Справа № 405/7927/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Кіровограді кримінальне провадження №0008127 від 31.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, із середньою освітою, працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, за таких обставин.

30.08.2015 року близько 10:00 год., ОСОБА_6 , знаходився біля домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив, через огорожу у дворі металевий паркан скручений дротом, що відгороджував земельну ділянку. В цей час у ОСОБА_6 виник намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, через зачинену на засув хвіртку проник у двір потерпілої, звідки викрав три секції металевого паркану, вартість яких згідно висновку експерта №1905 від 21.10.2015 року складає 405 грн.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Суд кваліфікує діяння обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчинененні кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин кримінального правопорушення, цивільний позов не визнав і показав, що 30.08.2015 р. близько 10:00 год. йшов по пров.Чайковського в м.Кіровограді. Через огорожу побачив у дворі потерпілої металевий паркан. В цей час у нього виник намір на крадіжку. Хвіртка у двір була зачинена на засов, він відкривши її зайшов у двір. Пояснив, що з вулиці помітив, що двері у будинок заченені на замок, це дало підстави вважати, що у будинку нікого немає. Зайшовши у двір, розкутив дроти, якими були скріплені секції паркану, склав їх одна на одну та вийшов з двору. Після цього з металевим парканом пішов на пункт прийому металу, по дорозі зустрів знайомого ОСОБА_8 і попросив його допомогти донести паркан до пункту прийому металу. Зазначив, що паркан здав приблизно за 156 грн, ОСОБА_8 сказав, що паркан взяв в районі другої школи біля кочегарки. Цивільний позов не визнав, оскільки те майно, на яке вказує потерпіла у своєму позові він не викрадав, викрав тільки металевий паркан, який їй повернуто. За те, що вчинив правопорушення відшкодував потерпілій 300 грн. моральної шкоди.

У вчиненому розкаявся.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що станом на 30.08.2015 р. у будинку по АДРЕСА_2 , який належить їй, ніхто не проживав. Двір будинку огороджений дерев`яним парканом, хвіртка зачинялась на засов. Земельна ділянка у дворі була огороджена металевим парканом із арматури, двері в будинок були зачинені на замок. 30.08.2015 року приблизно в 16:00 год. прийшла до будинку. Коли зайшла у двір, то побачила, що немає металевого паркану, а також те, що з погріба знята металева кришка, у веранді була видавлена шибка, замок на дверях пошкоджений не був. Зайшовши у будинок побачила, що викрадена газова колонка, також була розібрана газова плита, зазначила, що газова колонка була у робочому стані. Після цього викликала міліцію. На наступний день вона пішла на приймальний пункт, який знаходиться за квартал від її будинку, де побачила свій паркан і знову викликала міліцію, там же вона побачила і розібрану газову колонку. Прийомщик металу повідомив, що метал привозили двоє. Просила стягнути завдану шкоду в розмірі 6 тис. грн., це 4 тис.грн матеріальної шкоди та 2 тис.грн. моральної шкоди. Вказала, що у суму 4 тис. грн.. входить вартість всього викраденого майна і понесених затрат пов`язаних із замуруванням вікна. Зазначила, що обвинуваченим ОСОБА_6 частково відшкодована шкода у сумі 300 грн., пояснила, що установка паркану склала 800 грн., документів на підтвердження цього факту надати не змогла.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 30.05.2015 року до нього додому, в першій половині дня, прийшов ОСОБА_6 і Бородавий і принесли 3 секції паркану із арматури. Він поцікавився у них чи паркан не крадений, хлопці відповіли, що не крадений. За паркан він заплатив до 150 грн. той час займався будівництвом і тому купив цей паркан. На наступний день прийшла власниця і повідомила, що паркан у неї викрали, після чого викликали міліцію. Викрадене через декілька днів забрала власниця. В цей же день ОСОБА_8 ввечері приніс газову колонку в розібраному стані, сказавши, що приніс її із дому. За колонку він віддав ОСОБА_8 250 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що у 2015 році, коли це було точно не пам`ятає, прийшов до знайомого ОСОБА_9 , який проживає на вул. Леніна в м. Кіровограді ближче до перехрестя з АДРЕСА_2 . В цей час до ОСОБА_11 прийшли два слідчих, які показували фотографії ОСОБА_9 з тим щоб він впізнав хто з чоловіків, що були на фотографії приносив йому метал. При цьому була також присутня дружина ОСОБА_9 . Зазначив, що ОСОБА_9 показав на особу на фотографії під №4.

Заявою потерпілої ОСОБА_5 про вчинення злочину від 30.08.2015 р. щодо викрадення газової колонки та трьох секцій паркану (т.1 а.с. 63);

протоколом огляду місця події від 30.08.2015 року (т.1 а.с.65);

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.10.2015 року згідно якого, ОСОБА_9 впізнав особу під №4, як особу на і`мя ОСОБА_12 , зазначивши, що саме ця особа приносила йому метал (т.1 а.с.67-68);

протоколом огляду предмета від 16.10.2015 року, згідно якого, був проведений огляд трьох секцій металевого паркану; (т.1 а.с. 70);

висновком експерта №1905 від 16.10.2015 року, згідно якого, ринкова вартість 3 секцій металевого паркану складала 405 грн. (т.1 а.с.73-74);

протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_5 (т.1 а.с.76);

протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого підтверджено обставини скоєння злочину, а також підтверджено час, місце та спосіб вчинення крадіжки майна ОСОБА_5 .

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доказаність вини ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов на відшкодування шкоди у сумі 6000 грн., яка складається з 4000 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Тобто, відповідно до вимог вказаної норми на позивача покладено обов`язок доведення позовних вимог.
У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 2.07.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачено право потерпілих від злочинів» вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливає з пред`явленого обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що більшість позовних вимог потерпілої ОСОБА_5 не випливає з пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 .
За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілої щодо стягнення матеріальної шкоди не доведені в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню.
Разом з цим, суд прийшов до висновку, що між винними діями обвинуваченого ОСОБА_6 і тими негативними наслідками, які настали для потерпілої, у зв`язку з крадіжкою, вчиненою ОСОБА_6 , існує причинний зв`язок, а тому потерпіла могла переносити моральні страждання.

Враховуючи положення ст.23 ЦК України, суд вважає, що цивільний позов потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 200 грн.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, як особа за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, працюючий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає, щире каяття, вчинення злочину вперше та часткове добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не визнано.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , особу винного, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 , без відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування покарання з випробуванням.

Суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 ( два ) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 судом не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язанні із залученням експерта у сумі 860 грн. 04 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченим, та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1