Справа № 362/170/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/377/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 31.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
31 березня 2016 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката: ОСОБА_8 ,
потерпілої: ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.02.2001 року Залізничним районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі; 07.06.2005 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з поміщенням його до кримінально- виконавчої установи закритого типу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено у вироку, 14 вересня 2015 року ОСОБА_7 , знаходячись в м. Василькові Київської області, разом з невстановленим чоловіком на ім`я ОСОБА_10 , приходили по АДРЕСА_2 , де у останніх виник намір на вчинення крадіжки чужого майна.

Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_7 та невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_10 , увійшли в під`їзд будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього ОСОБА_7 та невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно таємно викрали спортивний велосипед марки «Формула - Кольт», синьо-білого кольору, який знаходився на 7 поверсі поруч зі сходами, що належить ОСОБА_9 , вартість 3000 грн., та спортивний велосипед марки «Моунтейн», червоного кольору, належний ОСОБА_11 , що знаходився на третьому поверсі, поряд зі сходами, вартість 3780 гривень.

У подальшому з викраденим ОСОБА_7 та невстановлений чоловік з місця вчинення злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 3780 гривень та потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 3000 гривень.

Також, в кінці жовтня місяця 2015 року, точної дати не встановлено, близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Василькові Київської області по вул. Володимирській, неподалік магазину № 13, помітив автомобіль марки «Шевролет Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , на лобовому склі якого був закріплений відеореєстратор. В цей час в ОСОБА_7 винник намір на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, а саме відеореєстратору марки «Cross», який належить ОСОБА_12 . Так, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, діючи повторно, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає підійшов до автомобіля та металевим свердлом, яке приніс з собою розбив переднє пасажирське скло автомобіля, після чого викрав з автомобіля відеореєстратору марки «Cross» та в подальшому зник з місця події.

Таким чином, ОСОБА_7 унаслідок своїх протиправних дій спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 1119 гривень 00 копійок.
Крім цього, 02 листопада 2015 року близько 03 години ночі, ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Василькові, Київської області по вул. Фрунзе, поряд з нічним клубом «Астрал» помітив автомобіль марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 на лобовому склі якого був закріплений відео реєстратор марки «Prestigio». ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, діючи повторно, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає підійшов до автомобіля та металевим свердлом, яке приніс з собою розбив переднє пасажирське скло вказаного автомобіля, після чого викрав відео реєстратор марки «Prestigio» та покинув місце події.
Таким чином, ОСОБА_7 унаслідок своїх протиправних дій спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 839 гривень 00 копійок.
Крім цього, 02 листопада 2015 року близько 03 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на вулиці Фрунзе, м. Василькова, Київської області помітив автомобіль марки Ауді 100, д.н.з. НОМЕР_3 , в якому на лобовому склі був закріплений відео реєстратор. В цей час в останнього виник умисел на викрадення реєстратора з автомобіля. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, діючи повторно, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає підійшов до автомобіля та металевим свердлом, яке приніс з собою розбив переднє пасажирське скло, після чого викрав з автомобіля відео реєстратор марки «Texet», після чого зник з місця події.
Таким чином, ОСОБА_7 унаслідок своїх протиправних дій спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 1026 гривень 00 копійок.
В апеляції прокурор просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд призначаючи покарання ОСОБА_7 у виді 4 років позбавлення волі, з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу, вийшов за межі покарання встановлені санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити йому покарання, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на його будь яких обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Мотивуючи свою, апеляційну скаргу ОСОБА_7 вказує, що судом не в повній мірі взято до уваги те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину та розслідуванню кримінальної справи, попросив вибачення у потерпілої, має бажання найближчим часом відшкодувати збитки. Хоча у вироку і перераховано декілька пом`якшуючих обставин, що безперечно мають істотне значення для рішення суду, та на думку обвинуваченого, що суд не в повній мірі їх врахував. Зокрема те, що позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце реєстрації та проживання, неофіційно працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога, психіатра та міліції не перебуває, хворіє на туберкульоз та артрит, вказані захворювання потребують довготривалого лікування в умовах стаціонару.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок щодо ОСОБА_7 змінити, пом`якшити йому покарання та призначивши за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік, зобов`язавши його з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання. В решті вирок без змін.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу захисник вказує, що призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є явно несправедливим, невиправданим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі засудженого внаслідок його суворості. Тому, на думку адвоката ОСОБА_8 , засудивши ОСОБА_7 до 4 (чотирьох) років позбавлення волі без застосування ст.ст. 75,76 КК України, суд першої інстанції не врахував всієї сукупності пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинено злочину, в результаті чого безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Тому перевиховання та виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку своїх апеляційних вимог та заперечив проти апеляцій обвинуваченого та його захисника, обвинуваченого та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свої вимоги та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, потерпілу ОСОБА_9 , яка пояснила і надала розписку про відшкодування збитків і відсутність претензії до ОСОБА_7 , дослідивши повторно і долучивши до матеріалів провадження документи стосовно характеристик і стану здоров`я обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 404 КПК України, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають до задоволення, а прокурора - до часткового задоволення з наступних підстав.

Вирок в частині доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 ніким не оспорюється, а тому апеляційним судом відповідно до ст. 404 КПК України перевіряється лише в межах апеляційних скарг, тобто стосовно призначеного покарання.

У відповідності до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, суд призначає покарання з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, таким чином, щоб призначене покарання було необхідним та достатнім для виправлення такої особи та попередження скоєння нових злочинів.

Як вбачається із вироку, призначаючи вид і міру покарання, суд виконав зазначені вище вимоги ст. 65 КК України, врахувавши, що ОСОБА_7 скоїв злочин, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_7 раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Тобто наведеним обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку щодо виду і розміру призначеного покарання. Проте судом у вироку не повністю враховані пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, а саме, крім щиросердечного розкаяння і активного сприяння слідству, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди і відсутність претензій з боку потерпілих.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що судом не враховано стан здоров`я ОСОБА_7 , який потребує стаціонарного лікування від туберкульозу і артриту, колегія суддів за відсутності обтяжуючих покарання обставин знаходить можливим застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2,3 ст. 76 КК України, задовольнивши апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника.

Що стосується апеляційних вимог прокурора, то вони є слушними лише щодо виключення із резолютивної частини вироку посилання суду про поміщення ОСОБА_7 до кримінально виконавчої установи закритого типу. Але колегія суддів за наведених вище обставин не погоджується з апеляційними вимогами прокурора стосовно реального відбування обвинуваченим призначеного покарання, оскільки знаходить можливим застосувати ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: