Справа №590/537/16-к
Пров. № 1-кп/590/65/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2016 року Ямпільський райсуд

Сумської області

в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 04.08.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хаіліно, Олютарського району, Камчатської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

- за ст.15 ч.2 ст.333 ч.1 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:
15.08.2016 року з прокуратури Сумської області до суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ст.15 ч.2 ст.333 ч.1 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000020 від 04.08.2016 року, згідно якого громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , працюючи начальником технічної служби в ЗАТ «Авіасистеми», Російська Федерація, не будучи суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів, не маючи відповідного дозволу (висновку) Держекспортконтролю України, перебуваючи у службовому відрядженні в м. Київ на початку серпня 2016 року придбав у невстановленої слідством особи генератор 1 ГИОЗ-1, заводський № 30230252 та контактор ТКД203ДОДБ Е131, заводський № 133, які використовуються як складові частини бортових систем державного розпізнавання «свій-чужий» військових літаків МиГ-29, Су-27 та військових вертольотів типу Ми-8, Ми-24. Усвідомлюючи, що вказані предмети є товарами військового призначення, переміщення яких через митний кордон України можливе за наявності відповідного дозволу (висновку) Держекспортконтролю України, ОСОБА_5 вирішив перемістити їх з України до Російської Федерації залізничним транспортом з метою подальшого збуту. З цією метою, 03.08.2016 року приблизно о 20-00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на ст. «Київ-Пасажирський» в м. Києві, завчасно приховав придбані ним генератор 1 ГИОЗ-1, заводський № 30230252 та контактор ТКД203ДОДБ Е131, заводський № 133 у пакунку з кондитерськими виробами, який у подальшому розмістив на пасажирському місці №27 у вагоні №13 потягу №74 сполученням «Львів-Москва», в якому слідував в якості пасажира. Однак, свій злочинний умисел, спрямований на порушення порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, а саме: на переміщення через митний кордон України на територію Російської Федерації генератора 1 ГИОЗ-1, заводський № 30230252 та контактора ТКД203ДОДБ Е131, заводський № 133, ОСОБА_5 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки 04.08.2016 року приблизно о 01-20 год. зазначені прилади були виявлені та вилучені в ході проведення митного контролю в купе №7 вагону №13, в потязі №74 сполученням «Львів-Москва» на залізничній станції Хутір-Михайлівський в м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області. Крім того, вказані вище прилади віднесені до товарів військового призначення, в зв`язку з чим вони належать до позиції ML10b Додатку до Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року №1807 та відповідно до пункту 3 Порядку міжнародна передача (експорт) вказаного вище товару військового призначення може здійснюватись суб`єктом здійснення міжнародних передач товарів за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.333 КК України, тобто закінчений замах на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.

До підготовчого судового засідання сторони подали до суду угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Сумської області молодший радник юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 ..

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 ст.333 ч.1 КК України, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, також пояснив, що розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка до нього буде застосована у разі затвердження угоди.

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Сумської області молодший радник юстиції ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_4 підтримала думку свого підзахисного та прокурора про затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Сумської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 ст.333 ч.1 КК України, як закінчений замах на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Також з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Сумської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Також суд вважає, запобіжний захід до вступу вироку у законну силу для ОСОБА_5 не застосовувати, а запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраного слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми (ухвала від 05.08.2016 року), скасувати.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості, укладену 16 серпня 2016 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Сумської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 . та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 ст.333 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраного слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми, ухвала від 05.08.2016 року, скасувати.

Речові докази, генератор 1 ГИОЗ-1, заводський № 30230252 та контактор ТКД203ДОДБ Е131, заводський № 133, які знаходяться в СВ УСБУ в Сумській області, конфіскувати в дохід держави; арешт, накладений на зазначене майно, згідно ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.08.2016 року, скасувати.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський райсуд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1