Справа № 487/5939/16-к
Провадження № 1-кс/487/1126/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2016 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0005463 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ :
21.11.2016 року слідчий Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного вбивства, маючи не зняту та не погашену у законний строк судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти життя особи за наступних обставин.

Так, 20.11.2016 приблизно о 18:35 годині, ОСОБА_4 спільно зі своєю донькою ОСОБА_7 , з якою вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 , перебували у приміщенні кухні вказаної квартири, де розпивали алкогольні напої.

У ході спільного розпиття алкоголю, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті розподілу спільної квартири, під час якого у останнього раптово виник злочинний намір, направлений на умисне вбивство своєї доньки за допомогою кухонного ножа.

Реалізуючи свій протиправний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_4 схопив кухонний ніж, яким наніс три удари своїй доньці в область тулуба.

Відповідно до результатів судово-медичного дослідження від 21.11.2016 смерть ОСОБА_7 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця. Внутрішньо плевральна кровотеча, гемологічний шок.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, який відповідно до п.13 ч.2 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від 10 до 15 років, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що не мав наміру скоювати вбивство своєї доньки. Ножові поранення наніс їй в ході словесного конфлікту. Також вказав, що його донька не працювала і з цього приводу у них були напружені стосунки. Після нанесення ножових поранень, він відразу пішов до сусіда і попрохав його викликати швидку медичну допомогу. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного вбивства, маючи не зняту та не погашену у законний строк судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти життя особи за наступних обставин.

Так, 20.11.2016 приблизно о 18:35 годині, ОСОБА_4 спільно зі своєю донькою ОСОБА_7 , з якою вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 , перебували у приміщенні кухні вказаної квартири, де розпивали алкогольні напої.

У ході спільного розпиття алкоголю, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті розподілу спільної квартири, під час якого у останнього раптово виник злочинний намір, направлений на умисне вбивство своєї доньки за допомогою кухонного ножа.

Реалізуючи свій протиправний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_4 схопив кухонний ніж, яким наніс три удари своїй доньці в область тулуба.

Відповідно до результатів судово-медичного дослідження від 21.11.2016 смерть ОСОБА_7 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця. Внутрішньо плевральна кровотеча, гемологічний шок.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження та 20.11.2016 року до ЄРДР за №0005463 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене п. 13 ч.2 ст. 115 КК України.

20.11.2016 року о 21:20 год. ОСОБА_4 затримано на підставі ч.4 ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115 КК України.

21.11.2016 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків від 20.11.2016 року, протоколом огляду місця події від 20.11.2016 року, таблицею зображень до протоколу огляду місця події від 20.11.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні та передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам, оскільки підозрюваний підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання може зникнути з місця проживання, крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 буде мати можливість незаконно впливати на свідків, які є його сусідами та психологічним чином може змусити їх змінити свої показання, також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки схильний до вчинення аналогічних злочинів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_4 звільнений умовно достроково та має невідбутий строк покарання у вигляді 1 року та 5 місяців позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі ніде не працює, проживає за рахунок періодичного заробітку, не має стійких соціальних зв`язків, зловживає алкогольними напоями, що дає підстави вважати, що залишаючись на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, також ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, надані прокурором відомості свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати про існування передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання вказаних ризиків, тому вбачаються підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, оскільки він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини.

При визначенні строку дії ухвали суд виходить з наступного.
Частинами 1 та 2 ст.197 КПК України встановлено, що Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. 2. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За змістом вказаної статті строк дії ухвали про тримання під вартою та строк тримання під вартою це різні строки.

Так, статтею 205 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді, суд щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Тобто Ухвала щодо застосування запобіжного заходу починає діяти з моменту її проголошення.

Проте, За змістом ч.5 ст.115 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту фактичного затримання, взяття під варту.

За змістом ч.3 ст.197 строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею.

Натомість, продовження строку дії ухвали слідчого судді, суд КПК України не передбачає.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Тобто зазначенню підлягає саме дата закінчення строку дії ухвали, а не строк тримання під вартою.

Наведене дає підстави вважати, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою та строк тримання під вартою це різні за своєю суттю строки, яки обчислюються по різному.

Враховуючи наведене, строк дії цієї ухвали визначається 60 днів відповідно до вимог ч.1 ст.197, 205 КПК України - негайно з дня її винесення до 20 грудня 2012 року (включно).

Керуючись ст. ст. 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням його в СІЗО міста Миколаєва.

Строк дії ухвали - до 20 січня 2017 року (включно).

Строк тримання під вартою рахувати з 19 год. 22 хв. 20 листопада 2016 року.

Ухвала з приводу обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1