Справа № 461/5786/16-к
Провадження № 1-кс/461/4416/16
УХВАЛА
іменем України
06.09.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винести процесуальне рішення
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винести процесуальне рішення в формі вмотивованої постанови про визнання ОСОБА_3 потерпілим в рамках об`єднаного кримінального провадження №0000012 від 26.02.2013 року за ч.2 та ч.3 ст.357, ч.3 та ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 23.08.2016 року звернувся з заявою до СУ ГУНП у Львівській області про залучення ОСОБА_3 у вищевказане кримінальне провадження як потерпілого. Зазначає, що 01.09.2016 року ОСОБА_3 отримав відповідь, згідно якого дане клопотання не може розглядатись відповідно до вимог ст.220 КПК України, оскільки останній не є стороною процесу. Вважає, що таке рішення слідчого є необґрунтованим та безпідставним. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив таку задоволити.

Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Зазначив, що його процесуальний статус не було вирішено при об`єднанні кримінальних проваджень в одне провадження, відтак не має підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу необхідно задоволити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 23.08.2016 року звернувся з клопотанням до Слідчого управління ГУНП у Львівській області про залучення його як потерпілого в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000012 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.357, ч.3 та ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК України.

Старшим слідчим СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 25.08.2016 року скеровано лист ОСОБА_3 , в якому зазначається, що клопотання від 23.08.2016 року не може розглядатись відповідно до вимог ст.220 КПК України, оскільки останній не є стороною процесу.

Однак, слідчий суддя зазначає, що старший слідчий СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , розглядаючи клопотання ОСОБА_3 від 23.08.2016 року повинен був винести процесуальне рішення у формі постанови щодо визнання особи потерпілою або відмови у такому.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу необхідно задоволити частково, оскільки слідчим в межах кримінального провадження №0000012 від 06.02.2013 року не вчинено конкретних процесуальних дій щодо вирішення процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 , що є порушенням кримінальних процесуальних норм та порушенням прав та свобод громадянина ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Скаргу задоволити частково.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винести обґрунтоване процесуальне рішення щодо клопотання ОСОБА_3 від 23.08.2016 року у рамках об`єднаного кримінального провадження №0000012 від 26.02.2013 року за ч.2 та ч.3 ст.357, ч.3 та ч.4 ст.358, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366 КК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1