Справа № 538/2135/16-к
Провадження № 1-кп/549/26/16
УХВАЛА
01 липня 2016 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю осіб, які беруть участь у справі:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8
представника потерпілої
ОСОБА_8 - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи кримінальне провадження №0000657 від 03.10.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України,
встановив:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_6 за ч.1 ст.125, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України.
Відповідно до ухвали Лохвицького районного суду Полтавської області від 05.10.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Ухвалами суду від 30.11.2015 року строк тримання під вартою продовжено до 29.01.2016 р., 29.01.2016 р. до 21.03.2016 р. включно, 18.03.2016 р. - по 16.05.2016 року включно.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 30.11.2015 р. обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту. Ухвалами суду від 22.01.2016 р. строк запобіжного заходу продовжено до 21.03.2016 р. включно, 18.03.2016 р. - по 16.05.2016 року включно.
Ухвалою Чорнухинського районного суду від 13.05.2016 року в зазначеному кримінальному провадженні було задоволено клопотання прокурора про продовженні дії застосованих до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у виді тримання під вартою та домашнього арешту на строк шістдесят днів до 15 липня 2016 року включно.
Згідно з ч.ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинувачених.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Суд, незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та домашнього арешту, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обґрунтовуючи його тим, що 15.07.2016 року закінчується строк обраного відносно обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою та домашнього арешту, однак на даний час ризики, які враховувались при обранні та продовженні запобіжного заходу стосовно останніх не зменшилися.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 покладалися на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили змінити обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на особисте зобов`язання мотивуючи тим, що ОСОБА_7 працевлаштований, за місцем роботи позитивно характеризується, раніше не судимий, проживає з матір`ю пенсіонером і здійснює догляд за нею, на протязі декількох місяців з`являвся до слідчого та суду, не переховувався від слідства та суду, а також не впливав на хід судового слідства, потерпілих, які вже допитані судом, та свідків.
Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою спливає 15.07.2016 року, однак судове провадження у даній справі ще не завершено.
За змістом пункту 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законного арешту або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
В силу частин 1,4 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, - виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський Суд з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 р. зазначив, що згідно з п.3 ст.5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. Такі підстави мають бути чітко вказані національними судами.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 ніде не працює, сім`ї та сталих соціальних зв`язків не має, тому раніше заявлені ризики не зменшилися та не відпали, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є свідченням того, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на два місяці на підставі ст.ст.176-178, 183, 194, 197 КПК підлягає задоволенню.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки та тримання під вартою з метою запобігання згаданим ризикам.
При цьому, необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Що стосується вирішення питання доцільності продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді домашнього арешту суд виходить з наступного.
При вирішенні клопотання про продовження запобіжних заходів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки і обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Судом встановлено, що наведені вище ризики відносно ОСОБА_7 , хоча й існують, проте мають незначний ступінь небезпеки, про що свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 раніше не судимий, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, проживає з матір`ю пенсіонером, від органів досудового розслідування та суду не переховувася, а саме з`являвся до слідчого та суду за викликом.
За встановлених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та запобігання наведеним ризикам, є підстави для висновку про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді домашнього арешту на менш суворий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 199, 331 КПК України, суд,
ухвалив:
1.Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.
2.Обраний під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів з 16 липня 2016 року по 13 вересня 2016 року включно.
3.Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 задовольнити.
4.Обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання, зобов`язавши прибувати за кожною вимогою до Чорнухинського районного суду та Лохвицького районного суду Полтавської області, а також у строк - з 01 липня 2016 року по 29 серпня 2016 року виконувати такі обов`язки:
- не відлучатися за межі с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя