ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/177/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" березня 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4
ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прип`ять, Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.11.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України та звільненого 26.06.2014 року від відбування покарання на підставі п.6 ст.4 Закону України «Про амністію у 2014 році»,19.11.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва, із врахуванням вироку Апеляційного суду м. Києва від 09.09.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до 4 років обмеження волі,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 19.09.2015 року близько 04 год. 00 хв., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , вирішив зайти до будинку, з метою умисного таємного викрадення чужого майна, яке мешканці вказаного будинку могли залишити в загальних коридорах або в підсобних приміщеннях.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 зайшов до 5-під`їзду вищевказаного будинку після чого знявши решітку, проник до вентиляційної шахти по якій спустився до 2-го поверху та відчинивши вентиляційну решітку проник до приміщення загального коридору кв.кв. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , який обладнаний дверима з одним врізним замком. В даному коридорі ОСОБА_7 побачив шафу-купе належну ОСОБА_4 , з якої умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно викрав речі, а саме: зимову куртку чорного кольору вартістю 1500 гривень, туфлі темно- синього кольору вартістю 2900 гривень, матрац надувний синього кольору вартістю 500 гривень, та автомагнітолу «Pioneer», вартістю 700 гривень, які належать ОСОБА_4 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 5600 гривень, та утримуючи при собі викрадене майно з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_7 03.10.2015 року, о 04 год. 20 хв. перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Драгоманова 3-А, маючи злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, побачив невідомого чоловіка, що заходив до під`їзду вказаного будинку та прослідував за ним тим самим проник до під`їзду який закривається на кодовий замок.

Після цього, ОСОБА_7 рухаючись по поверхах підїзду в пошуку цінних речей які можливо викрасти, піднявшись на 6-й поверх побачив, що двері загального коридору, які обладнані врізним замком, квартир АДРЕСА_5 відчинені та зайшовши в середину, побачив поряд з квартирою, шафу. Дверцята шафи були зачинені на навісний замок. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 руками шляхом ривка зірвав з дверцят шафи навісний замок та проник в середину шафи, звідки таємно заволодів речами належними ОСОБА_5 а саме: мангалом вартістю 500 гривень, шістьма шампурами загальною вартістю 250 гривень, сумкою чоловічою вартістю 250 гривень, факсовим телефоном «Panasonic» вартістю 1000 гривень, двома підсвічниками вартістю 100 гривень, а всього заволодів майном на загальну суму 2100 гривень.

Цього ж дня 03.10.2015 ОСОБА_7 був затриманий працівниками ВКР Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнав, та суду показав, що дійсно перебував за адресою: вул. Харківське шосе, 180/21, що підтверджується відеозаписом на якому він себе впізнає однак нічого звідти не викрадав. А також підтвердив, що 03.10.2015 року перебував у будинку АДРЕСА_6 , в який потрапив пройшовши за незнайомим йому чоловіком, де на одному з поверхів побачив розкидані речі з яких взяв сумку та шампури після чого був затриманий працівниками поліції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, його вина у вчинені цього злочину у повному обсязі доведена в ході судового розгляду кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_5 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що 03.10.2015 року приблизно о 05:00 год. ранку у її квартирі пролунав дзвінок, коли вона відчинила двері на порозі стояв поліцейський та її сусід які повідомили, що замок на шафі яка знаходить у загальному коридорі зірваний та викраденій її речі.

Після чого її попросили взяти паспорт та почекати біля під`їзду слідчо-оперативну групу. Коли вона спустилася вниз там на лавці сидів обвинувачений, також поруч були викрадені речі.

Свідок ОСОБА_8 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

03.10.2015 року пізно в ночі він почув шум на коридорі, після чого подивившись через дверне вічко побачив як з шафи яка належить його сусідці хтось викрадає речі. Після чого він викликав поліцію, яка невдовзі приїхала та затримала обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що восенип 2015 року, точної дати не пам`ятає, близько 04:00 год. ранку йому зателефонував сусід та повідомив, що в нього викрали речі. Коли він вийшов з квартири на коридор то побачив, що з шафа-купе яка знаходилася на спільному з сусідом коридорі відчинена, та з неї викрадені деякі речі.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України окрім його показань та показнь потерпілих і свідків підтверджується наступними доказами.

Протоколом огляду місця події від 03.10.2015 року (т.1 а.п.62-68), з якого вбачається, що місцем вчинення злочину є зальний коридор квартир АДРЕСА_8 , вхід до підїзду здійснюється через двері зачиненні на кодовий замок. Викрадення майна здійснено із шафи, яка знаходиться у вищезгаданому коридорі, яка зачиняється на навісний замок.

Протоколом огляду місця події від 03.10.2015 року (т.1 а.п.69-71), з якого вбачається, що на сходинковому майданчику за адресою: АДРЕСА_6 , було виявлено спортивну сумку сіро-синього кольору в якій знаходилися шампурии та інші речі, які були викрадені.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.10.2015 року ( т.1 а.п.74-77) з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 вказав на обвинуваченого ОСОБА_7 , та підтвердив, що саме він вчинив злочин 03.10.2015 року на АДРЕСА_6 .

СД-Р диском з відеозаписом від 19.09.2015 року та фото таблицями до нього, на якому місться запис, як ОСОБА_7 виносить речі із коридору 2 поверху по АДРЕСА_2 (т.1 а.п.83-88)

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив, що на відеозаписі зображений саме він.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 03.10.2015 року (т.1 а.п.78-81), з якого вбачається що обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий під час вчинення правопорушення на АДРЕСА_6 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2015 року (т.1 а.п.89-92), з якого вбачається, що під час проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_7 розказав та показав на місці, як він вчиняв крадіжки по АДРЕСА_6 , та АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_7 наданих у судовому засіданні, суд ставиться до них критично та розцінює виключно, як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Крім цього вказані показання спростовуються комплексом зібраних у кримінальному провадженні чітких, логічних, послідовних , переконливих та узгоджених між собою доказів.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проти власності, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочин, на шлях виправлення та перевихавання не став, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, та невідбуте покарання, знову вчинив новий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав незважаючи на ряд грунтовних та послідовних доказів, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_7 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України та на підставі ст.71,72 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2014 року із врахуванням вироку Апеляційного суду м. Києва від 09.09.2015 року, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,71,72 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2014 року із врахуванням вироку Апеляційного суду м. Києва від 09.09.2015 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 03.10.2015 року, зарахувавши йому на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання - попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної силу запобіжний захід ОСОБА_7 залити без змін тримання під вартою.

Речові докази мангал, шість шампурів, сумку чоловічу, факосовий телефон «Panasonic», два підсвічника - передані під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити за належністю, СD-R диск з відеозаписом від 19.09.2015 року залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: