490/3898/16-к 30.08.2016
н/п 1-кп/490/440/2016
Справа № 490/3898/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, зі середньо-спеціальною освітою, знаходиться у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітнього сина 2010 року народження, який проходив військову службу за мобілізацією на посаді оператора-кулеметника 1-го протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
24 липня 2015 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2015 року №166 матроса ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду оператора-кулеметника 1-го протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
19.12.2015р. 07.00 годині матрос ОСОБА_3 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 та незаконно без поважних причин перебував поза її межами до 08 год. 00 хв. 08 січня 2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання у буд. АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
В судовому засіданні ОСОБА_5 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений суду показав, що 19 грудня 2015 року залишив військову частину НОМЕР_1 , оскільки терміново мав виїхати до місця свого проживання у м. Кривий ріг, допомогти сім`ї полагодити дах будинку в якому проживає його сім`я, крім цього, у той час тяжко захворів його малолітній син ОСОБА_6 2010 року народження, який потребував сторонньої допомоги. 08.01.2016 року добровільно з`явився у військову частину, у вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, і кваліфікує його дії за ч.4 ст.407 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби негативно, 2011 році Тернівським районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, притягувався до кримінальної відповідальності, за злочин передбачений ч.1 ст. 185 КК України, знаходиться у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, приймав участь у проведенні антитерористичної операції.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого, з`явлення із зізнанням.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд в порядку ст. 69 КК України, вважає можливим призначити ОСОБА_3 більш м`яке покарання, не зазначене в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді арешту, передбаченого ст. 60 КК України, яке військовослужбовці відбувають на гауптвахті.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не обиралися.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити покарання, застосувавши ст. 69, ст. 60 КК України, у виді арешту строком на 2 (два) місяці, з відбуванням покарання на гауптвахті.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1