АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Дніпропетровської області

у складі головуючого- судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі- ОСОБА_5
за участю підозрюваного- ОСОБА_6

захисника- адвоката - ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

прокурора- ОСОБА_9

слідчого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року, якою задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 17 жовтня 2016 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в Новомосковськ, Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- п.11) ч.2 ст.115 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року, задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 17 жовтня 2016 року та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах 60 днів починаючи з 15 години 17 хвилин 17 жовтня 2016 року та до 00 годин 01 хвилини 15 грудня 2016 року;визначено відносно підозрюваного ОСОБА_6 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, з позначенням, що датою закінчення дії ухвали є 00 годин 01 хвили 15 грудня 2016 року.
Свої висновки слідчий суддя, обґрунтовує як встановленими органом досудового розслідування обставинами, відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_6 упродовж вересня-жовтня 2016 року вчинив закінчений замах на вбивство ОСОБА_8 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, вчинене на замовлення ч.2 ст.15- п.11) ч.2 ст.115 КК України. Слідчий суддя вказав, що в клопотанні слідчого вказана сукупність підстав вважати існування ризиків, як: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків та заявника; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому й прийшов до висновку, що вказане є підставою для застосування даного заходу, вказавши про відсутність застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником - адвокатом ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою застосувати останньому запобіжний захід, передбачений п.1), п.2), п.4) ч.1 ст.176 КПК України (особисте зобов`язання; особиста порука; домашній арешт).
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що як слідчим, так і судом не було проведено жодного аналізу вказаних ризиків. Так, сторона захисту вказує, що такий доказ, як стенограма розмови, записаної на диктофон, що виконує функцію основного об`єктивного доказу сторони обвинувачення та навпаки - фактично доказує невинуватість підозрюваного не містить жодного прямого або опосередкованого вислову про бажання настання смерті іншій особі. Вказуючи при цьому, що матеріали справи не містять ухвали слідчого судді про дозвіл на втручання у приватне спілкування, а також про дозвіл на аудіо контроль.
Крім вказаного адвокат акцентує, що суддею не було враховано стан здоров`я підозрюваного, який відповідно до медичної виписки має хронічні захворювання, у зв`язку з чим й потребує лікування, зокрема отримання ліків через крапельницю та особливого режиму харчування.
Звертає увагу, що особа підозрюваного має постійне місце проживання, родину, роботу на якій займає посаду начальника відділу у банку, підтримує відносини з батьками, перебуває у фактичному шлюбі, раніше не судимий, відсутність підозр в інших кримінальних правопорушеннях. У зв`язку з чим захист вважає, що вищевказане є підставою, для скасування в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали, так як надасть змогу не допустити прояв незаконного взяття під варту особи, яка з огляду на сукупність об`єктивних ознак є невинуватою у інкримінованому злочині.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, обґрунтовуючи її доводами, викладеними в ній, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, потерпілого, який прохав залишити раніше обраний запобіжний захід підозрюваному, вивчивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягаю задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15- п.11) ч.2 ст.115 КК України за фактом вчинення чи підготовка до вчинення кримінального правопорушення, а саме прохання вчинити вбивство на замовлення громадян ОСОБА_12 та ОСОБА_8 за грошову винагороду /а.с.п.3,4/.
17 жовтня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- п.11) ч.2 ст.115 КК України /а.к.п.15-16/, про те, що останній підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 17 жовтня 2016 року, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15- п.11) ч.2 ст.115 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких, міра покарання за яке передбачена на строк до 15 років позбавлення волі, про що ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру, яка ґрунтується на доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, а саме протоколами допиту свідків ОСОБА_13 /а.с.п.5/, ОСОБА_14 /а.с.п.6/, ОСОБА_15 /а.с.п.8-9/; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 /а.с.п.7/; стенограмою розмови від 05 жовтня 2016 року за результатами обробки особистого диктофона ОСОБА_15 /а.с.п.10-12/; протоколом обшуку підозрюваного ОСОБА_16 від 17 жовтня 2016 року /а.с.п.17-18/.
Доводи сторони захисту, щодо недоведеності слідчим та судом першої інстанції вказаних ризиків в клопотанні та ухвалі, колегія суддів також спростовує наступним. Так, про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вказує, що при доведеності вини останнього, покарання за даний вид злочину, передбачає у якості позбавлення волі на строк до 15 років; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,оскільки органом досудового розслідування не у повному обсязі проведені усі процесуальні дії, які б могли у подальшому встановити наявність інших речових доказів по справі; має можливість незаконно впливати на свідків та заявника,щодо яких існує ризик вчинення насильства з боку підозрюваного виходячи з обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, скоєного, як витікає з підозри, оскільки останнім було спрямовано закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення.
Потерпілий ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції просив врахувати, що на вказаний день після звільнення ОСОБА_6 під заставу, йому почали надходити погрози від невідомих осіб, з вимогою змінити покази по справі, він вимушений з сім`єю змінювати місце мешкання. Вважав, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, просив залишити без змін.
Щодо недопустимості, на думку адвоката, такого доказу як стенограма розмови, записаної на диктофон, та необґрунтованого залишення поза увагою, вказаного факту, то такі доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу. Оцінка доказів щодо їх допустимості є предметом розгляду справи по суті, та не відноситься до компетенції слідчих суддів, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. А тому посилання адвоката про незаконне взяття під варту особи, яка з огляду на сукупність об`єктивних ознак є невинуватою у інкримінованому злочину не заслуговують на увагу.
Інші доводи апеляційної скарги захисника в частині даних, які характеризують особу підозрюваного, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, родину, роботу на якій займає посаду начальника відділу у банку, підтримує відносини з батьками, перебуває у фактичному шлюбі, раніше не судимий, відсутність підозр у інших кримінальних правопорушеннях, а також наявність певних захворювань, хоча й заслуговують на увагу, однак оскільки вони були враховані судом першої інстанції, а також колегією суддів в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні і самі по собі, без врахування наведених ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, так як не ставлять під сумнів висновки суду, щодо наявності обґрунтованої в ухвалі мети та підстав для обрання саме зазначеного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.176 КПК України-ст.178 КПК України, ст.183 КПК України, ст.184 КПК України, ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, ст.196 КПК України-ст.198 КПК України, ст.309 КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.1) ч.3 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2016 року та обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 00 годин 01 хвилини 15 грудня 2016 року залишити без змін.
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4