролю над рухом керованого ним транспортного засобу та його виїзду, на заокругленні проїзної частини дороги ліворуч, спочатку на ліве узбіччя, а потім на праве узбіччя, по напрямку руху, де у подальшому автомобіль «Газ 32213» державний номерний знак НОМЕР_1 перекинувся на лівий бік та допустив наїзд задньою частиною кузова (дахом) на бетонну електроопору.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження: перелом акроміального кінця лівої ключиці, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, т.я. для повного зрощення перелому необхідно більш ніж три тижні.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: закритий компресійний перелом тіла 12 грудного хребця, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, т.я. для повного зрощення перелому необхідно більш ніж три тижні.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження: перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонки та в тканину головного мозку, внаслідок чого померла у Білоцерківській міській лікарні № 2. Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми, що проявилась переломом кісток склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки та у тканину головного мозку. Дані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя і мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з настанням смерті ОСОБА_9 .

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_9 , спричиненні потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він водійське посвідчення отримав у 1983 р. та з цього часу постійно керував транспортними засобами. 18 грудня 2015 р. близько 7 години 10 хвилин він керуючи технічно справним мікроавтобусом «Газ 32213» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Червоноармійська м. Узин, від м. Біла Церква у напрямку с. Іванівка Білоцерківського району, поблизу будинку № 35 вул. Червоноармійська м. Узин допустив порушення вимог п.2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху на слизькому дорожньому покритті, що привело до втрати ним контролю над рухом керованого ним мікроавтобуса та його виїзду, на заокругленні проїзної частини дороги ліворуч, спочатку на ліве узбіччя, а потім на праве узбіччя, по напрямку руху, де у подальшому автомобіль перекинувся на лівий бік та допустив наїзд задньою частиною кузова (дахом) на бетонну електроопору. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири транспортного засобу ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження: перелом акромального кінця лівої ключиці, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: закритий компресійний перелом тіла 12 грудного хребця, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження: перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонки та в тканину головного мозку, внаслідок чого померла у Білоцерківській міській лікарні № 2. У вчиненому щиро розкаюється. Просить вибачення у потерпілих. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Порушення ним вимог пунктів 2.3.б, 12.1 ПДРУ визнає. Визнає, що внаслідок його дій потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження, потерпілій ОСОБА_9 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона померла у лікарні. Кваліфікацію його дій не оспорює. Просить суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження прокурором, долучені до обвинувального акта, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, потерпілих, представника потерпілого, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом винесена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, які подані прокурором і повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 286 ч.2 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та спричинило смерть потерпілого.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив тяжкий злочини з необережності.

ОСОБА_4 раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

За місцем роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно.

На обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, наслідки у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень двом потерпілим та смерті людини, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем роботи позитивно, раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставини, які обтяжують покарання, думку потерпілих щодо покарання обвинуваченого, які просять не засуджувати обвинуваченого до реального позбавлення волі, приходить до висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, установленого в санкції частини за вчинений злочин, тобто відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд при прийнятті рішення щодо покарання обвинуваченого враховує також принцип гуманізму, вважає відкладене призначене покарання ОСОБА_4 за вчинений злочин, завжди може бути приведене до виконання, у випадку порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Що стосується додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України то суд, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, наслідки у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень двом потерпілим та смерті потерпілої, вважає, що вказане додаткове покарання має бути призначене.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов, речові докази відсутні.

Витрати на залучення експерта у розмірі 703 грн. 68 коп., слід стягнути із обвинуваченого.

Відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п. 2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Призначене ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки підлягає виконанню самостійно і реально.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, підтверджені документально, у розмірі 703 грн. 68 коп.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області