У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2016 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУНП України в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 , про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого Тічівським районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України, не працюючого, не одруженого,

запобіжного заходу у вигляді застави, -
ВСТАНОВИВ:
У проваджені органу досудового розслідування Головного управління національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000046, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 01 березня 2016 року о 19 години в селищі міського типу Дубове по вулиці Гагаріна, напроти магазину "Люксор" водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем AUDI - A4 державний номерний знак НОМЕР_1 (болгарської реєстрації), рухаючись з напрямку села Калини у напрямку села Красна, Тячівського району діяв в супереч вимогам п.п. 1.10, 12.3. Правил дорожнього руху України.

Тобто, водій ОСОБА_5 під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, відволікся від керування транспортного засобу, та маючи об`єктивну спроможність виявити на проїзній частині пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину дороги зліва на право, не застосував вчасно екстрене гальмування та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер по дорозі до лікарні.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 44 від 22.03.2016 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій тім`яно-скроневій області, перелом правої скроневої кістки переходящий на кістки основи черепа, прямі переломи 5-6-7-8 ребер по передньопідпахвиній лінії, закритий перелом правого плеча в верхній третині зі зміщенням уламків, відкриті переломи обох кісток правої гомілки в верхній третині зі зміщенням уламків, скальпована забійно-рвана рана правої гомілки зі переходом на колінний суглоб та стегно по зовнішній поверхні, множинні садна та синці обличчя, грудної клітки, які згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року п.п.2.1.1 відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як потягли за собою смерть потерпілого.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог п.п. 1.10, 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, зокрема отриманням потерпілим ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

25.03.2016 року о 8 год. 10 хв. органом досудових розслідувань було повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, за обставин, що викладені вище.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , раніше судимий, скоїв тяжкий злочин, не має постійного місця роботи і виникає ризик того, що останній з метою заробітку коштів може виїхати на сезонні роботи за межі області чи країни, тобто ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий підтримав своє клопотання та зазначив, що основним ризиком є ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний заперечив проти клопотання, оскільки доходів не має, ніде не працює, зазначив що зможе оплатити заставу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
У відповідності до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Проаналізувавши вищезазначене та надані суду докази, суд дійшов до наступних висновків.
На підтвердження обґрунтованості підозри суду надані наступні докази: протокол огляду місця події та схему до нього від 01.03.2016 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , протокол проведення слідчого експерименту від 05.03.2016 року, висновок судово-автотехнічної експертизи № 59/03 від 18.03.2016.
В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив у якості ризиків наступні обставини: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, а саме - переховування від органів досудового розслідування та суду.

Проте, органом досудових розслідувань суду не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Крім того, як встановлено судом, підозрюваний ОСОБА_5 ніде не працює, не має будь яких збережень, його батьки також не мають доходів, необхідних для сплати застави, тобто фактично не запобіжний захід у вигляді застави, виконати ані потерпілий, ані його близькі родичі не зможуть, тому у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Суд також оцінює в сукупності всі обставини, перелічені у ст. 178 КПК та приймає до уваги те, що наявна обґрунтована підозра про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення; ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років; ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, а саме: проживає спільно із батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має постійне, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким характеризується позитивно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак суду не надані відомості, що підозрюваний порушував обов`язки покладені на нього судом, під час іспитового строку та вчинив інші кримінальні правопорушення.

З урахуваннями викладеного суд дійшов висновку, що для запобігання ризиками зазначеним органом досудового розслідування, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, достатньо застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання. Суд також вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового розслідування і прокурора, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого слідчого управління ГУНП України в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 179, 182, 184-187, 193 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчого управління ГУНП України в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави.

Обрати запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду та органу досудового розслідування і прокурора, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого слідчого управління ГУНП України в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_4 .

Строк дії зазначеної ухвали два місяці з дня її винесення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1