Ухвала
іменем україни
21 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що в силу ст. 89 КК України судимості не мав,

за участю прокурораОСОБА_6 ,
захисникаОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:
З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся захисник ОСОБА_7 з вимогами про перевірку судових рішень щодо ОСОБА_5 .

Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 5 червня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.
У вироку вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 вересня 2015 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_5 засуджено за те, що він 29 березня 2013 року у період часу з 3 години до 3 години 45 хвилин за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , одягнуті в чорні маски із вирізами для очей, з проникненням у квартиру АДРЕСА_2 , із погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров?я неповнолітнього ОСОБА_9 приставляючи ножа до його шиї, а ОСОБА_8 приставляючи пістолет до лоба потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вчинив напад на потерпілих під час якого заволодів грошима та майном останніх на загальну суму 11 482 грн.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону як під час досудового розслідування, так і під час розгляду провадження судами, захисник просить скасувати судові рішення та закрити провадження щодо ОСОБА_5 .

Мотивуючи касаційну скаргу захисник зазначає, що суд, як на докази вини ОСОБА_5 у вироку послався на докази, здобуті органом досудового розслідування з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а також на такі показання, які не були отримані судом безпосередньо під час судового засідання.

Зазначає захисник і про те, що на досудовому розслідуванні було порушено право ОСОБА_5 на захист, а судом не вирішено клопотання про неналежність та недопустимість доказів.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_5 , які підтримали касаційну скаргу ОСОБА_7 , прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвала апеляційного суду це судове рішення вищого суду щодо законності та обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку, і повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою. Крім того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 419 КПК України, відповідно до пункту другого частини першої якої в мотивувальній частині ухвали необхідно зазначити короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; встановлені судом першої інстанції обставини; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до частини другої вказаної статті при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Для наведення в ухвалі таких підстав апеляційний суд має проаналізувати всі доводи, що містяться в апеляції і на кожен із них дати відповідь.

Залишаючи апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_5 без зміни, апеляційний суд зазначених положень закону не дотримався.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не погоджувався із вироком та, окрім іншого, зазначав про те, що вирок обґрунтовано неналежними й недопустимими доказами. Зокрема стверджував, що суд у вироку належно не оцінив показання, отримані в судовому засіданні. Так, захисник вважав показання потерпілих неналежними доказами, оскільки ті категорично зазначили, що вказати на ОСОБА_5 , як на нападника не можуть, у тому числі й потерпіла ОСОБА_11 , яка давно знає ОСОБА_5 і знаходиться з ним у дружніх стосунках. Зазначав ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі про те, що судом у вироку не усунуто протиріччя між наданими в судовому засіданні показаннями свідків, які при пред?явленні особи для впізнання були статистами та понятими. Також захисник стверджував про те, що виявлену під час огляду місця події банку з-під кави не долучено до провадження в якості речового доказу.
Як про неналежний доказ у провадженні, захисник вказував на висновок судовотрасологічної експертизи №19 від 10 квітня 2015 року, оскільки дані цього висновку, на думку скаржника, є припущенням. Посилався скаржник і на порушення працівниками міліції права ОСОБА_5 на захист під час проведення слідчих дій та вилучення речей без участі захисника. Обґрунтовуючи такі свої посилання скаржник наводив певні доводи.
Апеляційна скарга ОСОБА_7 містила твердження й про те, що судом порушено вимоги ст. 95 КК України, зокрема про необхідність обґрунтування висновків суду лише на показаннях, отриманих безпосередньо під час судового засідання. Також скаржник посилався на те, що суд не надав оцінку допустимості доказів з урахуванням положень ст. 89 КПК України.
Однак, апеляційний суд вказані доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_12 не перевірив і відповіді на них не дав. Апеляційний суд не навів в ухвалі переконливих підстав прийнятого ним рішення, не дав вичерпної відповіді на всі доводи скарги, не сформулював належним чином висновки щодо обґрунтованості засудження ОСОБА_5 , не розкрив суті доводів скарги і не проаналізував їх.
Наведене свідчить про те, що апеляційну скаргу розглянуто не по суті, а формально.

Отже, ухвалу апеляційного суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України, тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно ретельно перевірити і проаналізувати всі доводи апеляційної скарги, дати на них відповідь та постановити законне рішення.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15