Провадження № 1кс/646/4755/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.16 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 в порядку статті 206 Кримінального процесуального Кодексу України про звільнення з-під варти ОСОБА_5 ,

встановив:

11.10.2016 року до суду надійшла зазначена скарга в обґрунтування якої заявник зазначив, що він є захисником ОСОБА_5 , якого 15.07.2016 року було визнано винним та засуджено до п`яти років позбавлення волі відповідно до вироку Чугуївського міського суду Харківської області. Під час судового розгляду справи у суді першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_5 обиралася міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, вказаний строк сплив 15.09.2016 року, але ОСОБА_5 продовжує перебувати під вартою в ІНФОРМАЦІЯ_1 . В резолютивній частині вироку суду від 15.07.2016 року, який на даний час не набрав законної сили і справа знаходиться в провадженні суду апеляційної інстанції, до набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку, що протирічить Рішенню ЄСПЧ від 19.02.2009 року «Микола Кучеренко проти України». Посилаючись на вказані обставини, заявник просив задовольнити його вимоги за скаргою.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 свої вимоги підтримав та пояснив про обставини викладені вище, на питання суду зазначив, що наразі справа перебуває в провадженні апеляційного суду Харківської області, відкрите апеляційне провадження, судовий розгляд призначено на 27.10.2016 року, клопотань щодо запобіжного заходу свого підзахисного ОСОБА_5 в апеляційному суді він не заявляв, оскільки позбавлений такої можливості поза межами судового засідання, головуючий суддя при відкритті апеляційного провадження та призначення справи до розгляду питання запобіжного заходу не вирішував.

Прокурор ОСОБА_4 щодо задоволення скарги заперечувала, зазначивши, що ОСОБА_5 правомірне утримується під вартою, оскільки це питання вирішено вироком суду від 15.07.2016 року і обрано міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, вирок суду від 15.07.2016 року на даний час законної сили не набрав. Також зазначила, що посилання заявника на Рішення ЄСПЧ є абстрактним, без зазначення яке саме порушення, недотримання практики ЄСПЧ допускається при утриманні ОСОБА_5 наразі під вартою, крім цього, рішення Європейського Суду на яке послався заявник стосується положень КПК України 1960 року, ОСОБА_5 обрано запобіжний захід згідно положень КПК України 2012 року.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (частина 1 статті 197 КПК України).

Статтею 401 КПК України встановлено, що суддя-доповідач після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, зокрема, вирішує клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.

Згідно статті 374 КПК України, суд при ухваленні вироку, у резолютивній його частині зазначає, зокрема, про рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Як вбачається з копії листа апеляційного суду Харківської області від 04.10.2016 року № 11-кп/790/2209/16/22260 за підписом судді ОСОБА_6 , кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 перебуває провадженні суду апеляційної інстанції, судовий розгляд призначено на 27.10.2016 року.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що строк тримання особи під вартою без перевищення шістдесяти днів встановлюється лише ухвалою суду і при прийнятті такого рішення слідчим суддею. На даний час ОСОБА_5 перебуває під вартою на підставі вироку суду від 15.07.2016 року, згідно якого запобіжний захід обрано особі до набрання вироком законної сили.

Крім того, оскільки на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 перебуває в провадження суду апеляційної інстанції, питання щодо запобіжного заходу вказаній особі вирішується судом апеляційної інстанції відповідно до положень КПК України, оцінка дій суду апеляційної інстанції при відкритті апеляційного провадження щодо вирішення клопотань, не належить до повноважень слідчого судді місцевого суду.

Керуючись статтями 206, 372 Кримінального процесуального Кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в порядку статті 206 Кримінального процесуального Кодексу України про звільнення з-під варти ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1