УХВАЛА
підготовчого судового засідання
29 лютого 2016 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
Згідно змісту обвинувального акта, затвердженого прокурором 02 лютого 2016 року,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, раніше не судимому, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1
02 лютого 2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: «Досудовим слідством встановлено, що 06 січня 2016 року близько 01 год. 00 хв. працівниками Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області було запрошено у приміщення чергової частини Франківського відділу поліції, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 65 мешканця м. Львова ОСОБА_3 , у якого при поверхневому огляді було виявлено, та вподальшому вилучено за участю двох понятих два фольгові згортки, заповнені порошкоподібною речовиною, що згідно висновку експертизи є "Амфетаміном", який останній зберігав для власного вживання без мети збуту.
12.01.2016 року під час досудового розглядування було призначено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів та прекурсорів, яку доручено проводити експертам НДЕКЦ при МВС Україниу Львівській області. Згідно виснолвку експерта № 3/79 від 29.01.2016 року, у наданих для дослідження речовинах рожевого кольору, що знаходяться у двох згортках, виявлено амфітамін, який віднесено до психотропних речовин, обіг, яких обмежено. Загальна маса амфітаміну становить 0,3845 грам.
За обвинувальним актом, слідчий та прокурор вважають, що встановлено достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_3 у незаконному зберіганні психотропних речовин, які останній зберігав для власного вживання, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор
Львівської місцевої прокуратури №3
ОСОБА_4
сторона захисту адвокат: ОСОБА_5
Як вбачається з обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, вони не відповідають вимогам процесуального законодавства і зокрема, ст. 91 та п. 5 ст. 291 КПК України.
Окрім того, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а заступником керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_4 , а останній відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинен скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 покладені на нього обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконав. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.
Покликання заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Як вбачається із розписки про отримання копій обвинувального акта, в ній зазначена дата 02 лютого 2016 року , а обвинувальний акт складений та затверджений у цей же день, проте, до суду матеріали передані наручно 05 лютого 2016 року, тобто на третій робочий день після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої, прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.
Не дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 28 КПК України, призвело до порушення прав ОСОБА_3 , передбачених ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене та ряд інших обставин, і зокрема, процессуального становища ОСОБА_3 , яке відповідно до змісту обвинувального акта й надалі залишається « підозрюваний» , є очевидною невідповідність обвинувального акта вимогам процесуального законодавства.
В черговому підготовчому судовому засіданні, прокурор орієнтував суд на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам процесуального законодавства та може бути призначений до судового розгляду.
Адвокат підозрюваного подав клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності , передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України у порядку та на підставах визначених ч. 4 ст. 309 та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, яке останній підтримав. Вирішуючи питання про прийняття рішення, що передбачені ст.ст. 314 - 316 КПК України та підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України та у порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, перевіривши відповідність змісту клопотання фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими, та з`ясувавши
питання передбачені ст. ст. 284 КПК України і ч. 4 ст. 309 КК України, заслухавши доводи адвоката, думку прокурора, який вважав, що обвинувальний акт відповідає процесуальним вимогам, а місцем вчинен6ня кримінального правопорушення є Франківський ВП ГУ НП у Львівській області, пояснення підозрюваного, який погодився
з доводами адвоката , встановлено, що обставини викладені у клопотанні та фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті, не відповідають одні одним, тобто містять розбіжності, а відтак клопотання не може бути задоволено з підстав невідповідності обвинувального акта вимогам п. 13 ст. 3, ст. 91, ст. 110, ст. 291 КПК України.
Так, в обвинувальному акті відсутні будь які дані про законність чи незаконність придбання наркотичних засобів, незаконне зберігання яких інкримінується ОСОБА_3 . Відсутні фактичні обставини, які б вказували джерело походження наркотичних засобів, що були вилучені у підозрюваного. Згідно змісту обвинувального акта, в ньому відсутні фактичні обставини кримінального провадження щодо події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інші обставини кримінального правопорушення), не вказана і не встановлена форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, хоч дії ОСОБА_3 й кваліфікуються як незаконне зберігання психотропних речовин, які останній зберігав для власного вживання, без мети збуту.
В судовому засіданні прокурор та адвокат переконували суд, що ОСОБА_3 був запрошений для допиту в якості свідка по іншому кримінальному провадженню та добровільно заявив про наявність у нього наркотичної речовини, чим по суті доповнили фактичні обставини кримінального провадження тими обставинами, які не вказані у обвинувальному акті.
Відтак, приходжу до висновку, що обвинувачення не формульовано та фактичні обставини не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 309 КК України що суперечить п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України згідно з якою, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення. Однак, з огляду на викладені в обвинувальному аті обставини формулювання «підозри» , а не «обвинувачення», що є припущенням і не встановленим фактом та суперечить ст.. 42 КПК України навіть якщо вважати, що обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
Крім того, зміст обвинувального акта не в повній мірі відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3, , п.4 ч. 1 ст. 110 КПК України, згідно яких обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої , або ч. 2 статті 284 КПК України. тобто вирішення зазначених клопотань, є правом, а не обов`язком суду.
За даних обставин звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у даному випадку, буде суперечити вимогам ст. 291, ст. 314, ст. 284 та ст. 44 і ч.4 ст. 309 КК України.
Крім цього, обвинувальний акт у даному випадку скерований до суду в супереч вимогам ст. 285 287 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі надходження клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності після направлення обвинувального акта до суду, суд розглядає кримінальне провадження в загальному порядку.
Відповідно до ст. 113 - 114 КПК України та з метою забезпечення підозрюваним прав, передбачених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам процесуального Закону, слід встановити строк, який не може перевищувати 3 ( трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження проголошеної ухвали
На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 91, п.4 ч. 1 ст. 110, ст. ст. 285 287, 288, 291,314,368, 369, 370, 371, 373, 375 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав невідповідності фактичних обставин викладених у клопотанні та обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими, а також з підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 та КПК України в цілому.
Встановити строк на усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 3 (три) дні з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_7