АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_7 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та на бездіяльність прокурора відділу ГПУ ОСОБА_8 щодо невинесення постанови про повернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 000481 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, як таку, що подана з пропущенням строку, визначеного ст. 304 КПК України, і автор скарги не порушує питання про поновлення строку, а також у зв`язку з тим, що суб`єкт оскарження бездіяльності прокурор відділу Генеральної прокуратури України, розташований за межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва розглянути повторну подану ним скаргу в частині бездіяльності слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_7 . Мотивуючи необхідність скасування судового рішення в частині бездіяльності слідчого вказує на те, що після усунення зазначених в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року недоліків, він повторно звернувся до суду з аналогічною скаргою, а тому, процесуальний строк оскарження зазначеної бездіяльності було ним дотримано.

Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта та адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді в межах доводів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, 08.07.2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_5 зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_7 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та на бездіяльність прокурора відділу ГПУ ОСОБА_8 щодо невинесення постанови про повернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 000481 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, пославшись на те, що слідчий в порушення ч. 5 ст. 171 КПК України на наступний робочий день, не звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна і не повернув майно його власнику. Також в скарзі ставилося питання про визнання бездіяльності прокурора щодо невинесення постанови про повернення тимчасово вилученого майна під час обшуку 18 травня 2016 року та містилося прохання про зобов`язання прокурора прийняти постанову про повернення тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя, отримавши скаргу ОСОБА_5 та пославшись на вимоги п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, постановив ухвалу про повернення скарги, як такої, що подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. Також вказав, що суб`єкт оскарження бездіяльності прокурор відділу Генеральної прокуратури України, розташований за межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з прийнятим рішенням, вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Змістом ст.ст. 24, 303 КПК України кожному гарантується право на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Зміст ст. 169 КПК України передбачає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою ст. 171, частиною шостою ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Скарги на таку бездіяльність слідчого, згідно ст. 304 КПК України, можуть бути подані протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді, додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу.

Врахувавши ті обставини, що ОСОБА_5 , достовірно володів інформацією про бездіяльність слідчого, в тому числі і про початок перебігу її строку, оскільки обшук проводився 18.05.2015 року і він був присутній при проведенні обшуку та вилученні майна, а отже слідчий суддя правильного вказав на те, що згідно вищезазначених вимог закону скаргу на бездіяльність слідчого ОСОБА_5 мав подати не пізніше ніж через 10 днів після спливу 48 годин після проведення обшуку 18.05.2016 року.

Разом з тим, автор скарги вказаний строк пропустив та подав скаргу до суду лише 08.07.2016 року. При цьому, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_5 не скористався правом, передбаченим ст.ст. 115, 304 КПК України, на порушення перед судом питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що автор скарги вважає строк на оскарження бездіяльності слідчого не пропущеним, оскільки він повторно звернувся до суду з аналогічною скаргою, то як слідує з матеріалів справи, скарга ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.2016 року була йому повернута на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України як особі, яка не має права подавати скаргу, оскільки звертаючись до суду зі скаргою як директор ТОВ «ТЕХНОЛАЙН-ПРОДЖЕКТ» доказів, що підтверджують його повноваження як директора зазначеного товариства, до скарги додано не було.

Виходячи з положень ст.ст. 304, 306 КПК України, питання про те чи підлягає скарга поверненню, слідчий суддя вирішує до початку розгляду скарги по суті. Тобто, його рішення про можливість прийняття скарги до розгляду чи необхідність її повернення з підстав, передбачених ст. 304 КПК України, залежить виключно від тих даних, які надані скаржником слідчому судді одразу при зверненні до суду, оскільки до моменту прийняття скарги до розгляду слідчий суддя не наділений законом правом витребовувати додаткових даних чи заслуховувати пояснення учасників процесу з будь-яких питань. Збирати самостійно вказані дані слідчий суддя не вправі, а також не вправі з`ясовувати вказані питання в судовому засіданні до початку судового розгляду скарги по суті.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга із зазначених у ній доводів не підлягає задоволенню, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, як таку, що постановлена відповідно до вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_7 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та на бездіяльність прокурора відділу ГПУ ОСОБА_8 щодо невинесення постанови про повернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 000481 за ч. 1 ст. 258-3 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2760/2016 Категорія ст. 303 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1