11-сс/775/145/2016(м)
264/3356/16-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 03.06.2016 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

За № 0001430 кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України від 28.05.2016 року внесено до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 03 червня 2016 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна - автомобіля марки «Рено 19» державний номер НОМЕР_1 .

На зазначену ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що слідчим суддею було задоволено клопотання прокурора, але при ознайомленні з матеріалами справи вбачається, що в ній наявне лише клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про арешт майна. Також зазначає, що клопотання було розглянуто з порушенням встановлених строків, а накладення арешту на автомобіль позбавляє його права користування приватною власністю. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали по розгляду клопотання слідчим суддею, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що до суду було подано клопотання слідчого, а в оскаржуваній ухвалі зазначено, що розглянуто і задоволено клопотання прокурора не є підставою для скасування ухвали. Колегія суддів приходить до висновку, що в ухвалі слідчого судді допущено описку, до суду було подано клопотання слідчого про арешт майна, яке і було розглянуту по суті. Ніяких інших клопотань, в тому числі прокурора, про накладення арешту на автомобіль «Рено 19» державний номер НОМЕР_1 до суду не надходило, що підтверджується відповіддю Іллічівського районного суду на наданий апеляційним судом запит. (а.п. 39)

Що стосується доводів апеляції про порушення строку розгляду клопотання, то колегія суддів відмічає наступне. Клопотання найшло до суду 30.05.2016 р. та було призначено до розгляду на 01.06.2016 р., проте у вказану дату до судового засідання не з`явився прокурор. Відповідно до ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається за участю прокурора. Таким чином, слідчий суддя законно відклав розгляд клопотання на 03.06.2016 р.. Отже, порушення строків розгляду клопотання в даному випадку не мало місця.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на викладене у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль марки «Рено 19» державний номерний знак НОМЕР_1 червоного кольору, 1993 року випуску, який було вилучено 27.05.2016 року під час огляду місця події, може зберегти на собі сліди правопорушення, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, приймаючи до уваги, що не застосування арешту може призвести до відчуження майна або розпорядження ним в інший спосіб, а клопотання про арешт майна обґрунтовано задоволене шляхом його накладення з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна. Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст. 172, 173, 370, 372 КПК України, порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою її скасування або зміну колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 червня 2016 року про арешт майна залишити без змін.

Судді: