Справа № 522/0167/14-к
Провадження по справі № 1-кс/522/7131/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2016 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на той факт, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2014 року задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 24.10.2014 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: рушницю Escort magnum # proof tfs trd 200A-76ch та 51 патрон марки Rio game losd tm 20 gauge; ноутбук Lenovo S/n CB p/n 59409269 чорного кольору з зарядним пристроєм; 16 аркушів формату A4 з різноманітними записами на них; мобільний телефон Nokia 5800d-l imei НОМЕР_1 з батареєю та сім картою Київстар НОМЕР_2 .

Як зазначає адвокат ОСОБА_4 , вищезазначене майно було вилучено під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 21.10.2013 року.
Станом на момент розгляду клопотання, потреба в арешті зазначеного майна відпала, оскільки з моменту вилучення майна минуло багато часу, за який можливо було здійснити всі необхідні дії для встановлення відомостей, обставин тощо, що встановлюються під час кримінального провадження

Враховуючи викладене заявник вважає, що в подальшому у застосуванні арешту вищевказаного майна, відповідно до ст. 174 КПК України, відпала необхідність.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, у встановлений законом спосіб. Надав до суду заяву про проводження судового засідання без його участі, проти скасування арешту майна не заперечував.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку заявника, який просив клопотання задовольнити, дослідивши заяву прокурора ОСОБА_6 , вважаю вимоги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Відповідно до приписів ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваних, обвинувачений, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вивченням клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 встановлено, що УСБУ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000242 від 23.10.2014 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2014 року задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 24.10.2014 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: рушницю Escort magnum # proof tfs trd 200A-76ch та 51 патрон марки Rio game losd tm 20 gauge; ноутбук Lenovo S/n CB p/n 59409269 чорного кольору з зарядним пристроєм; 16 аркушів формату A4 з різноманітними записами на них; мобільний телефон Nokia 5800d-l imei НОМЕР_1 з батареєю та сім картою Київстар НОМЕР_2 .

Таким чином, до розгляду клопотання, слідчий мав всі можливості здійснити всі необхідні дії для встановлення відомостей, обставин тощо, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, станом на дату прийняття слідчим суддею рішення за клопотанням, в межах кримінального провадження № 0000242 жодній особі не було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, а також не встановлена причетність майна, вилученого під час обшуку квартири ОСОБА_3 до вчиненого злочину та його значимість для кримінального провадження.

Вказане свідчить про відсутність потреби в арешті зазначеного майна.

З огляду на вищевикладене суд приймає клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 до розгляду та приходить до висновку що воно підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2014 року на тимчасове вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 24.10.2014 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: рушницю Escort magnum # proof tfs trd 200A-76ch та 51 патрон марки Rio game losd tm 20 gauge; ноутбук Lenovo S/n CB p/n 59409269 чорного кольору з зарядним пристроєм; 16 аркушів формату A4 з різноманітними записами на них; мобільний телефон Nokia 5800d-l imei НОМЕР_1 з батареєю та сім картою Київстар НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

10.06.2016