Номер провадження 11-сс/775/421/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇ Н И

25 серпня 2016 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду від 13.10.2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Пеушинського району Володимирської області, громадянина України, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, інваліда ІІ групи з дитинства, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 186 КК України, ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового слідства, ОСОБА_7 пред`явлено підозру в тому, що він 28.09.2016 року о 14.45 годин разом із своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували біля будинку АДРЕСА_2 . Знаходячись у зазначеному місці, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, яке перебуває у власності мешканців будинку АДРЕСА_2 . Остання про свої злочинні наміри повідомила своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , запропонувавши їм вчинити відкрите викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, а саме до будинку АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 погодились, вступивши таким чином в злочинну змову з ОСОБА_8 .

Цього ж дня приблизно о 15.00 годин ОСОБА_8 діючи умисно повторно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де останні з метою подальшого безперешкодного проникнення у житло ОСОБА_10 домовились, що власнику представляться волонтерами.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло ОСОБА_8 подзвонила у двері квартири АДРЕСА_4 , двері якої відчинив ОСОБА_10 де ОСОБА_8 , назвалася волонтером, і шляхом обману проникла у житло, яке належить ОСОБА_10 .

В цей момент у ОСОБА_10 виникли сумніви щодо того, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дійсно є волонтерами, після чого став вимагати від останніх щоб вони залишили житло ОСОБА_11 . В цей момент, ОСОБА_7 , усвідомлюючи що їх злочинні наміри можуть бути викриті потерпілим, продовжуючи свій злочинний умисел штовхнув ОСОБА_10 від чого останній впав на підлогу. Після цього ОСОБА_7 двома руками почав силою утримувати ОСОБА_10 на підлозі та наніс останньому кулаком правої руки 2 удари у голову, тим самим подавивши волю ОСОБА_10 до супротиву. У цей час ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пройшли у зал квартири, де діючи умисно відкрито за попередньою змовою групою осіб відкрито заволоділи майном яке належить ОСОБА_10 а саме: грошовими коштами у сумі 8 000 гривень.

Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 було завдано матеріальну шкоду на суму 8 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, скоїла відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, з застосування насилля, яке є не небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло, тобто скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

Окрім цього 01.10.2016 року о 14.45 годин ОСОБА_8 разом із своїм знайомим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у під`їзді №2 будинку АДРЕСА_5 , перебуваючи у зазначеному місці останні побачили раніше не знайому їм ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_6 зазначеного будинку. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння її майном, поєднаним з погрозою застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я, поєднаного з проникненням у середину належної її квартири АДРЕСА_7 . Про свої злочинні наміри ОСОБА_8 повідомила свого знайомого ОСОБА_7 запропонувавши останньому вчинити напад на ОСОБА_12 з метою заволодіння її майном, поєднаним з погрозою застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я, поєднаним з проникненням у середину належної її квартири АДРЕСА_7 на що ОСОБА_7 погодився, вступивши таким чином в злочинну змову з ОСОБА_8 .

Цього ж дня тобто 01.10.2016 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_8 діючи умисно з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_12 та вводячи останню в оману повідомили ОСОБА_12 що вони представники з Єнергонадзору та їм потрібен доступ до електричного лічильника розташованого що у квартирі останньої, на що ОСОБА_12 відповіла згодою. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_7 шляхом обману проникли до приміщення квартири АДРЕСА_7 . Перебуваючи у приміщенні вищезазначеної квартири ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до потерпілої ОСОБА_12 . В цей момент ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел напала на ОСОБА_12 та штовхнула останню, в наслідок чого ОСОБА_12 впала на підлогу. Після цього ОСОБА_8 з погрозою застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я, руками стиснула рота потерпілій ОСОБА_12 подавивши таким чином волю потерпілої до опору та позбавивши останню можливості покликати на допомогу, діючи умисно, за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 заволоділи її майном, а саме: грошовими коштами у сумі 1 400 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, скоїв напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 13 жовтня 2016 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

Вказана ухвала слідчого судді мотивована тим, що, погоджуючись з обґрунтованістю підозри вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України, ч. 3 ст. 187 КК України та наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На вищевказану ухвалу захисником підозрюваного подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу та постановити нову, в якій відмовити у задоволенні клопотання. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано всіх обставин, що мають істотне значення при обранні запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу судді без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 13 жовтня 2016 року був повідомлений про підозру в тому, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, з застосування насилля, яке є не небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднане з проникненням у житло, тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, а також своїми умисними діями здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло тобто скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст.187 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0002887 від 28.09.2016 року, долучені до клопотання слідчого та досліджені слідчим суддею та колегією суддів апеляційного суду.

В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким та особливо тяжким і за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років та позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Також, слідчий суддя взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , врахував наявність обґрунтованої підозри та наявних ризиків, які свідчать про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та врахував те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Колегія суддів вважає, що, оцінюючи в сукупності всі обставини, з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку неможливе, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , дає всі підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (Справа «Буглов проти України» від 10.07.2014 року) виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою.

Доводи захисника про те, що перебування ОСОБА_7 призведе до погіршення стану здоров`я підозрюваного не може бути прийнято судом до уваги, оскільки жодним чином не підтверджується наявними у матеріалах провадження документами.

Крім того, враховуючи характер злочинів у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що навіть імовірна наявність зазначених захисником захворювань не може завадити підозрюваному в подальшому продовжити реалізацію злочинних намірів направлених на незаконне заволодіння чужим майном із застосування насильства або погрозою застосування такого насильства, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків і не попередить вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є такою, що відповідає нормам кримінального процесуального законодавства України, та повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 309, 310, 376, 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: