Справа №336/5748/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2016 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя

в складі головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжі кримінальне провадження №0002413 від 09.06.2015 року внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України , -

В С Т А Н О В И В :
Так, 09.06.2015 року о 00-15 годин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в салоні автомобіля-таксі «ЗАЗ ДЕО Ланос» д.н. НОМЕР_1 , розташованого на території автомобільної заправної станції «ANP» по вул.Куйбишева, 460 в м.Запоріжжя, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно з панелі приборів вказаного автомобіля, а саме мобільний телефон марки «Samsung GTS», імей: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , вартість якого згідно висновку НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій області №1398 від 14.07.2015 року складає 766 грн.59 коп., чим завдав останньому матеріальний збиток на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та вказав, що 08.06.2015 року викликав таксі з вул.Червонопрапорної в м.Запоріжжя. Прямуючи на таксі висадив свого знайомого, та в подальшому з водієм таксі заїхав на заправну станцію по вул.Куйбишева в м.Запоріжжя. Попросив у водія таксі дозвіл на дзвінок з його телефону, на що той дав згоду. В подальшому вийшов з автомобіля таксі подзвонити, та відходячи від заправної станції був спійманий, не встигнувши повернути телефон. Додав, що йому водій таксі дозволив дзвонити лише в автомобілі таксі, однак він вийшов з автомобіля оскільки хотів покурити. Вказав, що його затримував наряд міліції, та при цьому телефон був у нього, телефон випав при затриманні. Також вказав, що він розумів, що телефон був не його власністю, визнав провину в тому, що взяв телефон. В подальшому визнав свою провину повністю за обставин, які виклав прокурор в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що з обвинуваченим ОСОБА_7 раніше не знайомий. 08.06.2015 року працюючи в таксі отримав замовлення. Віз ОСОБА_7 з другим чоловіком в сторону Шевченківського району м.Запоріжжя. По напрямку руху висадили чоловіка, та з ОСОБА_7 в подальшому заїхали на заправну станцію по вул.Куйбишева в м.Запоріжжя. ОСОБА_7 попросив телефон для дзвінка, він дав згоду, тільки в салоні автомобіля. Телефон знаходився в підставці в машині. Вийшов заплатити за бензин, та коли повернувся, не було ні телефона ні ОСОБА_7 . Викликав міліцію, яка в подальшому й затримала ОСОБА_7 . Просив суд суворо не покарати останнього, вказавши, що претензій до останнього не має.
Незважаючи на часткове визнання вини, а в подальшому повне визнання вини в інкримінованому обвинуваченому кримінальному правопорушенні його вина підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення.

Так, свідок ОСОБА_9 показав, що працює в поліції, в червні 2015 року працював на посаді інспектора патрульної служби в Шевченківському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. 09.06.2015 року при патрулюванні разом з напарником ОСОБА_10 отримав повідомлення про заволодіння телефоном. Побачили машину потерпілого таксиста, та взяли його на борт до свого автомобіля. В подальшому на вул. Куйбишева в м.Запоріжжя, за дерев`яним забором побачили чоловіка з включеним телефоном, якого потерпілий відразу впізнав як того, хто взяв в нього телефон. ОСОБА_7 побачивши останніх кинув телефон та почав бігти, вони його затримали та викликали слідчо-оперативну групу яка провела слідчі дії.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав аналогічні показання свідка ОСОБА_9 .

Крім того, незважаючи на часткове визнання вини, а вподальшому повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина в інкримінованому йому злочині підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом в судовому засіданні, а саме:
-Протоколом огляду місця події від 09.06.2015 року, а саме місцевість в 150 метрах від заправної станції по вул.Куйбишева в м.Запоріжжя, де в траві було знайдено мобільний телефон «Samsung» (а.с. 79-80);
Протоколом огляду предмета від 21.07.2015 року яким був мобільний телефон «Samsung» (а.с.89-93).
Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 обвинувального вироку.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 визнання вини, каяття, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні.
З урахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного злочину, особи обвинуваченого, який скоїв умисний злочин, віднесений законом до категорії сердньої тяжкості, вину у вчиненому визнав в повному обсязі, раніше не судимий, думку потерпілого щодо не суворої міри покарання, а також враховуючи що останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 в рамках санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 370, 371, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК Українита призначити покарання у вигляді50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Речові докази по справі:
- вилучений 09.06.2015 року в ході огляду мобільний телефон «Samsung», переданий потерпілому ОСОБА_8 залишити у останнього.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно видати сторонам по справі.
Головуючий суддя: ОСОБА_1