печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР за розглядом заяви про кримінальне правопорушення від 01 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою і просить зобов`язати службових осіб Генеральної прокуратури України уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень виконати процесуальні дії за розглядом заяви про злочин від 01 серпня 2016 року , відповідно до вимог КПК України, а саме внести відомості викладені у заяві про злочин скоєний слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 за результатом розгляду справи №522/12950/16-к до ЄРДР та розпочати розслідування. Заявник посилається на те, що в порушення вимог ст. 214 КПК України подана нею заява не була зареєстрована та внесена до ЄРДР.

В судове засідання заявник не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Генеральна прокуратура України в особі ОСОБА_5 направила письмові заперечення, в яких посилаючись на дотримання порядку розгляду заяв просив відмовити у задоволення скарги, додавши до своїх заперечень копію супровідного листа про направлення заяви від 01.08.2016р. до прокуратури Одеської області.

Вивчивши скаргу, додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, в тому числі про:

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

Встановлено, що 01 серпня 2016 року заявник ОСОБА_3 направила до Генеральної прокуратури України повідомлення в порядку ст. 214 КПК України про кримінальне правопорушення вчинене суддею Приморського районного суду м. Одеси , які мають ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.375 КК України. У поданій заяві повідомлення заявники вказує на вчинення суддею злочинних дій під час виконання нею своїх службових обов`язків.

Вирішуючи подану скаргу слід виходити з наступного. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Згідно з положеннями Конституції України та Рішення Конституційного суду України від 23.05.01 6-рп/2001 оцінка законності процесуальних актів і дій суддів належить виключно до сфери правосуддя.

Чинним законодавством України органи прокуратури не наділені повноваженнями по здійсненню нагляду за діяльністю органів судової влади.

Згідно ст. 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому слід зазначити, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Законом України «Про судоустрій та статус суддів» передбачена відповідальність судді за допущенні порушення вчинені під час здійснення ним професійної діяльності.

Окрім цього слід зазначити про те, що відповідно до п. 3.6, п.3.8 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_3 до прокуратури Одеської області за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про незаконність бездіяльності Генеральної прокуратури України.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні її заяви до прокуратури Одеської області для розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303 - 307,309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР за розглядом заяви про кримінальне правопорушення від 01 серпня 2016 року, залишити без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1