Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
394/755/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого Новоархангельського ВП ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на дії слідчого в порядку ст. 303 КПК України,-
В С Т А Н О В И В :
До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшла скарга
захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на дії слідчого в порядку ст. 303 КПК України з посиланням на те що,08.11.2016 року ним як захисником було направлено клопотання слідчому Новоархангельського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_3 про призначення судово-медичної експертизи з визначенням стану здоров`я його підзахисного та можливістю на даний час перебувати в умовах СІЗО та чи потребує він стаціонарного лікування.
Також ним були зазначені у клопотанні підстави призначення судово-медичної експертизи з визначенням стану здоров`я.
Постановою слідчого ОСОБА_3 у задоволенні клопотання було відмовлено із зазначенням що призначення даної експертизи не має необхідності, так як вона не має значення для кримінального провадження відповідно до ст.91 КПК України.
Вважає що, такими діями, як відмова в задоволенні клопотання, слідчий чинить перешкоду в здійсненні досудового слідства, перешкоджає адвокатові в здійсненні ним професійних обов`язків та встановленню об`єктивної істини по справі а саме встановленню стану здоров`я його підзахисного, котрий на його думку потребує стаціонарного лікування та підтвердження лікарями фахівцями в галузі певних знань та судовими експертами реального на теперішній час його стану здоров`я, що в подальшому може вплинути на міру призначеного покарання або ж навіть звільнити його підзахисного від відбування реального покарання за станом здоров`я згідно ст.. 84 КПК України. Адже його захворювання підпадають під перелік захворювань які дають підставу для суду звільнити особу від відбування покарання.
Просив суд скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання від 11 листопада 2016 року слідчого Новоархангельського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 щодо проведення судово-медичної експертизи з визначенням стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 та зобов`язати слідчого Новоархангельського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 винести постанову про визначення судово-медичної експертизи з визначенням стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 та негайно направити її до бюро судово-медичних експертиз м. Кіровоград.
В судовому засіданні захисник вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити, додавши, що на договірних засадах судово-медична експертиза не проводиться.
Пояснив, що його підзахисний в даний час перебуває поза межами СІЗО, знаходиться під домашнім арештом і йому амбулаторно призначено лікування.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти поданої скарги, просив у її задоволенні відмовити, так як даний вид експертизи не зазначений у ст. 242 КПК України, кримінальна відповідальність особи ще не настала і застосування ст.84 КК України можливе лише при умові коли після вчинення злочину або після постановлення вироку особа захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.
Слідчий ОСОБА_3 підтримав позицію прокурора і суду пояснив, що вимогами ст. 242 КПК України не передбачено обов`язку проведення такого роду експертизи.
Заслухавши думку учасників розгляду, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно частин 1-2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне одстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні визначені статтею 91 КПК, де зазначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ст..93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
У скарзі захисник зазначає, що ОСОБА_6 утримується в умовах СІЗО і його направлене до слідчого клопотання передбачає призначення експертизи з визначенням стиану здоров`я підзахисного та можливістю перебувати в умовах СІЗО та чи потребує він стаціонарного лікування.
Дана обставина споростовується поясненням самого ж захисника, який підтвердив, що підзахисний не перебуває в умовах СІЗО і йому амбулаторно призначено лікування.
Крім того, вимоги ст.242 КПК України не передбачають такого виду проведення експертизи і підозрюваний має право на медичне обстеження та лікування щодо визначення стану свого здоров`я.
За таких обставин вимоги скарги є необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.
Крім іншого, посилання захисника у своїй скарзі на ст..84 КК України як одну із підстав для проведення судово-медичної експертизи є хибним, оскільки дана норма права визначає умови звільнення особи від покарання, хоча по кримінальному провадженні проводиться в даний час лише досудове слідство і форми закінчення досудового розслідування передбачені ст.283 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст..303,309 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ,про скасування постанови слідчого Новоархангельського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання від 11 листопада 2016 року щодо призначення судово-медичної експертизи з визначенням стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 та зобов`язання слідчого Новоархангельського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 винести постанову про призначення судово-медичної експертизи з визначенням стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 та негайно направити її до бюро судово-медичних експертиз м. Кіровограда-відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: