Ухвала
іменем україни

22 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Іванів Калинівського району

Вінницької області, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за касаційними скаргами захисника ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції при призначенні покарання не взяв до уваги усіх пом`якшуючих обставин та належним чином не мотивував свого рішення, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65-67 КК України, а судове рішення ст.ст. 370, 420 КПК України.

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції ухвалив вирок, який не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема, допустив суперечності у формулюванні своїх висновків.

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 22 січня 2015 року вирок місцевого суду скасовано в частині призначення покарання, ухвалено новий, яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 20 серпня 2015 року близько 05.00 год., в м. Калинівка Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом зламу металевого ролету, через незачинене вікно таємно проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належного ОСОБА_8 , звідки викрав грошові кошти в сумі 569 грн. Коли ОСОБА_5 залишав приміщення магазину, то був викритий продавцем вказаного магазину ОСОБА_9 , яка намагалась його затримати, однак ОСОБА_5 з місця злочину втік, а згодом був затриманий з викраденими грошима працівниками міліції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 186 КК України в касаційному порядку захисником не оспорюються.
Щодо доводів касаційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, то вони частково заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, врахував наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, та наявність обставини, обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу засудженого.
Проте, додатково враховуючи позитивні характеристики ОСОБА_5 , добровільне відшкодування шкоди, позицію потерпілого щодо призначення покарання, колегія суддів уважає ці обставини такими, що дають підстави для пом`якшення призначеного засудженому покарання до мінімальної межі санкції, передбаченої ч. 3 ст. 186 КК України.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінити.
Пом`якшити призначене ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 186 КК України покарання до 4 років позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3