Справа № 305/1769/13-к
Номер провадження 1-кс/305/91/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2013 року. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області

ОСОБА_1, при секретарі - Шемота М.І.,

з участю прокурора - Сідей В.В.

підозрюваного - ОСОБА_2,

розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127, ч.2 ст. 146 КК України:

ОСОБА_2, 26 січня 1973 року

народження, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1

Закарпатської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на

утриманні 2 н/дітей, непрацюючого, раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рахівського району, ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_2, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, 10.08.2013 біля 1 год. рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, належному ОСОБА_5 по вулиці Будівельній в смт. Великий Бичків зустріли ОСОБА_7, якого запросили сісти до автомобіля для розмови. Всередині автомобіля вищевказані ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 нанесли декілька ударів по голові ОСОБА_7 з метою примусити останнього зізнатися у вчиненні крадіжки мотоциклу, але останній не зізнався в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, в звязку з чим ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 продовжували наносити удари ОСОБА_7 по різним частинам тіла та незаконно утримувати, проти його волі в середині автомобіля, та направилися до місця проживання ОСОБА_8 в смт. Великий Бичків, вул. Шкільна, 2 Рахівського району, якого теж підозрювали в скоєнні крадіжки мотоциклу. Приїхавши до вказаного будинку, за місцем проживання ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 через двері, які їм відчинив ОСОБА_9 увійшли до приміщення гаражу, де одразу ж, почали наносити удари ОСОБА_9 по різним частинам тіла, та вимагати зізнання в скоєнні крадіжки мотоциклу, належного ОСОБА_2, однак ОСОБА_9 у вчиненні крадіжки не зізнався, і заперечив свою причетність до злочину, в звязку з чим ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії з метою залякування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і примушування їх до зізнання у вчиненні крадіжки незаконно позбавили їх волі, посадивши їх до салону автомобіля, на якому приїхали та направилися до берега річки Тиса, де зупинилися навпроти АЗС WOG, розташованої по вул. Грушевського в смт. В.Бичків, де продовжили наносити удари ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою примусити їх зізнатися у вчинені крадіжки. Після цього ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7, яких утримували в автомобілі проти їх волі направилися до центру смт. Великий Бичків, де на вул. Крушник зустріли батька ОСОБА_9 ОСОБА_9 у звязку з чим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 останні відпустили. Як видно з наведеного, ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою залякування, позбавили ОСОБА_7 та ОСОБА_9 можливості вільно пересуватися, помістивши їх в салон автомобіля ВАЗ 21099, належному ОСОБА_5 та утримуючи їх в автомобілі про ти їх волі, що виразилось в тому що вони 10 серпня 2013 біля 1 години рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, належному ОСОБА_5 по вулиці Будівельній в смт. Великий Бичків зустріли ОСОБА_7, якого запросили сісти до автомобіля для розмови, де незаконно утримували з метою примусити останнього зізнатися у вчиненні крадіжки мотоциклу, але останній не зізнався в скоєнні вказаного кримінального правопорушення, в звязку з чим ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 продовжували незаконно утримувати ОСОБА_7, проти його волі в середині автомобіля, направилися до місця проживання ОСОБА_8 в смт. Великий Бичків, вул. Шкільна, 2 Рахівського району, якого теж підозрювали в скоєнні крадіжки мотоциклу. Приїхавши до вказаного будинку, за місцем проживання ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 через двері, які їм відчинив ОСОБА_9 увійшли до приміщення гаражу, де після нанесення ударів по різним частинам тіла ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії з метою залякування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 і примушування їх до зізнання у вчиненні крадіжки незаконно позбавили їх волі, посадивши їх до салону автомобіля, на якому приїхали, та направилися до берега річки Тиса, де зупинилися навпроти АЗС WOG, розташованої по вул. Грушевського в смт. В.Бичків, де продовжуючи обмежувати їх в пересуванні вимагали у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зізнатися у вчинені крадіжки. Після цього ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7, яких утримували в автомобілі проти їх волі направилися до центру смт. Великий Бичків, де на вул. Крушник зустріли батька ОСОБА_9 ОСОБА_9 у звязку з чим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 останні відпустили.

Таким чином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та мешканець смт. В.Бичків, вул. Крушник 126 Рахівського району Закарпатської області, українець, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, на утриманні 2 н/дітей, непрацюючий, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 127 КК України, тобто катування - умисне заподіяння сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв, з метою спонукання потерпілого вчинити дії, що суперечать їх волі, в тому числі отримання від нього інформації, свідчення або визнання, покарання за його дії, які він скоїв або у скоєнні яких підозрюється, вчинені за попередньою змовою групою осіб, та ч.2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань.

За вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.127 КК України як катування - умисне заподіяння сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв, з метою спонукання потерпілого вчинити дії, що суперечать їх волі, в тому числі отримання від нього інформацію, свідчення або визнання, покарання за його дії, які він скоїв або у скоєнні яких підозрюється, вчиненні за попередньою змовою групою осіб, та ч.2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_2, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та злочин відноситься до категорії тяжких злочинів. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; здійснювати незаконний вплив на потерпілих, продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Наявність ризику в даному випадку в ОСОБА_2, є те, що він хоч і має постійне місце проживання, але все ж таки може переховуватись від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від можливого покарання у вигляді позбавлення волі, а також те що ОСОБА_2 перебуваючи на волі буде мати можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню, які прямо вказує на нього як на особу яка скоїла вказані кримінальні правопорушення, що свідчить про те що ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства може продовжити свою злочинну діяльність.

В даному випадку, на думку слідчого застосування більш мякого запобіжного заходу: особисте зобовязання, особиста порука, застава, домашній арешт, не дадуть змогу працівникам внутрішніх справ перешкодити підозрюваному ОСОБА_2 ухилитися від слідства та/або суду, а також не дасть можливості перешкодити вплив на потерпілих по даному кримінальному провадженню, тому просить задовольнити клопотання.

Прокурор Сідей В.В. в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, вважає що у відношенні ОСОБА_2 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Заслухавши висновок прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, підозрюваного ОСОБА_2, який свою вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, приходжу до висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З досліджених матеріалів доданих слідчим до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено, що дійсно існують ризики, які зазначені в клопотанні (підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення), не доведено, що застосування до підозрюваного більш м'яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вчиненню нею інших кримінальних правопорушень.

Як передбачає положення ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, згідно положень ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, приходжу до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного, більш м'якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього обов'язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положення ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. На підозрюваного, обвинуваченого зобов'язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов'язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 93, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 погодженого прокурором прокуратури Рахівського району Закарпатської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні 2 н/дітей, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, строком на шістдесят днів, тобто, з 11 години 30 хвилин 16 серпня 2013 року до 11 години 30 хвилин 14 жовтня 2013 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_2 строком до 14 жовтня 2013 року обов'язок:

Щоденно знаходитися по місцю свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з 21 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступного дня.

Попередити підозрюваного ОСОБА_2, що в разі невиконання покладених на нього обов'язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: Тулик І.І.