печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4326/15-к
У Х В А Л А
21 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо можливості зміни міри запобіжного заходу у справі відносно вчинення
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.304 КК України, ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Зазначене кримінальне провадження перебуває в провадженні суду.
У відповідності з вимогами ст.331 КПК України судом в судовому засіданні на обговорення поставлено питання про можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..
Прокурори зазначили, що відсутні підстави для зміни міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених.
Захисник ОСОБА_8 заявлені клопотання обвинувачених, які знаходяться під вартою, підтримав.
Законний представник обвинуваченого підтримала клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про зміну запобіжного заходу.
Інші учасники судового розгляду поклались на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку вказаних осіб, приходить до наступних висновків.
Так, згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).
Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).
Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.
Суд вважає, що подальше перебування підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особи знаходяться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.
Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.
У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою, особи обвинувачених, наявність постійного місця проживання, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладанням обов`язку, передбаченого ч.5 ст.194 КПК України.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо продовження обраного запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 суд вважає необхідним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід забезпечує їх належну процесуальну поведінку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 18.09.2016 року.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язок: носити електронний засіб контролю.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, а саме до 18.09.2016 року.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язок: носити електронний засіб контролю.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши йому залишати місце свого проживання, строком на два місяці, а саме до 18.09.2016 року.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язок: носити електронний засіб контролю.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін у виді домашнього арешту, продовживши строк запобіжного заходу до 18.09.2016 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання з 18 години до 06 години, одночасно зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_6 : - прибувати за кожною вимогою до суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування опосередковано через інших осіб чи іншим чином з іншими обвинуваченими у провадженні, безпосередньо з потерпілими та свідками; - докласти зусиль до пошуку навчання; - утримуватись від відвідування місць реалізації спиртних напоїв.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без змін у виді домашнього арешту, продовживши строк запобіжного заходу до 18.09.2016 року включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , з 22 години до 06 години, одночасно зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_11 : - прибувати за кожною вимогою до суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; - докласти зусиль до пошуку роботи.
Строк дії обов`язків, покладених судом на обвинувачених, визначити до 18 вересня 2016 року включно.
Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Контроль за виконанням обвинуваченими обов`язків покласти на прокурорів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1