АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Апеляційним судом міста Києва та Київським СІЗО, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність посадових осіб Київської місцевої прокуратури №6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відомості за заявою ОСОБА_5 про злочин від 24.01.2016 року повинні бути внесені до ЄРДР у строк до 25.01.2016 року, а звернення зі скаргою до суду повинно відбуватися у період з 26.01.2016 року по 04.02.2016 року, проте скарга подана заявником до суду лише 05.03.2016 року, тобто з пропуском встановленого процесуальним законом строку і він не порушує перед судом питання щодо його поновлення, що є підставою для повернення скарги, відповідно до положень ст. 304 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та зобов`язати уповноважених посадових осіб Київської місцевої прокуратури №6 внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення __________________________________________
Справа №11-сс/796/2025/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
від 24.01.2016 року.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в порушення норм ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя провела судовий розгляд одноособово, без повідомлення про розгляд скарги працівників СІЗО та його відповідно, чим грубо порушила його законні права та інтереси.
Крім того, викладені у судовому рішенні, висновки не відповідають фактичним обставинам, оскільки в своїй скарзі він чітко зазначив, що оскаржує рішення посадових осіб Київської місцевої прокуратури №6, яке він отримав листом від 08.02.2016 року лише 24.02.2016 року, а скаргу відповідно подав 05.03.2016 року, тобто протягом десяти днів, однак вказані обставини слідчим суддею були проігноровані і обчислення строків подання скарги розпочато від дати повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
Також вказує, що ним не оскаржується бездіяльність посадових осіб Київської місцевої прокуратури №6, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а оскаржується рішення посадової особи - заступника керівника Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 , яка не вбачає підстав для реєстрації його звернення про вчинене кримінальне правопорушення в ЄРДР.
Звертає увагу й на те, що в ухвалі зазначено про повернення його скарги на бездіяльність начальника слідчого управління ГУ НП в Київській області, що вказує на виключно формальне проведення судового розгляду, що суперечить вимогам чинного законодавства України та порушує його законні права і інтереси.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за скаргою та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Зокрема, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, 05 березня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій, посилаючись на те, що 24 січня 2016 року він звернувся із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до прокуратури м. Києва, з якої 18 лютого 2016 року отримав листа від 03 лютого 2016 року про спрямування його заяви до Київської місцевої прокуратури №6, а з останньої 24 лютого 2016 року - листа від 08.02.2016 року за підписом заступника керівника Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 про відсутність підстав для реєстрації його звернення в ЄРДР через відсутність в ньому достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення, просив зобов`язати уповноважених посадових осіб цієї прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 24.01.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення.
Тобто за змістом скарги ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність прокурора, пов`язану з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 214 КПК України, слідчий або прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
З огляду на приписи даної норми закону початок строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, виникає у особи по спливу доби після отримання її заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Отже, право на оскарження такої бездіяльності прокурора, виникло у ОСОБА_5 після спливу передбаченого ст. 214 КПК України часу для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
Між тим, до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 звернувся лише 05 березня 2016 року, тобто з пропуском передбаченого законом строку на оскарження такої бездіяльності прокурора.
Таким чином, висновок слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_5 подана з пропуском, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, строку на оскарження бездіяльності прокурора по невнесенню відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є правильним, а тому і законним є рішення слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_5 , оскільки ним питання про поновлення процесуального строку не ставилось.
Посилання ОСОБА_5 в скарзі на оскарження ним рішення прокурора, яке оформлене листом №1132вих.-16 від 08.02.2016 року заступника керівника Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 , яка не вбачає підстав для реєстрації його звернення про вчинене кримінальне правопорушення в ЄРДР, не заслуговують на увагу, оскільки не лише суперечать змісту вимог його скарги, в якій він просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Київської місцевої прокуратури №6 внести відповідні відомості до ЄРДР за його заявою від 24.01.2016 року про вчинене кримінальне правопорушення, але й не узгоджуються з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, ст. 303 якого передбачений вичерпний перелік рішень слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а саме це: рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Доводи апелянта фактично про те, що він не пропустив, передбаченого законом строку на оскарження бездіяльності прокурора, оскільки відповідь за своєю заявою про кримінальне правопорушення отримав лише 24 лютого 2016 року, не узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 214, 303-304 КПК України, відповідно до яких початок строку на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора в даному випадку не пов`язується з часом отримання особою будь-якої інформації щодо наслідків розгляду її заяви і зазначене може бути виключно підставою для поновлення строку звернення зі скаргою до слідчого судді.
Порушень порядку розгляду скарги, як на те посилається апелянт, колегією суддів не встановлено, виходячи з того, що рішення слідчим суддею було прийнято на стадії вирішення питання про прийняття скарги, а не при розгляді її по суті, де є обов`язковою участь особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.
Крім того, не впливає на правильність прийнятого слідчим суддею рішення і помилкове зазначення в ухвалі про повернення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність також і начальника слідчого управління ГУ НП в Київській області, оскільки останнє вочевидь є опискою.
За викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону і слідчим суддею обґрунтовано прийнято рішення про повернення скарги, тому апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року, якою ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність посадових осіб Київської місцевої прокуратури №6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3