н/п 1-кс/640/8678/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" листопада 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,
встановив:
14.11.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявники просять скасувати арешт автомобіля «CEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2005 р.в., та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого центром 6342 на ім`я ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль «CEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 2005 р.в. та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого центром 6342 на ім`я ОСОБА_4 .
В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив скасувати арешт. Надав суду 21.11.2016 заяву ОСОБА_4 , в якій останні просить про розгляд справи за його відсутності (а.с. 19).
Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, прокурор Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 15.11.2016 від прокурора надійшла заява, в якій просив провести судове засідання без участі представника місцевої прокуратури №2, проти задоволення клопотання заперечує (а.с. 11).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно висновку експертного дослідження ХНДЕКЦ від 30.07.2016, номер двигуна НОМЕР_4 , наданого на дослідження транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_5 , не змінювалися. Ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу НОМЕР_2 змінений шляхом заміни блоку деталей з номером кузова (задня стінка моторного відсіку, частина днища до основи заднього сидіння). Табличка з VIN транспортного засобу відсутня. Бланк наданого на дослідження документа «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_3 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу (а.с. 27).
Постановою слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 23.11.2016 у даному кримінальному провадженні призначено судово-криміналістичну експертизу (а.с. 26).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження. При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачає, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Враховуючи вказані дані щодо призначення на теперішній час стороною обвинувачення додаткової судово-криміналістичної експертизи (а.с. 25), зберігання застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відповідає на теперішній час завданням кримінального провадження.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, до слідчого судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1