ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
доповідачаОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (далі - КК), на підставі ст. 46 КК у зв`язку із примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрито.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він 30 серпня 2015 року приблизно о 13.30 год., керуючи автомобілем ВАЗ 2107, рухаючись по вул. Перемоги в с. Безлюдівка Харківської області, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожню обстановку та вибрав такі прийоми керування, які призвели до виїзду автомобіля за межі проїжджої частини дороги та наїзду на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася по узбіччю праворуч в попутному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 , отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У касаційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що умовою для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим може бути вчинення лише такого кримінального правопорушення, яким шкода завдана певному потерпілому, а не публічним інтересам, однак у даному випадку спричинення шкоди потерпілій ОСОБА_7 є лише проявом посягання на основний об`єкт злочину безпеку дорожнього руху. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст.. 419 КПК України (далі - КПК). Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який касаційну скаргу не підтримав, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 46 КК особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим, відшкодувала заподіяні нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
З матеріалів провадження убачається, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК, оскільки він примирився з потерпілою ОСОБА_7 , яка ніяких претензій матеріального і морального характеру до нього не має, так як шкода відшкодована в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила суд звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі того, що обвинувачений примирився з нею та повністю відшкодував матеріальну шкоду.
Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд врахував, що вчинене кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з потерпілою ОСОБА_7 примирився, вона претензій матеріального й морального характеру до ОСОБА_6 не має, обвинувачений та потерпіла не заперечували проти закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності з цих підстав, про що в матеріалах провадження є відповідні клопотання.
Доводи у касаційній скарзі прокурора про те, що умовою для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим є вчинення такого кримінального правопорушення, яке завдає шкоди лише приватним інтересам фізичної особи та не зачіпає значною мірою публічних інтересів, і звільнення з вищевказаних підстав не може бути застосовано до кримінальних правопорушень, пов`язаних з посяганням на безпеку дорожнього руху, були предметом судового розгляду, є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону.
Висновок суду щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим відповідає правовій позиції Верховного суду України, викладеної у постанові № -27кс16 від 31 березня 2016 року.
Відповідно до змісту вищевказаної постанови, під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами. При цьому існує така група суспільних відносин, охоронюваних кримінальним правом, у яких приватні інтереси їх учасників можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, законодавець зобов`язує суд у такихвипадках віддавати перевагу узгодженим сторонами рішень і ухвалити їх своїм рішенням.
Апеляційний розгляд провадження проведений з дотриманням кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не виявлено.
Підстав для скасування чи зміни судових рішень не вбачається.
Керуючись статтями 433, 434, 436,438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора - без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 нько