Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/983/16-к
провадження № 1-кп/632/87/16

07 червня 2016 р.
Вирок
Іменем України
07 червня 2016 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайський Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого: 20.05.1991 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 142 КК України. на підставі ст. 42,44 КК України (ред. 1960 р.) до 4 років позбавлення волі; 12.09.1995 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3, ч.4 ст. 81, ч.1 ст. 89, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140, ст. 208 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 10.05.1999 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 17, ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ч.2 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна; 25.10.2004 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 03.03.2008 року Каменнобродським районним судом м. Луганська за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 25.10.2004 року і остаточно призначено до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 25.07.2008 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців позбавлення волі, 09.06.2012 року звільнений від відбування покарання за відбуттям строку покарання; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайського Харківської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 25.11.2014 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 321, ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
за ч.2 ст.186, ч.1 ст. 357 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
22.02.2016 року о 22 годині, будучи неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до ОСОБА_8 в квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 з метою спільного вживання спиртних напоїв. В ході вживання спиртних напоїв, ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_8 мобільний телефон марки « Samsung SM -G350E», який лежав на кухонному столі. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , із корисливих мотивів, скориставшись нагодою, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вийшли з кухні та його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу зі столу таємно, повторно викрав мобільний телефон «Samsung SM -G350E», б/в, вартістю 1450 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1483 від 17.03.2016 року, в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «МТС», вартістю 10 гривень та сім карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1485 грн. після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши майно на свою користь.
Крім того, 16.03.2016 року, близько 2 години 30 хвилин, будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , який має не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку та ОСОБА_9 знаходилися біля аптеки «Здоров`я», яка розташована за адресою: Харківська область, м. Первомайський, ? м-н, буд. 48. В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник спільний умисел на заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_9 . Релізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами останнього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нанесли по одному удару кулаком в область обличчя ОСОБА_9 , в результаті чого останній, злякавшись, почав тікати. Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 побігли за ОСОБА_9 та наздогнавши його поблизу будинку АДРЕСА_5 , збили ОСОБА_9 з ніг де почали ногами і руками наносили удари в область тулуба та голови, чим спричинили ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 56-ПР/16 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заволоділи грошовими коштами в сумі 180 грн. та банківською карткою «Приват Банк» № НОМЕР_1 . При цьому обвинувачені достовірно знали, що банківська картка є офіційним документом та що на ній можуть знаходитися грошові кошти. Побоюючись подальшого нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 повідомив захисний пін-код вказаної картки. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, обернувши майно на свою користь.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , свою вину у скоєнні злочинів за вищевикладених обставин визнали повністю, щиро розкаялись у вчиненому зазначивши, що все відбувалось як в обвинувальному акті та скориставшись своїм правом відмовилися від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими, їх вина підтверджується іншими доказами стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються та обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України докази судом не досліджувались.
Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та таємне викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та таємне викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинувачених, обставини, що впливають на їх відповідальність.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття у скоєному, знаходження у нього на утриманні трьох малолітніх дітей та наявність низки захворювань.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття у скоєному та наявність на утриманні матері інваліда 2 групи.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 суд відносить рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, характеру скоєних ОСОБА_4 злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є громадянином України, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи, що він щиро розкаявся в скоєному, на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей, які хворіють та дружину, яка хворіє на ВІЛ, ОСОБА_4 хворіє на низку захворювань ( ВІЛ, туберкулез), суд вважає за можливе його виправлення без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України.
З урахуванням обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, характеру скоєних ОСОБА_5 злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який скоїв злочин в період іспитового строку при звільненні від покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2014 року, суд вважає неможливим виправлення ОСОБА_5 без його ізоляції від суспільства. Враховуючи розкаяння ОСОБА_5 , те що він за місцем мешкання характеризується задовільно, має на утриманні матір інваліда 2 групи, суд вважає можливим не призначати йому максимальну міру покарання передбачену санкцією ч.2 ст.186 КК України, та приймаючи до уваги вчинення злочину в період іспитового строку, вважає необхідним призначити покарання за сукупністю вироків згідно ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1483 від 17.03.2016 року в розмірі 351 грн. 84 коп., суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 , оскільки саме його діями викликане проведення вказаної експертизи.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримільно-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком чинності.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійок.
ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі
На підставі ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2014 року у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчому закладі.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, залишити без змін до набрання вироком чинності.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung SM -G350E», який находиться на зберіганні у ОСОБА_8 , повернути останньому за належністю; грошові кошти в сумі 163 грн. та банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_9 , повернути останньому за належністю; пачку дитячого харчування «Малиш», одну пачку дитячих підгузників «Pampers», які знаходяться в камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Харківській області, передати законному володільцю ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок надрукований у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1