печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_3 , в якому він просив надати дозвіл на затримання підозрюваного Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Севастополі Автономної Республіки Крим, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , з метою його приводу до залу судових засідань Печерського районного суду міста Києва, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч. 2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного розглядається слідчим суддею негайно після одержання цього клопотання.

Повноваження прокурора, який присутній при розгляді клопотання слідчим суддею перевірені і підтверджуються постановою, якою визначено групу прокурорів в даному кримінальному провадженні.

З клопотання дозвіл на затримання підозрюваного та доданих до нього документів вбачається, що з 25.10.2010 року ОСОБА_5 проходив військову службу на посаді старшого оперуповноваженого 3 сектору відділу контррозвідки УСБУ у м.Севастополі у військовому званні капітана.
Під час проходження служби ОСОБА_4 повинний, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України №2229-ХІІ від 25.03.1992 року ''Про Службу безпеки України'', ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007 року, виходячи з положень Декларації ''Про боротьбу за звільнення України'', прийнятої 20.03.2014 року Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження № 44 від 24.03.2014 року «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим».
Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_5 до 30.03.2014 року повинний був прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Київ, вул. Володимирська, 33).
Діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_5 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.
Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України в м. Севастополі, достовірно знаючи про необхідність прибути до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 408 ч.1 КК України.
У зв`язку із цим, 26.08.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.
Враховуючи, що під час досудового розслідування місце знаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, 26.08.2015 року прокурором оголошено останнього у розшук.
З документів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та/або суду.
27.08.2015 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 .
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.
Вислухавши доводи прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що заявлене слідчим клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Як вбачається з наданих документів ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.408 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі ст. 189 цього Кодексу.

Підстав для відмови у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду, передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчим суддею не встановлено.

Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором на даний час доведено наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, що є підставою для задоволення клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя з огляду на положення КПК України щодо строків розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вважає за необхідне відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 190 КПК України визначити дату втрати законної сили ухвалою, а саме - 6 місяців з дня її винесення, тобто до 04 листопада 2016.

Керуючись ст. ст. 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного підозрюваного ОСОБА_7 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Севастополя Автономної Республіки Крим, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , з метою його приводу до залу судових засідань Печерського районного суду міста Києва, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Ухвала втрачає законну силу 04 листопада 2016 року або до вказаної дати з моменту приводу підозрюваного чи відкликання клопотання прокурором.
Ухвала скарженню не підлягає.

Слідчий суддя