про самовідвід
18 липня 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Коцурів Пустомитівського району Львівської області , українці, громадянці України, раніше не судимій, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1
повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: "Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , 07.02.2016 року близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні ТзОВ "ДЦ Україна" магазин " WATSONS" , що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 35 а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна , шляхом вільного доступу, переслідуючи корисливі мотиви вчинила замах на таємне викрадення косметичних засобів, а саме: губної помади " Loreal Perfectio 600", крему регенеруючого для пошкодженого волосся "Loreal Elseve 100ml" , олії екстраординарного відновлюючого "Loreal Elseve 100ml", флюїду для блиску волосся "Giardini di bellezza 80 ml" , лаку для нігтів " Maxfactor glossfinity 070 11ml", губної помади "Loreal Prfection Color Rich 230", загальна вартість яких складає 562, 23 грн. Дані речі вона сховала у кишеню куртки та у свою жіночу сумку синього кольору, яка була при ній. В подальшому ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину " WATSONS" продовжуючи злочинний умисел, направилась до касового відділення, яке пройшла, при цьому не розрахувавшись за викрадений нею вищевказаний товар. В цей час , коли ОСОБА_3 пройшла за межі кас та направилась до виходу із ТзОВ " ДЦ Україна" вона була затримана старшим продавцем не покинувши приміщення магазину".
За змістом обвинувального акта слідчий та прокурор вражають, що таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3
ОСОБА_4
Учасники судового провадження: представник
потерпілої сторони
ОСОБА_5

Згідно ухвали судді від 29 лютого 2016 року призначено підготовче судове засідання та відповідно до ухвали від 20 квітня 2016 року обвинувальний акт повернуто прокурору. Підстави такого рішення викладені в ухвалі.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку.
За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, ухвала суду першої інстанції скасована, з підстав викладених в ухвалі апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2016 року, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Приймаючи дане рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до п. 3 частини 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу..
Разом з тим, зазначає колегія суддів апеляційного суду Львівської області, покликання суду на те, що обвинувальний акт поданий до суду не прокурором в кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури № 3, визнається колегією суддів безпідставними, виходячи з того, що обвинувальний акт складено та підписано слідчим, і затверджено прокурором ОСОБА_4 відповідно до вимог КПК України. Супровідний лист підписаний керівником прокуратури, який відповідно до п.1ч.1 ст.13 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10. 2014 року представляє місцеву прокуратуру в зносинах з органами державної влади іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, державними органами, особами, установами та організаціями. Також, відповідно до п.9.5.2. Інструкції з діловодства органів прокуратури України, яка затверджена наказом Генерального прокурора України № 3 від 15 січня 2015 року, документи підписуються повноважними особами органів прокуратури, як правило на першому примірнику документа відповідно до їх компетенції, встановленої чинними нормативно правовими актами. З уваги на викладене, порушень вимог закону у контексті вчинення підпису керівником Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 на супровідному листі про скерування матеріалів кримінального провадження до суду, колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів також вважає необґрунтованим судом першої інстанції скерування акту до суду з порушенням вимог ст. 293 КПК України та прийшла до висновку про те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурором, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та скеровуючи обвинувальний акт для розгляду зі стадії підготовчого провадження, апеляційний суд не зазначив жодну із вимог закону, на підставі якої прийняв вказане рішення, як це визначено ст. 407 КПК України, не зазначив жодної з підстав передбачених ст. 409 КПК України. на останню норму закону, суд навіть не покликався.
Суд апеляційної інстанції, по суті призначив новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, адже таке вже було проведено судом першої інстанції , при цьому не зазначивши норми закону, якою він керувався приймаючи таке рішення, тоді, коли ст. 415 КПК України, з посилкою на ст. 412 цього Кодексу, дійсно дають вичерпний перелік підстав, і відповідно до яких, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої ст. 412 цього Кодексу, проте, жодне з них не знайшло відображення в ухвалі апеляційного суду.
Після апеляційного розгляду, матеріали судового провадження поступили до Франківського районного суду м. Львова 13 липня 2016 року та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 липня 2016 року із зазначенням підстави, - « для продовження розгляду», передані судді, ухвала якого скасована, що у свою чергу, не може бути підставою для передачі, оскільки згідно ухвали апеляційного суду призначено новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, а справу розподілено для продовження розгляду.
Разом з тим, така підстава не передбачена ні ст. 35 КПК України, ні положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Отже, розглядувані матеріали передані судді по за межами автоматизованої системи документообігу, у ручному режимі, що вказує на несанкціоноване втручання в роботу системи Франківського районного суду м. Львова секретарем суду ОСОБА_7 та має ознаки для відповідальності, передбаченої ст. 376 1 КК України.
Як суддя, якому матеріали обвинувального акта передані для призначення нового розгляду (згідно ухвали апеляційного суду) та продовження розгляду (згідно протоколу передачі судової справи), вважаю, що обвинувальний акт й надалі не відповідає вимогам процесуального законодавства, з підстав наведених в ухвалі від 20 квітня 2016 року, і в першу чергу із за відсутності чіткого формулювання обвинувачення, а саме п.5 ч.2 ст. 291 КПК України та п. 4 вказаної норми закону, а також прямим вимогам ст. 91 КПК України. Крім того, ставлення судді ОСОБА_1 , до оцінки матеріалів обвинувального акта на відповідність вимогам процесуального законодавства, в ході вирішення питань, передбачених ст.ст. 314 315 КПК України уже висловлене у скасованій ухвалі, а відтак, даний факт є тією обставиною, що викликатиме сумнів у моїй неупередженості при повторному їх вирішенні, та відповідно до ст. ст. 75 КПК України виключає участь судді в кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання самовідводу у розгляді вказаного обвинувального акта після його повернення з апеляційного суду, враховую також те, що законодавцем не визначено подальший порядок розгляду обвинувального акта після скасування ухвали суду першої інстанції про його повернення прокурору. У той же час, відповідно ч.1 ст. 416 КПК України, після скасування ухвали, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу ІV цього Кодексу в іншому складі суду. Підготовче судове засідання входить у вказаний розділ.
Відповідно до ч. 6 ст. 7 КПК України, у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього кодексу.
Відтак, вважаю, що проведення повторного підготовчого судового засідання з розгляду вказаного обвинувального акта мною, як суддею, суперечить вимогам ч. 1 ст. 416 КПК України.
Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу,суддя зобов`язаний заявити самовідвід. З огляду на викладене, заявляю самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 та ч. 1 ст. 416 КПК України.
Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, ст. 9, п. 4 ч. 1 ст. ст. 75, 80,81, ч. 1 ст. 314, ч.2 ст. 369 372, ч. 1 ст. 416 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Матеріали судового провадження № 1 - кп/465/529/16 передати до кримінальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8