Провадження № 1-кп/537/8/2016
Справа № 537/150/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.09.2016 року року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місці Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000204 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтави, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2012 року ОСОБА_3 знаходячись біля будинку № 11-б розташованого по вулиці Сербіченко в місці Кременчуці Полтавької області, незаконно придбав предмет виготовлений саморобним способом по типу кастет, якій носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Того ж дня, близько 16.00 год. знаходячись біля будинку № 11-б розташованого по вулиці Сербіченко в місці Кременчуці Полтавської області ОСОБА_3 був затриманий працівникам міліції і в нього було вилучено предмет по типу кастету, який згідно висновку криміналістичної експертизи № 22 від 16 лютого 2012 року є не клинковою холодною зброєю ударно-роздробляючого типу враження, виготовленої саморобним способом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердив факт вчинення злочину за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку; просив суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин його допитом та дослідженням характерізуючих матеріалів щодо особи останнього.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорювалися, відповідно до статті 349 КПК України свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися, крім документів, що характеризують особу обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Одночасно судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу і кваліфікує його дії за частиною 2 статті 263КК України як незаконне носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого якій раніше не судимий, за попереднім місцем навчання характеризується негативно.

Відповідно до статті 20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною, тобто та яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності; визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи № 313 від 11 червня 2014 року, ОСОБА_3 в даний час будь яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки; в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, ОСОБА_3 також не страждав будь яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності; ступінь недоумства у поєднанні з наявними емоційно-вольовими порушеннями є таким, що позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ним у вказаний період часу. ОСОБА_3 підпадає під дію статті 20 КК України та у відповідності до частини 2 статті 94 КК України потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений статтею 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії чи керувати ними.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується лише до осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (частина 1 статті 20, частина 2 статті 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до пункту 8 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру, покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засудженого.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючих покарання обвинуваченому обставин, відсутності обтяжуючих покарання обставин, відношення обвинуваченого до вчиненого, приймаючи до уваги данні про особу останнього, суд приходить

до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства та вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді обмеження волі та із застосуванням вимог статті 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, одночасно застосувати відносно обвинуваченого примусове лікування за місцем проживання.

Речовий доказ предмет виготовлений саморобним способом по типу кастет знищити.

Обрати щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а саме зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 263 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 виконання наступних обов`язків:

-не виїжджати за межи України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну проживання , роботи або навчання,

-періодично з`являтися в органи органу кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_3 .

Обрати щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а саме зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду.

Речовий доказ предмет виготовлений саморобним способом по типу кастет знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1