Справа №459/820/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000225 стосовно обвинувачення ОСОБА_5 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гірник, Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 12.05.2004 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.15-185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 12.04.2005 року тим же судом за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 17.03.2006 року тим же судом за ст.ст.296 ч.3, ст.15-186 ч.2 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 02.10.2012 року тим же судом за ст. 395 до покарання у вигляді арешту строком в 1 місяць, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,в учиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 03.02.2016 року, у період з 20:00 год. по 00:00 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час сварки із ОСОБА_6 , яка виникла між ними на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів ногами в область правої частини грудної клітки ОСОБА_6 , що призвело до перелому його восьмого правого ребра, чим спричинив тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_5 своєї винуватості не визнав та пояснив, що між ним та потерпілим в суді розглядається спір щодо квартири АДРЕСА_2 . У перших числах лютого, близько 20:00 год., він прийшов до потерпілого, де разом із ним та ОСОБА_7 випив два-три стаканчики горілки. Тоді він звернувся до потерпілого з проханням, щоб той дав йому ключі від цієї квартири для своєї ночівлі у ній, оскільки він там прописаний. У задоволенні його прохання потерпілий відмовив. Між ними виникла сварка. Тоді на нього напав ОСОБА_7 , якого він відштовхнув. Після цього на нього напав потерпілий, якого він також відштовхнув, від чого останній упав на ліжко. Відразу після цього він вхопив ключі від квартири і вийшов з неї. Заперечив своє побиття потерпілого, вважаючи, що його побив хтось інший, оскільки йому розповідали, що до потерпілого цього дня заходили інші особи.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості в учиненні інкримінованого йому злочині, така підтверджується наступними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що події, дня яких він не памятає, відбувалися у нього вдома, близько 00:00 год. До нього прийшов потерпілий у нетверезому стані та попросив велосипед, на що він йому відмовив. Між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 . Він заступився за ОСОБА_7 . Тоді обвинувачений вдарив його кулаком у ліву частину голови, від чого він упав на підлогу. Після цього обвинувачений наніс йому численні удари ногами у правий бік грудної клітки, по ребрах. Він перебував у тверезому стані, на ліжко не падав. Ці події бачив ОСОБА_7 . Просив суворо покарати обвинуваченого.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , який під час судового розгляду пояснив, що в один із днів лютого цього року, близько 20:00 год., обвинувачений прийшов до потерпілого та попросив ключі від кімнати. Коли між обвинуваченим та потерпілим виникла сварка, у яку він словесно втрутився, ОСОБА_5 штовхнув його, від чого він упав на підлогу. Тоді за нього заступився потерпілий, на що обвинувачений вдарив його рукою в обличчя і той впав на підлогу. Після цього ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 близько десяти ударів ногами в область боків грудної клітики.

Висновком експерта № 044/2016 від 09.02.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено, зокрема, перелом 8-го правого ребра, який утворився від дії тупих предметів (або предмета), та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Суд критично оцінює заперечення ОСОБА_5 умисного нанесення ним удару рукою у голову ОСОБА_6 , від якого той упав, та наступне завдання ним численних ударів у праву частину грудної клітки потерпілого, оскільки таке спростовується показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_7 . При цьому в останнього, на відміну від потерпілого, який ще до злочину мав конфлікт із обвинуваченим через права на квартиру, немає причин обмовляти обвинуваченого. Крім того, показання потерпілого узгоджуються з експертним висновком у частині локалізації виявленого у нього тілесного ушкодження, якою є праве ребро справа. Не знайшли свого підтвердження й доводи обвинуваченого про заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому будь-якими іншими особами. Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як намір ухилитися від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, не працює, раніше судимий.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 та попередження учинення нових злочинів можливі лише із призначенням покарання у виді обмеження волі.

При цьому, беручи до уваги молодий вік обвинуваченого, позицію державного обвинувача, згідно з якою останнього слід звільнити від покарання з випробуванням, обставини справи, які свідчать про тривалий конфлікт між обвинуваченим та потерпілим щодо права обвинуваченого на квартиру, якого, на його думку, його було протиправно позбавлено з боку потерпілого, суд дійшов висновку про відсутність підстав для реального відбування обвинуваченим призначеного покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши окремі обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити копію вироку обвинуваченому, прокуророві та потерпілому.

Головуючий:ОСОБА_1