Справа №585/2170/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/662/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2016 року, якою засудженому

ОСОБА_8 , 1973 року народження,

відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
15 травня 2003 року Апеляційним судом Донецької області ОСОБА_8 засуджений за ст. ст. 115 ч. 2 пп. 6, 12, 187 ч. 4, 187 ч. 2, 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

30 липня 2004 року Єнакієвським міським судом Донецької області ОСОБА_8 засуджений за ст. ст. 187 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до довічного позбавлення волі.

19 травня 2005 року Апеляційним судом Полтавської області ОСОБА_8 засуджений за ст. 187 ч. 3 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ст. 187 ч. 3 КК України за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Єнакієвського міського суду Донецької області від 30 липня 2004 року, також за сукупністю злочинів за вимогами ст. 70 ч. 4 КК України з покаранням у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, призначеного вироком Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2003 року, остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Роменського міськрайонного суд Сумської області від 25 травня 2016 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зарахування засудженому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, було відмовлено з огляду на те, що на осіб, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, норми зазначеного Закону не поширюються.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 наголошує на незаконності рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та постановити нове, яким зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_8 в період з 8 січня 2003 року по 20 червня 2005 року у строк покарання, так як вважає, що довічне позбавлення волі є строковим видом покарання, а тому вимоги ст. 72 ч. 5 КК України на осіб засуджених до довічного позбавлення волі повинні розповсюджуватися.

Заслухавши доповідь судді про обставини провадження та зміст апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 та його захисника на її підтримку, міркування прокурора про законність судового рішення, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року № 3352-XII попереднім ув`язненням особи слід вважати запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується до підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до вимог ст. 51 КК України позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі є різними видами покарання, при цьому покарання у виді довічного позбавлення волі є безстроковим.

За змістом ст. 72 ч. 5 КК України у разі засудження до позбавлення волі зарахування судом строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вказаним законом визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання застосовується до осіб, засуджених до позбавлення волі або до інших більш м`яких покарань і унеможливлює застосування зазначеної норми до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, про що цілком вірно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що твердження захисника засудженого стосовно неправомірного незарахування судом строку перебування ОСОБА_8 в місцях попереднього ув`язнення є помилковим, оскільки положення ст. 72 ч. 5 КК України на категорію засуджених до довічного позбавлення волі не розповсюджується.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 травня 2016 року, якою засудженому ОСОБА_8 згідно з вимогами ст. 72 ч. 5 КК України відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.