Ухвала
іменем україни
23 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження № 0003781 відносно ОСОБА_6 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року.
Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2014 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз
24 жовтня 2010 рокувироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. ст. 85, 86 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання.
Вироком вирішено питання щодо цивільного позову та про судові витрати.
Вироком Апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року зазначений вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 визнано засудженим за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та на підставі ч. 1 ст. 71 КК частково приєднано покарання, призначене за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2010 року, і остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Відмовлено ОСОБА_6 у задоволення клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 року». В решті вирок залишений без зміни.
Згідно з вироком місцевого суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 20 жовтня 2013р., близько 09год.10хв., порушуючи вимоги п.2.1 п.п. «г», 2.3 п.п. «б», 8.7 п.п. «е», 12.3, 12.4 Правил безпеки дорожнього руху України, не маючи при собі чинного договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, керуючи технічно справним автомобілем «Мітсубісі», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Г. Петрова зі сторони вул. Іцхака Рабіна в напрямку вул. Космонавтів в м. Одесі, зі швидкістю більш ніж 80км/год, не був уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував та виїхав на регульоване перехрестя з вул. Гайдара на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух, де скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по вул. Гайдара зі сторони вул. 25-ї Чапаївської дивізії в напрямку вул. В.Терешкової на зелений сигнал світлофора. В результаті зіткнення автомобіль «Мітсубісі», р.н. НОМЕР_1 , продовжив рух, виїхав на лівий по ходу його руху тротуар, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок апеляційного суду скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. В обґрунтування посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, що апеляційний суд взагалі не навів мотивів, з яких відмовив у застосуванні до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році».

Також зазначає про неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, яке, на його думку, полягало у незастосування до ОСОБА_6 положень Закону України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, вирок апеляційного суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при перегляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК, призначив йому покарання та на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. ст. 85, 86 КК звільнив його від відбування цього покарання.

Апеляційний суд, переглядаючи зазначене кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, скасував вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, ухваливши свій вирок, і, поряд з цим, відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

При цьому, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», апеляційний суд у вироку жодних мотивів прийнятого рішення не навів.

Зазначені порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів суду касаційної інстанції, є істотними і такими, що перешкодили суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Виходячи з наведеного, касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, вирок апеляційного суду скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Доводи касаційної скарги захисника щодо застосування до засудженого ОСОБА_6 положень Закону України «Про амністію у 2014 році» мають бути предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції при новому розгляді кримінального провадження.
Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 420 КПК вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Апеляційний суд вказаних вимог кримінального процесуального закону, також, не дотримався.
Мотивувальна частина вироку апеляційного суду містить лише формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним суд першої інстанції, та не містить ні формулювання обвинувачення, яке визнав доведеним суд апеляційної інстанції, ні доказів на підтвердження встановлених апеляційним судом обставин.

Поряд з наведеним, як вбачається з вироку, апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу прокурора, проте, з вироку неможливо зрозуміти, в якій саме частині було задоволено апеляційну скаргу прокурора, а які доводи зазначеної апеляційної скарги були визнані апеляційним судом безпідставними.
Разом з тим, апеляційний суд, постановляючи свій вирок та застосовуючи положення ст. 71 КК при визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання, доводи апеляційної скарги прокурора, у тому числі і ті, які стосуються застосування судом першої інстанції відносно ОСОБА_6 положень Закону України «Про амністію у 2014 році», належним чином не перевірив і будь-яких мотивів та висновків щодо цих доводів вирок апеляційного суду не містить
Крім того апеляційний суд залишив поза увагою та не дав відповідної оцінки копії постанови Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2013 року, яка міститься в матеріалах провадження (т. 1 а.п. 154), відповідно до якої ОСОБА_6 звільнений від призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК покарання у виді 4 років позбавлення волі, у зв`язку з закінченням іспитового строку.
За таких обставин, висновок апеляційного суду щодо застосування положень ст. 71 КК при визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання є передчасним.
Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно розглянути матеріали кримінального провадження, перевірити обґрунтованість доводів касаційної скарги захисника і постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року, відносно ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3