Справа № 428/6603/16-к
Провадження № 11-сс/782/237/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«15» листопада 2016 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
Головуючого, судді - ОСОБА_1

Суддів : - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю :

секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України у Луганській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, який являється учасником бойових дій та проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 батальон « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого у 2010 році за ч. 1 ст. 190 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 262, ч.3 ст. 289, ч.1 ст.343, ч.2 ст.345 КК України,

в с т а н о в и л а:
Відповідно до клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 15.01.2015 року о 10:30 годині він спільно з ОСОБА_10 та невстановленими особами, озброєні автоматичною зброєю, знаходячись у с. Нижньотепле, Станично-Луганського району Луганської області, умисно заподіяли тілесні ушкодження працівникам правоохоронних органів - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, незаконно позбавили волі працівників ОВС, викрали вогнепальну зброю у першого заступника начальника Станично-Луганського РВ ГУМВСУ у Луганській області ОСОБА_11 , заступника начальника СВ Станично-Луганського РВ ГУМВСУ у Луганській області ОСОБА_12 , дільничного інспектора Станично-Луганського РВ ГУМВСУ у Луганській області ОСОБА_13 , вчинили втручання в діяльність працівників правоохоронного органу з метою перешкодити виконання ними службових обов`язків; незаконно заволоділи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2106, зеленого кольору, д/н НОМЕР_2 , що належить першому заступнику начальника Станично-Луганського РВ ГУМВСУ у Луганській області ОСОБА_11 .

02.06.2016 року відносно ОСОБА_6 винесене повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 262, ч.3 ст. 289, ч.1 ст.343, ч.2 ст.345 КК України.

13.06.2016 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України у Луганській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в якому зазначено, що він через тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях в яких він підозрюється, тривалістю протиправних дій та зухвалістю з якою вони були скоєні, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого СУ ГУНП в Луганській області, який здійснюватиме досудове розслідування; не відлучатися з місця проходження служби в/ч НОМЕР_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками вказаними слідчим.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 подана апеляційна скарга в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою розгляду та невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам встановленим у клопотанні старшого слідчого, та ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обгрунтування своїх вимог та посилаючись на положення ст. 370 КПК України прокурор зазначає, що відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.03.2016 року № 618 ОСОБА_6 проходив медичну комісію, що підтверджується протоколом № 22/1 від 05.01.2015 року за результатами якої визнаний придатним до військової служби за контрактом у ЗСУ, та 16.01.2015 року ОСОБА_6 направлено до в/ч п.п. В0624 для укладання контракту, про зарахування до якої свідчить наказ командира в/ч п.п. В0624 № 25 від 24.01.2015 року, тому постає питання, яким чином ОСОБА_6 міг виконувати наказ 15.01.2015 року як зазначено в ухвалі слідчого судді та яких командирів, якщо до військової частини він зарахований лише 24.01.2015 року.

Крім того вказує, що слідчий суддя під час розгляду клопотання зазначивши в ухвалі що обгрунтованість підозри на даний час щодо ролі підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень потребує підтвердження, вийшов за межі своїх повноважень та вирішив питання, яке вирішується під час розгляду кримінального провадження по суті.

Також прокурор зазначає, що слідчим суддею при розгляді клопотання не взято до уваги те, що ОСОБА_6 є особою раніше судимою, військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 батальону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який постійно змінює свою дислокацію та адреса якої не відома, він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчинені тяжких, особливо тяжких суспільно небезпечних кримінальних правопорушень за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти та дванадцяти років.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника та підозрюваного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, заслухавши думку слідчого та сторони в судових дебетах, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При розгляді клопотання, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України оцінив вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, та виконав вимоги ч. 1 ст. 194 КПК України, встановивши, що слідчим не було доведено обставин, передбачених п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Однак, відмовляючи в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не в достатній мірі мотивував своє рішення щодо доцільності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання у конкретному випадку по даній справі, а тому ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

На вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь вказують наступні докази: протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протоколи пред"явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих, згідно яких вони впізнали підозрюваного ОСОБА_6 , як особу , яка вчинила відносно них вказані кримінальні правопорушення, пояснення ОСОБА_6 дані в ході апеляційного розгляду , згідно яких він визнає свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, однак діяв відповідно до наказів своїх командирів.

Колегія суддів вважає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.194 КПК України, надані слідчим докази свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 262, ч.3 ст. 289, ч.1 ст.343, ч.2 ст.345 КК України.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Разом з тим колегія суддів вважає, що відсутні достатні підстави вважати, що існують усі ризики вказані в клопотанні слідчого та передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, так як ОСОБА_6 за місцем проходження служби в Збройних Силах України характеризується позитивно, має постійне місце проживання і сім`ю, де також характеризується з позитивної сторони, являється військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 батальону «Айдар» , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 виданого 28 жовтня 2015 року, являється ветераном війни учасником бойових дій, нагороджений орденом та медалями.

Інших відомостей, які б вказували на наявність вищезазначених ризиків в матеріалах справи не міститься і прокурором в ході апеляційного розгляду суду не надано.

При цьому , на думку колегії суддів, наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Цей ризик обгрунтовується тим, що в ході апеляційного розгляду слідчий та прокурор, з посиланнями на показання потерпілих, вказали на достатні підстави, а саме , що підозрюваний може незаконно впливати на них та свідків.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування покарання.

При розгляді клопотання слідчого, та відмовляючи в його задоволенні колегія суддів, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,183 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінила в сукупності всі обставини, передбачені процесуальним законом, що враховуються при обрані запобіжного заходу.

При цьому апеляційний суд вважає, що прокурором в суді апеляційної інстанції не доведено наявність обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаному ризику.

Колегія суддів вважає, що обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання відповідає даному ризику.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов"язання відносно підозрюваного ОСОБА_6 , є законним, обґрунтованим, мотивованим та доцільним запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України у Луганській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Постановити нову ухвалу якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП України у Луганській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 слідуючі обов"язки:

1). Прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, який здійснює досудове розсліджування;

2). Не відлучатися з місця проходження служби в/ч НОМЕР_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3). Утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками вказаними слідчим.

Копію ухвали направити командиру в/ч НОМЕР_1 на якого покласти контроль за поведінкою підозрювавного ОСОБА_6 під час дії відносно нього обраного запобіжного заходу.

Ухвала Апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3