АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-СС/790/1083/16 ОСОБА_1
Категорія: ст.ст.177, 178 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05 липня 2016 року, якою застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05 липня 2016 року задоволено клопотання слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0004273 від 04 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01 вересня 2016 року, із визначенням застави у розмірі 110 240 гривень. В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність звільнення підозрюваного з-під варти у разі внесення застави та в такому випадку на ОСОБА_7 покладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи зміну місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З таким рішенням слідчого судді не погодилася захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05 липня 2016 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Адвокат в апеляційній скарзі посилалася на те, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, адвокат вказує на порушення права на захист підозрюваного в момент його затримання в порядку ст.208 КПК України, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази обґрунтованості підозри та доведеності вини ОСОБА_7 . Також, на думку апелянта, слідчим суддею не враховані усі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також не наведені докази існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, матір інваліда 1 групи за зором, яка потребує його постійної допомоги, перебуває у фактичних шлюбних відносинах понад 10 років, працює, має ряд хронічних захворювань гіпертонічну хворобу 2 ступеню, гепатит С.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, у відповідності до вимог ст.214 КПК України, 04 липня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004273 були внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.186 КК України, та розпочате досудове розслідування.

Досудовим слідством ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 04 липня 2016 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: м.Харків, вул.Короленко, 4, біля кафе «Юність», діючи повторно, діючи з корисливих мотивів, шляхом ривку, зірвав з шиї ОСОБА_10 ланцюжок, вагою приблизно 17 г., та кулон, вагою приблизно 8 г., з металу жовтого кольору, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 20 000 грн., після чого з місця злочину зник, проте через деякий час, був затриманий перехожим.

Слідчим, в порядку ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_7 04 липня 2016 року здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

2.наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України;

3.недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого умисного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання до 6 років позбавлення волі; можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вірогідність незаконного впливу на потерпілу та свідків; наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 тяжкого умисного злочину, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількістю доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, даними про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працює без офіційного працевлаштування, знаходиться у фактичних шлюбних відносинах, неодноразово засуджений за корисні злочини і знов вчинив аналогічний злочин, спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання, матері інваліда 1 групи за зором, перебування у фактичних шлюбних відносинах понад 10 років, ряда хронічних захворювань, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із вимогами ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати. У виключних випадках, якщо слідчий суддя суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладних на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Як вбачається із ухвали суду та матеріалів, слідчим суддею були враховані обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_7 , інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, та правильно визначено заставу в розмірі 110 240 гривень, підстав для зміни якої колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення права на захист підозрюваного в момент його затримання в порядку ст.208 КПК України є необґрунтованими.

ОСОБА_7 був затриманий 04 липня 2016 року о 01 годині 00 хвилин, уповноважена особа повідомила Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про його затримання 04 липня 2016 року тільки о 16 годині 00 хвилин. Однак до спливу 60 годин з моменту затримання ОСОБА_7 був доставлений до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час розгляду клопотання був присутній захисник, що не порушило право ОСОБА_7 на захист.

Колегія суддів звертає увагу слідчого судді, що про процесуальні порушення, які були допущені під час затримання ОСОБА_7 , необхідно було повідомити прокурора Харківської області для вжиття заходів відповідного реагування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 05 липня 2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05 липня 2016 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -