Стр. 1 із 4
Справа № 303/5995/16-к
№ 1-кп/303/560/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2016 року м. Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2016 року за № 0000056 про обвинувачення
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця
с.В.Уголька Тячівського району Закарпатської
області, жителя
АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В :
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з військової прокуратури Ужгородського гарнізону надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2016 року за № 0000056 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, на підставі обвинувального акту, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти призначення обвинувального акта до розгляду.
Захисник ОСОБА_6 вважає, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження може не бути призначено, а обвинувальний акт слід повернути прокурору. Мотивував свою позицію тим, що при проведенні досудового розслідування вказаного кримінального провадження було порушено правила підслідності, постанова про визначення підслідності кримінального провадження, яка винесена заступником Генерального прокурора України Головним військовим прокурором, датована 30.09.2016 року, на час ознайомлення обвинуваченого та захисника з матеріалами даного кримінального провадження 30.09.2016
Стр. 2 із 4
року була відсутня. Крім цього, обвинувачення є незрозумілим, що порушує право обвинуваченого на захист.
Заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного.
У відповідності до ст.2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє верховенство права.
Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а саме зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян та державним інтересам.
Формулювання даного обвинувачення у кримінальному провадженні передбачає наявність потерпілого.
Відповідно до вимог п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
У даному обвинувальному акті не вказано прізвища, імені, по батькові, місце проживання потерпілого(-их), не вказано дати та місця їх народження, громадянство.
Також всупереч вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить будь-яких даних про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, чи даних про відсутність такої шкоди.
Частина 2 статті 291 КПК України має прямий, конкретний і категоричний характер щодо обов`язкової наявності у обвинувальному акті необхідних відомостей, вона не містить жодних виключень.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2016 року військовим прокурором, досудове розслідування було проведено слідчим військової прокуратури, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснювалося прокурором військової прокуратури.
У відповідності до ч.1 ст.36 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Згідно ч.2 ст.36 КПК України, прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Абзацом 3 частини 3 статті 7 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що
Стр. 3 із 4
утворення, реорганізація та ліквідація військових прокуратур, визначення їх статусу, компетенції, структури і штатів здійснюються Генеральним прокурором України.
У відповідності до вимог ч.1 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
Відповідно до ч.2 ст.17 ЗУ «Про прокуратуру» Генеральний прокурор України має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами.
Пунктом 1 Наказу Генерального прокурора України № 12гн від 29 серпня 2014 року «Про особливості діяльності військових прокуратур» (із змінами, внесеними наказом Генерального прокурора України від 20.10.2014 №12гн-1) вказано :
Заступнику Генерального прокурора України - Головному військовому прокурору, військовим прокурорам регіонів та підпорядкованим їм прокурорам забезпечити виконання функцій органів прокуратури та повноважень прокурорів, визначених Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру" і галузевими наказами Генерального прокурора України, з урахуванням положень цього наказу щодо:
- Міністерства оборони України;
- Збройних Сил України;
- Державної прикордонної служби України (за виключенням питань, які стосуються забезпечення недоторканності державного кордону; здійснення нагляду за додержанням законів оперативними підрозділами, окрім Управління інформації та Управління внутрішньої безпеки департаменту оперативної діяльності при здійсненні оперативно-розшукової діяльності; законності провадження у справах про адміністративні правопорушення);
- Служби зовнішньої розвідки України;
- Служби безпеки України (за винятком повноважень з нагляду за додержанням законів під час оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, нагляду за додержанням законів спеціальними підрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією, визначених галузевими наказами Генерального прокурора України);
- Управління державної охорони України;
- Державної спеціальної служби транспорту Міністерства інфраструктури України;
- Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України;
- Національної гвардії України та спеціальної міліції Міністерства внутрішніх справ України;
- Сектору з питань розвитку оборонно-промислового комплексу та військово-технічного співробітництва департаменту розвитку реального сектору економіки Секретаріату Кабінету Міністрів України;
- департаменту економіки оборони та безпеки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України;
- Державної служби експортного контролю України (за виключенням питань, які стосуються законності провадження у справах про адміністративні правопорушення);
- Державного космічного агентства України, підприємств, установ, організацій, що йому підпорядковані, а також інших підприємств космічної галузі в частині здійснення діяльності у цій сфері;
- Державного концерну "Укроборонпром", підприємств, що йому підпорядковані;
- Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт";
- Державного спеціалізованого підприємства "Укрспецторг", інших підприємств оборонно-промислового комплексу, а також уповноважених підприємств на реалізацію військового майна, списаного військового майна та металобрухту, що утворився у військових частинах;
- Міністерства промислової політики України (з питань управління підприємствами оборонно-промислового комплексу та виконання завдань з мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності підприємств, що належать до сфери його управління);
- Державного агентства резерву України (з питань державного мобілізаційного резерву);
Стр. 4 із 4
- замовників, виконавців та співвиконавців державного оборонного замовлення (з виконання законодавства про державне оборонне замовлення);
- суб`єктів господарювання, яким видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, а також щодо підприємств, які включенні до реєстру виробників продукції та послуг оборонного призначення, закупівля яких становить державну таємницю;
- інших центральних органів виконавчої влади, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ й організацій (з питань створення та зберігання матеріальних цінностей державного мобілізаційного резерву; підготовки та призову громадян на військову службу);
- органів державного контролю при здійсненні повноважень на об`єктах, визначених у цьому пункті.
Відповідно до п. 7 вказаного Наказу Генерального прокурора України, слідчим військових прокуратур здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 402-421, 425-435 КК України, а також вчинених військовослужбовцями правоохоронних органів та іншими особами, зазначеними у частині 4 статті 216 КПК України, які проходять службу та/або працюють в державних органах чи установах, указаних у пункті 1 цього наказу.
Відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення на час його вчинення обвинувачений ОСОБА_3 обіймав посаду старшого інспектора сектору (у складі відділу) Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.
Орган поліції, у якому ОСОБА_3 обіймав посаду, не відноситься до органів вказаних у пунктах 1 та 7 Наказу Генерального прокурора України № 12гн від 29 серпня 2014 року «Про особливості діяльності військових прокуратур», тому вказане кримінальне провадження не є підслідним військовій прокуратурі.
Суд не має у своєму розпорядженні постанови заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора від 30.09.2016 року, у той же час констатує, що вона була винесена вже під час завершення досудового слідства.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, не відповідає вимогам статті 36, пунктів 3 та 7 ч.2 ст.291 КПК України, а тому разом з додатками підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. 314 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2016 року за № 0000056 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, повернути прокурору військової прокуратури Ужгородського гарнізону.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1