Справа №485/108/16-к 18.03.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2016 року м.Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2016 року, якою
ОСОБА_4 , зараховано строк попереднього ув`язнення за вироком Арбузинскького районного суду Миколаївської області від 21.11.2013 року, яким він засуджений за ст.307 ч.2,71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України,
В С Т А Н О В И В:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
За змістом апеляційної скарги засуджений просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою перерахувати йому строк попереднього ув`язнення.
Згідно ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2013 року по 24 грудня 2013 року, включно.
2. Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу.
Провадження № 11-кп/784 /248/16 Головуючий суду першої інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст.72 ч.5 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
На обґрунтування доводів апеляційної скарги засуджений посилається на те, що суд першої інстанції невірно зарахував йому строк попереднього ув`язнення. На його думку, цей строк повинен становити 7 місяців 28 днів - з 27.09.2013 року по 31.01.2014 року та з 06.01.2015 року по 30.04.2015 року. Вказує, що він був засуджений вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.11.2013 року, після чого був також засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.01.2015 року, однак суд останній вирок не врахував та невірно визначив загальний строк попереднього ув`язнення, який він відбував, знаходячись під вартою.
3. Встановлені судом першої інстанції обставини.
Як слідує з ухвали суду, 27.01.2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення з 27.09.2013 року по 06.06.2015 року в строк відбуття покарання, призначеного за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.11.2013 року, відповідно до Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року (хоча в своєму клопотанні засуджений посилався на вирок від 30.01.2015 року).
Далі в ухвалі суду зазначено, що вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.11.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст.307 ч.2,71 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Вказаною ухвалою суду клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволено частково і у строк відбування покарання, призначеного Арбузинським районним судом Миколаївської області від 21.11.2013 року ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з дня затримання 27 вересня 2013 року по день набрання цим вироком законної сили 24 грудня 2013 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року.
4. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали та положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність скасування ухвали суду, вивчивши надані матеріали та матеріали особової справи засудженого, апеляційний суд дійшов наступного.
Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.11.2013 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.05.2010 року та остаточно призначено до відбування 6 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
По цій кримінальній справі ОСОБА_4 був затриманий 27.09.2013 року. Вказаний вирок набрав законної сили 24.12.2013 року. Таким чином, ОСОБА_4 було зараховано строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2013 року по 24 грудня 2013 року, включно.
Разом з тим, з матеріалів особової справи, які районний суд також досліджував, слідує, що після постановлення вказаного вироку ОСОБА_4 ще був засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.01.2015 року за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком та за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21.11 2013 року, ОСОБА_4 остаточно призначено до відбування 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 27 вересня 2013 року. По вказані кримінальній справі він також перебував під вартою.
Тобто, розглядаючи клопотання засудженого, районний суд помилково вирішив питання про зарахування строку попереднього ув`язнення за попереднім вироком, а не за тим, за яким ОСОБА_4 фактично відбуває покарання в теперішній час.
При цьому, в своєму клопотанні до суду засуджений просив зарахувати йому строк попереднього ув`язнення саме з урахуванням останнього вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.01.2015 року, однак районний суд такого рішення взагалі не прийняв, що позбавляє апеляційний суд дати йому оцінку.
На підставі викладеного, в зв`язку з допущенними судом першої інстанції істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення (ч.1 ст.412 КПК України) колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення є таким, що не відповідає вимогам ст.370 КПК України, а тому залишатися в силі не може.
Згідно з правилами п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені п.п.2,3,4,5,6,7 ч.2 ст. 412 КПК України.
Однак, положеннями КПК України не врегульовані питання кримінального провадження, які полягають у вищенаведених порушеннях судом норм кримінально-процесуального кодексу.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Значення загальних засад полягає в тому, що вони мають вищий ступінь нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та для подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Враховуючи наведені положення ч.6 ст.9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальної засади кримінального провадження - законності (п.2 ч.1 ст.7 КПК України) ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду судом першої інстанції.
Керуючись ст. 7, 9, 370, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Ухвалу Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2016 року, якою ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення за вироком Арбузинскького районного суду Миколаївської області від 21.11.2013 року - скасувати.
Призначити новий судовий розгляд клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3