АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Парі» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання начальника управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери які знаходяться на рахунках ТОВ «Парі» ().

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Парі» - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2016 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вказаного клопотання.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 здійснюється відносно дій службових осіб ПАТ «Укргазвидобування» за фактом привласнення грошових коштів вказаного державного підприємства. ТОВ «Парі» не має та не мало жодних договірних відносин, в тому числі про спільну діяльність з ПАТ «Укргазвидобування». Арешт на майно ТОВ «Парі» було накладено за відсутності повідомлення про підозру службовій особі товариства та за відсутності провадження щодо відповідної юридичної особи. Ухвала слідчого судді немотивована в частині правових підстав для накладення арешту та містить у собі лише цитування відповідних статей процесуального закону. Крім того, посилання слідчого судді на те, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України не відповідає дійсності, оскільки вказані грошові кошти, видаткові операції та цінні папери ТОВ «Парі» таким критеріям не відповідають та не є матеріальними об`єктами (предметами), які могли бути знаряддям вчинення злочину і не можуть зберігати на собі сліди злочину. При постановленні оскаржуваного рішення слідчим суддею не дотримано вимог ч. 4 ст. 173 КПК України, так як застосований захід забезпечення кримінального провадження призведе до фактичного зупинення діяльності товариства, припиненню сплати податків і виплати заробітної плати працівникам.

Крім того, враховуючи те, що розгляд вказаного клопотання слідчого проводився у відсутність представника власника майна, то строк на апеляційне оскарження відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, як вказує апелянт, ним не пропущено.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2016 року, поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 01.07.2016 року було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000375 від 07.05.2014 щодо привласнення грошових коштів службовими особами низки підприємств з видобутку вуглеводнів впродовж 2010-2014 років, в тому числі, під час виконання договорів про спільну діяльність, за фактами ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «ЕСК Північ», ТОВ «Парі», ТОВ «Перша Українська Газонафтова компанія», ТОВ «НВП «Зонд», ТОВ «Інфокс», за фактом створення ряду суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності за ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 364; ч.ч. 1, 3 ст. 212; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 205 КК України.

01 липня 2016 року начальник управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунках ТОВ «Парі» ().

Цього ж дня, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання було задоволено та накладено арешт на вказане майно з забороною ТОВ «Парі» () використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчого судді.

Задовольняючи вказане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000375, про накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунках ТОВ «Парі», слідчий суддя прийшов до висновку, що існують достатні підстави вважати, що вказані грошові кошти є предметом злочину, могли бути здобуті кримінально протиправним шляхом, а також з підстав того, що в провадженні можливе застосування спеціальної конфіскації.

З таким рішенням слідчого судді погодитись неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, слідчий в клопотанні, ставлячи питання про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Парі», вказує, що такий захід забезпечення кримінального провадження необхідний з метою збереження речових доказів грошей, набутих кримінально протиправним шляхом та спеціальної конфіскації майна.

Речовими доказами, відповідно до частини 1 статті 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, жодних доказів того, що вказане майно відповідає викладеним та передбаченим статтею 98 КПК України критеріям, слідчий в своєму клопотанні не навів.

Крім того, у наданих до клопотання слідчого матеріалах, якими воно обґрунтовувалось, відсутні докази того, що вказане майно визнане у відкритому кримінальному провадженні №0000375 речовим доказом.

Таким чином, клопотання слідчого було розглянуто як таке, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З урахуванням викладених обставин, ухвала слідчого судді, на думку колегії суддів, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника власника майна задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунках ТОВ «Парі».

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Парі» - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року скасувати.

У задоволенні клопотання начальника управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, відмовити.

Ухвала апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2367/2016 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8

Доповідач: ОСОБА_1