Справа № 333/7353/15-к
Пр. № 1-кп/333/65/16

ВИРОК
28 листопада 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_4 ,
представника потерпілого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинувачених: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Байрак, Миргородського району, Полтавської області, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не працює, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)10.06.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
2)07.06.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70, 71 КК України засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
3)21.12.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
4)10.03.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, має неповну середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)07.10.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2)04.08.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ст. 71 КК України засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
3)23.06.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі. Згідно ч.1 ст.71, частково приєднати покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.06.2015 року по відбуттю строку покарання;
4)12.05.2016 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України засуджений до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
Судовим слідством, суд
28 серпня 2015 року в денний час доби ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись на вул. Дослідна станція у м. Запоріжжі, переконавшись в тому, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, шляхом вільного доступувикопали металеву рельсу вагою 40 кілограм 100 грам, вартістю 401 гривня, яка на праві приватної власності належить інституту олійних культур НААН.Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з викраденим майном покинули місце скоєння злочину.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , кожний окремо, частково визнали себе винуватими у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та пояснили, що 28.08.2015 року близько о 14 годині вони зустрілися та разом проходили вздовж вулиці Дослідна станція у м. Запоріжжі. Недалеко від пішохідної доріжки побачили, що з землі стирчить кусок рельси близько 10-15 см. Вони палками розрили землю, розхитали дану рельсу та витягли її з землі. Взяли з обох боків та понесли до пункту прийому металобрухту для подальшої продажі рельси, але були затримані працівниками міліції. Зазначили, вважають, що даний кусок рельси нікому не належить, находився біля дороги, оскільки територія, з якої було викопано рельсу не була обгороджена. Додали, що вони повністю заплатили кошти потерпілій стороні за дану рельсу.
Не дивлячись на те, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 частково визнали свою провину, їх провина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:
- поясненнями допитаної в ході судового слідства представника потерпілого ОСОБА_9 , яка пояснила, що дана рельса знаходиться на балансі інституту олійних культур НААН, після зрізання шлагбауму. Від директора інституту їй стало відомо, що 28 серпня 2015 року двоє невідомих викопали рельсу. Вартість рельси складає 481,20 грн. Обвинувачені внесли дану суму на рахунок інституту, у зв`язку з чим матеріальних претензій до обвинувачених потерпілі сторона не має;
- згідно рапорту оперативного чергового РВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, 28.08.2015 року о 14.49 год. до Комунарського РВ надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що невідома особа по телефону повідомила, що по АДРЕСА_3 викопують швелер (т.2 а.с.7);
- згідно заяви заступника директора інституту олійних культур НААН до Комунарського РВ від 28.08.2015 року, останній просить притягти до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 28.08.2015 року тайно викрала належну інституту олійних культур металеву рельсу у кількості 1 шт. Причинено шкоду з урахуванням НДС у розмірі 481,20 грн. (а.с.8);
- згідно протоколу огляду місця події від 28.08.2015 року та фото таблицею до нього, на ділянці місцевості, розташованої по вул. Дослідна станція біля асфальтової дороги мається отвір 0,3 м шириною 30 см, вертикально у ґрунтовій поверхні розміщений кутовий металевий штир (т.2 а.с.9-12);
- згідно довідки балансової вартості інституту олійних культур від 28.08.2015 року вих. № 797, на балансі інституту олійних культур НААН числиться металева рельса вагою 40 кг 100 гр., вартість одного швелера станом на 28.08.2015 року складає 401 грн., з урахуванням НДС 481,20 грн. (т.2 а.с.18);
- згідно акту зважування від 31.08.2015 року, загальна вага металевого виробу складає 40 кг 100 гр. (т.2 а.с.19);
- згідно протоколу огляду предмету від 28 серпня 2015 року, металева рельса вагою 40 кг 100 гр має пошкодження у вигляді іржі та корозії. При огляді даної рельси виявлено, що її довжина складає 67 см та висота 18 см (а.с.20);
- згідно довідки інституту олійних культур НААН від 17.02.2016 року вих. № 143, на балансі інституту олійних культур НААН числиться металевий швелер вагою 40 кг 100 гр., після списання металевого шлагбауму згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №9 «Запаси». Вартість одного швелеру складає 401,00 грн. був з урахування НДС (т.1 а.с.42);
- згідно оборотно-сальдової відомості інституту олійних культур НААН від 28.08.2015 року, сальдо швелеру металевого (рейки) складає 401,00 грн. (т.1 а.с.43);
- згідно акту списання шлагбауму від 04.02.2014 року, комісією списано з бухгалтерського обліку шлагбаум в кількості 1 шт. вартістю 1780, 00 грн. у зв`язку з його фізичним та моральним зносом та поставлено на облік металевий швелер (рельсу) в кількості 1 шт. вартістю 401,00 грн. без ПДВ оцінену по справедливій вартості (т.1 а.с.44);
- оглянутим в судовому засіданні речовим доказом металевим швелером (рельсою).
Також судом за клопотання сторони захисту для встановлення вартості металевого швелеру (рельси) було призначено товарознавчу експертизу металевого виробу швелеру (рельси) та повторну товарознавчу експертизу даного металевого виробу Згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 583 від 29.04.2016 року та повідомлення Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України про неможливість проведення експертизи від 02.08.2016 року № 19/104-7708, встановити вартість швелера (рельси) металевого представленого для дослідження з урахуванням експлуатаційного зношення та пошкоджень від впливу зовнішніх факторів, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 28.08.2015 року не надається за можливе, оскільки відсутні методичні рекомендації щодо оцінювання вказаної групи товарів (т.1 а.с.118-125, 153-154).
Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені докази з точки належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення встановлена повністю.
Версія обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 щодо відсутності власника металевого швелеру (рельсу) спростовується матеріалами справи, відповідно до яких, даний металевий швелер (рельса) знаходиться на балансі інституту олійних культур НААН. Суд оцінює дану версію обвинувачених як обраний спосіб захисту, який ні чим не підтверджений.
Крім того посилання обвинувачених, що в якості речового доказу долучено інший металевий виріб, ніж той що було ними викрадено і сфотографовано, спростовується оглянутим в судовому засіданні металевим швелером (рельсою), який також судом вимірювався в присутності учасників процесу.
Крім того, суд критично ставиться до посилань захисників обвинувачених щодо відсутності вини обвинувачених та необхідності ухвалити відносно останніх виправдувальний вирок у зв`язку з відсутністю вартості даного металевого виробу в кримінальному провадженні, оскільки відсутній висновок експерту з цього приводу, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.91 КПК України доказування виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушення покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до роз`яснень, даних у пунктах 17,21,23 Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1993 року, № 12 від 03.12.1997 року, № 6 від 30.05.2008 року, звернуто увагу судів на те, що в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.
Відповідно до ст.94 КПК України,слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до роз`яснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи.
Розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи у суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідних експертизи.
Суд приймає до уваги надані стороною обвинувачення на підтвердження вартості металевого виробу довідки з інституту олійних культур НААН на підтвердження вартості даного виробу і відповідно до ст.86 КПК України визнає ці довідки допустимими та такими що підтверджують вартість металевого швелеру (рельси) та отримані в порядку, встановленому цим Кодексом.
Крім того, під час розгляду справи, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , який знаходився на лікування в психіатричній лікарні, було проведено судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку судовопсихіатричної експертизи № 557 від 02.11.2016 року, ОСОБА_8 , 1992 р.н. виявляв та виявляє у теперішній час розлад у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок сумісного вживання психоактивних речовин (канабіноїди, алкоголь, опіоїди), синдром залежності. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Перенесені психотичні розлади не спричинили за собою суттєвих змін у психічній діяльності, характерних для ендогенного процесу. За своїм психічним станом у цей час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протинаркоманічного лікування. За психічним станом протипоказань до лікування не має.
Даючи оцінку іншим доказам у справі, суд вважає їх достатніми і допустимими.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 суд згідно із вимогами ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 судом не встановлено.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, думку представника потерпілої сторони щодо призначення покарання, дані про обвинуваченого ОСОБА_7 , який добровільно відшкодував завдані збитки, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, вчинив злочин, перебуваючи на іспитовому строку за вирком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2015 року, офіційно не працює, на обліку в наркологічному диспансері та в психіатричній лікарні не перебуває, формально характеризується за місцем проживання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав призначення покарання із застосуванням положень ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, думку представника потерпілої сторони щодо призначення покарання, дані про обвинуваченого ОСОБА_8 , який добровільно відшкодував завдані збитки, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. Звільнившись в червні 2015 р. з місць позбавлення волі, через короткий час - у серпні 2015 р. вчинив дане кримінальне правопорушення. Крім того, до постановлення даного вироку, знову вчинив злочин за ч.1 ст.309 КК України, за який Оріхівським районним судом Запорізької області останнього притягнуто до кримінальної відповідальності.ОСОБА_8 офіційно не працює, перебуває на обліку в психіатричній лікарні у зв`язку з вживання алкогольних та наркотичних речовин, формально характеризується за місцем проживання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для призначення покарання із застосуванням положень ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.Також суд звертає увагу, що відповідно до п.23 Постанови Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року зі змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів
рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням
приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином,вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.05.2016 року відносно засудженого ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України виконується самостійно.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що в рамках кримінального провадження були проведена товарознавча експертиза № 583 від 29.04.2016 року експертами спеціалізованої державної установи Запорізького НДЕКЦ ГУМВС України, витрати на залучення експертів у розмірі 439,80 грн. підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .
Керуючись ст. ст. 100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, до покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2015 року, та визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносноОСОБА_7 не обирати.
Строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_7 рахувати з часу затримання в порядку виконання даного вироку суду.
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирати.
Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання даного вироку суду.
Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 12.05.2016 року відносно засудженого ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України виконується самостійно.
Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової експертизи у розмірі 439,80 грн. (чотириста тридцять дев`ять гривень 80 копійок).
Речові докази:
-металевий швелер (рельсу), переданий на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Комунарського РВ наразі Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, після набрання вироком законної сили передати інституту олійних культур НААН за належністю.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1