Ухвала
іменем україни
29 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000426 відносно ОСОБА_6 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року.
Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Вирішено питання щодо речових доків.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

19 липня 2015 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходився біля кафе-бару ФОП ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в них виникла сутичка з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яка переросла в бійку. На ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, викликаних вказаною бійкою, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вказаній особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 в цей же день, тобто 19 липня 2015 року, близько 23 год. 05 хв., знаходячись біля вказаного кафе-бару ФОП ОСОБА_9 , умисно наніс ножем, який тримав у правій руці, ОСОБА_10 один удар в область живота, та один удар в область грудної клітини зліва, спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження та легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування зазначає, що апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого, залишивши поза увагою те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_6 не вказував про те, що він не бажає брати участь в апеляційному розгляді.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження, визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, і призначив йому покарання за вказаною нормою закону.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначав про незаконність вироку суду щодо нього, просив перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 121 КК на ст. 123 КК та призначити покарання відповідно до вказаної статті.

Також на зазначений вирок суду апеляційну скаргу було подано і прокурором.

Апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 404 КПК, розглянув наведені в апеляційних скаргах доводи щодо незаконності вироку суду першої інстанції, дійшов висновку про їх безпідставність та залишив вирок суду без зміни.

За змістом вимог ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Як вбачається з вироку суду ОСОБА_6 до набрання зазначеним вироком законної сили було залишено запобіжний захід особисте зобов`язання. Про дату, час і місце апеляційного розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 був повідомлений, відповідно до вимог ст. 135 КПК, а саме шляхом направлення засобами поштового зв`язку на адресу, за якою він проживає, повістки, яка, згідно з рекомендованим повідомленням, була отримана його матір`ю (т. 2 а.пр.89), а також ОСОБА_6 було направлено відповідне sms-повідомлення (т. 2 а.пр. 84), яке було доставлено 10 лютого 2016 року.

Виходячи з наведеного, про дату, час і місце апеляційного розгляду ОСОБА_6 був належним чином повідомлений і за наявності бажання міг бути присутнім при апеляційному розгляді провадження. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду чи повідомлень про поважні причини свого неприбуття від ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не надходило.

За таких обставин доводи касаційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали апеляційного суду є безпідставними.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у суді першої інстанції, залишити без задоволення.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3