ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №201/12052/16-к

Провадження № - 1кп/201/444/2016

26 серпня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001343 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Щорськ, Криничанського району, Дніпровської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої:

обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

26.03.2016 року приблизно о 07-00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Дніпро, вул. Коцюбинського, б.20в, приміщенні кафе « НОМЕР_1 , побачила на барній стойці мобільний телефон «Lenovo А338t» чорного кольору, вартістю 1209,60 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 , та який вона визначила як об`єкт свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяла з барної стойки мобільний телефон «Леново А338t» чорного кольору 1 209, 60 грн., та поклала його до лівої кишені одягненої на неї куртки, після чого з метою зникнення з місця злочину та уникнення відповідальності з викраденим майном вийшла з приміщення кафе та попрямувала до автобусної зупинки маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 1 209,60 гривень.

Вказаним злочином завдана майнова шкода у розмірі 1 209 грн. 90 коп.

Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнала у повному обсязі, у скоєному розкаялась та надала пояснення, щодо обставин скоєння злочину, які повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі, так як покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт неможливо призначити в зв`язку з відсутністю у обвинуваченої місця роботи, а покарання у вигляді громадських робіт чи арешту не забезпечить виправлення обвинуваченої.

Враховуючи особу обвиунваченої, суд вважає, що остання може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому можливо звільнити її від відбування покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши її від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речовий доказ- мобільний телефон «Леново А338t» чорного кольору-повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1