АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/851/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/103/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ;

з участю: прокурора ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ;

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від " 24 "грудня 2015 року, -
Встановила:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Блищанка Заліщицького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною вищою освітою, не працюючого, пенсіонера, одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше не судженого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому за даною статтею покарання у виді 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень штрафу в дохід держави, що становить 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_2 2000 (дві тисячі) гривень завданої моральної шкоди.

Згідно вироку 08.05.2015 року близько 17 години ОСОБА_7 перебував на території подвір`я багатоквартирного будинку, що розташований в АДРЕСА_3 , у якому проживає. Під час словесної суперечки із сусідом ОСОБА_9 . ОСОБА_7 дерев`яною палицею умисно наніс ОСОБА_9 два удари по голові.
Своїми неправомірними діями обвинувачений спричинив потерпілому тілесне ушкодження у виді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та рани тім`яної та потиличної ділянки голови, яке належить до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі:
- обвинувачений ОСОБА_7 просить зазначений вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким виправдати його за відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та закрити кримінальне провадження через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Свої доводи мотивує тим, що суд у вироку спирається лише на показання дружини потерпілого ОСОБА_10 та дочки ОСОБА_11 , які протиречать показанням ОСОБА_9 , і вони є зацікавленими особами у даній справі. Судом не взято до уваги показання ОСОБА_7 та показання свідка дружини ОСОБА_12 , згідно яких потерпілий ОСОБА_9 , був у стані алкогольного сп`яніння, тримав в руках болгарку та мав намір зрізати металевий паркан, що є власністю обвинуваченого.
Крім того протоколами слідчих експериментів не встановлено місце розташування обвинуваченого та потерпілого, і з якою метою останній тягнув електричний подовжувач до місця знаходження ОСОБА_7 , що перебував в протилежному напрямку на віддалі біля 10 м від сараю ОСОБА_9 , де той мав намір молоти зерно курям, і дану обставину під час судового розгляду належним чином не обґрунтував.
Тому ОСОБА_7 під час заподіяння тілесних ушкоджень діяв в межах необхідної оборони у відповідності до ст.36 КК України, оскільки захищав себе і своє майно від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого.
- представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду змінити шляхом збільшення розміру стягнення моральної шкоди з ОСОБА_7 на користь потерпілого в сумі 20 000 грн. за цивільним позовом ОСОБА_9 .
Вказані вимоги мотивує тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та нестерпних моральних стражданнях під час одержання тілесних ушкоджень, ушивання ран на голові в медичному закладі, приниження його честі та гідності. ОСОБА_9 пережив сильне нервове потрясіння внаслідок чого порушився його ритм життя і для відновлення свого звичного стану необхідні значні зусилля та тривалий час.
Всупереч вимогам ст.374 КПК України судом першої інстанції у вироку не зазначено підстав, згідно яких цивільний позов ОСОБА_9 в частині стягнення моральної шкоди задоволений частково і у чому саме полягає ця шкода, а також чому з обвинуваченого ОСОБА_7 стягнуто 2000 грн., а не будь-яка інша сума.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_13 , який просить вирок суду скасувати, з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, а у задоволенні апеляції представника потерпілого просить відмовити; потерпілого та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити, збільшивши суму моральної шкоди, а у задоволенні апеляції обвинуваченого просять відмовити, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційній скарги обвинуваченого та представника потерпілого такими, що до задоволення не підлягають, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ч. 1 ст.404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при встановлених обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені доказами, дослідженими судом в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України.
Так, потерпілий ОСОБА_9 вказує про те, що 08.05.2015 року близько 17 години він, з метою змолоти курям їсти, вийшов на подвір`я багатоквартирного будинку, що розташований в АДРЕСА_3 , у якому проживає. В руках ніс електричний подовжувач до сараю в якому хотів молоти зерно курям. Біля паркану, що розділяє подвір`я і який встановив ОСОБА_7 зігнувся, щоб поставити подовжувач на землю і отримав два удари по голові від ОСОБА_7 , який стояв з іншого боку паркану і тримав в руках дерев`яну палицю. Згодом приїхала карета швидкої допомоги, яка його госпіталізувала, так як в нього була травма голови.

Такі покази потерпілого в частині способу та механізму нанесення йому тілесних ушкоджень, підтвердив в судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_7 , який пояснив, що 08.05.2015 року близько 17 години працював на подвір`ї багатоквартирного будинку, що розташований в АДРЕСА_3 , у якому проживає. Згодом потерпілий ОСОБА_9 також вийшов на подвір`я, і після словесної суперечки дерев`яною палицею він наніс останньому один удар нею по руках, від якого останній присів, і відразу другий удар, який прийшовся ОСОБА_9 по голові. ОСОБА_7 пояснював в суді 1 інстанції, що шкодує про вчинене, однак стверджує, що його на це спровокував потерпілий, своїми намаганнями зрізати паркан. Він згідний відшкодувати потерпілому 1000 гривень завданої шкоди.
Зазначені покази потерпілого про те, що саме ОСОБА_7 наносив йому тілесні ушкодження, повністю узгоджуються з показаннями допитаних в ході розгляду провадження свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ..

Аналогічні покази про спосіб та механізм нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 давали і під час проведення з їх участю слідчого експерименту, що вбачається з протоколів проведення слідчого експерименту від 30.07.2015 року, а також і сам обвинувачений ОСОБА_7 , що вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 12.08.2015 року.

Крім того, правдивість показів потерпілого ОСОБА_9 про характер отриманих ним тілесних ушкоджень та спосіб їх отримання підтверджується і показами свідка ОСОБА_15 який пояснив, що працює фельдшером швидкої допомоги і 08.05.2015 року надавав медичну допомогу ОСОБА_9 та госпіталізовував його. Під час цього останній розповів йому що його вдарив палкою по голові ОСОБА_7 .

Також, зазначені обставини підтверджуються висновком експерта №53 від 27.06.2015 року відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та рани тім`яної та потиличної ділянки голови, які належать до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і могли бути заподіяні 08.05.2015 року ударами дерев`яною палицею.

Вищенаведене свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_9 та вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.125 КК України.

При цьому, посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що тілесні ушкодження він наніс ОСОБА_9 у межах необхідної оборони, оскільки останній мав намір зрізати болгаркою належну йому огорожу, на зауваження не реагував та розмахував пилою, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому колегія суддів розцінює їх як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Більше того, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 мав реальну можливість уникнути виниклого конфлікту без спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, то суд першої інстанції її призначив правильно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як вона відповідає вчиненому злочину та особі обвинуваченого, необхідна для його виправлення та попередження нових правопорушень, що у вироку судом достатньо мотивовано та ніким в апеляції не оспорюється.

Також, вирішуючи питання про часткове відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілого, то суд у відповідності до вимог ст.ст.23, 1167 ЦК України, з урахуванням вимог розумності та справедливості, а також враховуючи глибину страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого та інших обставин справи, вірно визначив її у розмірі 2000 грн., яку колегія суддів вважає вірною та достатньою, а отже не вбачає підстав до зміни її розміру, як у бік зменшення, так і у бік збільшення, як про це просить потерпілий.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок Заліщицького районного суду від 24.12.2015 року щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначення йому міри покарання за вчинене та вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди є законним та обґрунтованим, а отже підстав для його зміни чи скасування, як про це ставить питання в апеляції обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 грудня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

________________ __________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2