АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/3755/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1610/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«10»жовтня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року про задоволення клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням суми застави у розмірі 27560 грн.

З таким рішенням слідчого судді не погодилася адвокат ОСОБА_7 , діюча в інтересах ОСОБА_8 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного мешкання, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, вказаних в клопотанні слідчого та передбачених ст.177 КПК України , так як не надано доказів того, що перебуваючи на волі ця особа переховувалася від органів досудового розслідування чи суду.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він в період часу з 03.08.2016 року по 12.08.2016 року, близько 04-00, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля під`їзної залізничної колії в/ч НОМЕР_1 ст. Лозова, яка розташована в лісосмузі, навпроти будинку АДРЕСА_1 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою монтировки витягнув з під колій, тобто таємно викрав залізничні металеві підкладки КБ-65 в кількості 22 штук, загальною вартістю 889,68 грн, які належать Виробничому підрозділу «Лозівська дистанція колії`регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд, спричинивши ПАТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 22.08.2016 року близько 04-00 години, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля харчового магазину «Явір», який належить ОСОБА_9 , за допомогою металевого лому який приніс з собою з дому, розбив вікно магазину та заліз всередину, тим самим незаконно проник в приміщення магазину. Далі ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, взяв поліетиленові мішки білого кольору, які знаходились в середині і таємно викрав продукти харчування, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 12239, 92 грн.

За матеріалами розслідування ОСОБА_8 26.09.2016 року був повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, вивчивши матеріали судової справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні, виходячи з наступного.

При розгляді клопотання слідчого суддя суду першої інстанції дійшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, що є імперативною нормою, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утриманні особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варто.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, вина підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами ОМП від 22.08.2016 року і 09.09.2016 року; показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; проведенням впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; висновком експерти №4797 від 16.09.2016 року та іншими матеріалами справи.

З наданих слідчому судді відомостей вбачається, що ОСОБА_8 не одружений, не працює, раніше судимий, перебуваючи на випробувальному терміні скоїв тяжкий злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, що у сукупності дає підстави вважати, про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, задовольняючи клопотання слідчого, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив всі обставини, належним чином мотивував своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків вказаних в клопотанні.

З таким висновком слідчого судді погоджується і судова колегія.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обгрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляційній скарзі захисника підозрюваного підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись: ст. ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2016 року про задоволення клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :