26 березня 2016 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5
Обвинувачений ОСОБА_5 , який добре був знайомий з потерпілою ОСОБА_4 , жителькою АДРЕСА_3 , оскільки в період з липня 2013 року по липень 2014 року проживав в її будинку як квартирант, а після цього часто заходив в гості, знаючи що в непрацюючій холодильній камері, яка знаходилася в приміщенні веранди житлового будинку, потерпіла зберігає свої грошові заощадження, 26 січня 2015 року близько 16 ї години, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає таємно викрав 2000 ( дві тисячі ) гривень і з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заподіявши потерпілій шкоди на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю і повідомив, що він дійсно скоїв крадіжку майна потерпілої при обставинах зазначених в обвинувальному акті. Цивільний позов визнав повністю. При цьому пояснив, що в період з 2013 року по кінець січня 2015 року він працював і проживав в м. Скалат Підволочиськогого району Тернопільської області. Спочатку знімав квартиру в будинку потерпілої, а після того як перейшов жити на іншу квартиру, час від часу заходив в будинок, з дозволу господарів.
Всередині січня на його прохання ОСОБА_4 позичила йому гроші на сигарети і він побачив де остання зберігає свої грошові заощадження.
26 січня він в черговий раз зайшов в будинок потерпілої, де знаходився її чоловік, який відкрив йому двері. Після того як вони поспілкувалися між собою, він, скориставшись тим, що чоловік ОСОБА_4 залишився в кімнаті, викрав частину грошових коштів 2000 ( дві тисячі гривень ) з гаманця, який був в непрацюючій холодильній камері, вийшов з будинку а на наступний день поїхав додому, за місцем свого постійного проживання, у Львівську область. Гроші витратив на власні потреби.
При цьому заявив, що він згідний з сумою матеріальної шкоди, визначеною потерпілою і вважає що нема необхідності досліджувати докази та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які ним не оспорюються.
Потерпіла ОСОБА_4 , підтвердила факт викрадення в неї в січні 2015 року грошових коштів в сумі 2000 гривень, при обставинах вказаних в обвинувальному акті, збільшила суму позову і просить стягнути на її користь 4000 ( чотири тисячі ) гривень для відшкодування завданої їй матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вона в квітні травні 2015 року перебувала в лікарні, була прооперована, їй потрібні були грошові кошти, а тому і вона і її донька змушені були брати кредити в банку, а тепер змушені виплачувати великі проценти, крім того, просить врахувати значний ріст цін, яки відбувся за той період часу.
У випадку відшкодування їй шкоди, не буде мати жодних претензій до обвинуваченого.
Враховуючи думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він таємно викрав чуже майно.
З вимоги УІАЗ УМВСУ в Тернопільській області вбачається, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягається до відповідальності позитивно характеризується за місцем проживання ( реєстрації ), думку потерпілої яка просить строго не карати.
Однак враховуючи те, що з часу вчинення даного кримінального правопорушення пройшло більше року, але завдані потерпілій збитки не відшкодовані, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його ухилення від судового розгляду, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи, суд приходить до переконання що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, що пом`якшують покарання є: каяття обвинуваченого. Обставин які обтяжують покарання обвинуваченому передбачених ст. 67 КК України не встановлено. Речові докази і процесуальні витрати по матеріалах даного кримінального провадження відсутні.
Цивільний позов заявлений потерпілою задовольнити в повному обсязі, стягнувши з обвинуваченого на її користь 4000 ( чотири тисячі ) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, однак враховуючи те, що обвинувачений зареєстрований в одному населеному пункті с. Кіндратів Турківського району Львівської області, а проживає в селі Тулиголове Городоцького району Львівської області, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, ухилення від суду, у зв`язку з чим був оголошений його розшук, а тому суд приходить до висновку що до набрання вироком законної сили йому слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки існують передбачені ст. 177 КПК України ризики можливого ухилення від відбування призначеного судом покарання.
Керуючись ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту - села Тулиголове Городоцького району Львівської області де він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Контроль за поведінкою обвинуваченого ( засудженого ) доручити органу Городоцького ВП ГУНП у Львівській області.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 177, 194, 196, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох ) років позбавлення волі.
На підставі 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 ( два ) роки.
Керуючись ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції;
- повідомляти орган кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4000 ( чотири тисячі ) гривень для відшкодування завданої їй даним кримінальним правопорушенням шкоди.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на засудженого такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту села Тулиголове Городоцького району Львівської області де він проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Контроль за поведінкою обвинуваченого ( засудженого ) доручити органу Городоцького ВП ГУНП у Львівській області.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності скарги, а у випадку оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом .

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: