Справа № 534/1401/16-к
№ 1-кп/534/158/16
№ 1-кп/534/169/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 рокуКомсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілих:ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисникаОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні об`єднані матеріали кримінальних проваджень №0000854 від 20 липня 2016 року, №0000905 від 01 серпня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за: - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.05.2000 року за ч.2 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна із відстрочкою виконання вироку в порядку ст.46-1 КК України на 1 рік; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області Полтавської області від 01.06.2001 року за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.145, із застосуванням ст.ст.42,43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого 23.01.2003 року умовно-достроково на 07 місяців 04 дні; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.12.2003 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.11.2007 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області 02.09.2008 року за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 11.08.2010 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 11 днів; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.07.2012 року за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту;

- вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.08.2012 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.187, із застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого 26.01.2016 року по відбуттю строку покарання; - вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.08.2016 року за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

20 липня 2016 року близько 13 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні Полтавського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого по проспекту Героїв Дніпра,75 в м.Горішні Плавні Полтавської області, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, увійшов до кімнати для переговорів і повторно таємно викрав належний банку моноблок марки «Asus et2013iuki-b001m» вартістю 2649 грн., після чого розпорядився ним на власний розсуд.

31 липня 2016 року близько 11 год. 12 хв. в районі кафе «Перехрестя», розташованого по вул.Портовій,1-А в м.Горішні Плавні, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 повторно таємно викрав велосипед марки «Cannondale», чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 6500 грн.

06 серпня 2016 року близько 08 год. 33 хв. в районі магазину «IT-bit», розташованого по проспекту Героїв Дніпра,42 у м.Горішні Плавні, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає ОСОБА_8 повторно таємно викрав велосипед марки «Ardis Striker 24», вартістю 2100 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 , чим завдав йому майнової шкоди у зазначеному розмірі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактами таємного викрадення чужого майна і пояснив, що встановлені судом злочини скоїв так та при тих обставинах, як це вказано в мотивувальній частині вироку. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали в судовому засіданні, що після виявлення зникнення їх велосипедів вони звернулися до поліції із заявами про злочин.

Відповідно до ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 , думку прокурора та потерпілих, думку обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів за фактами викрадення майна потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності. Його дії за фактами викрадення майна потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємні викрадення чужого майна (крадіжки), повторно.

Винуватість ОСОБА_8 у викраденні майна КБ «Приватбанк» підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу огляду від 20.07.2016 року місцем події являється кімната для переговорів, що знаходиться в приміщенні Полтавського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого по проспекту Героїв Дніпра,75 у м.Горішні Плавні Полтавської області. На момент огляду вікно в згаданій кімнаті виявилося відчиненим (а.с.159).

В ході огляду відеозапису зробленого камерою відеоспостереження встановлено, що 20 липня 2016 року у проміжок часу з 12 год. 58 хв. до 13 год. 05 хв. ОСОБА_8 знаходився у згаданому приміщенні ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.164).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 показав, що зайняті банком приміщення знаходяться на першому поверсі будівлі. Коли він увійшовши до якоїсь кімнати, там нікого не було. Помітивши на столі моноблок, ОСОБА_8 положив його на карниз вікна. Після цього він залишив приміщення банку та забрав викрадений моноблок з вікна вже з вулиці.

В ході досудового розслідування ОСОБА_8 надавав аналогічні показання та деталізував їх на місці вчинення злочину під час слідчого експерименту (а.с.166).

Відповідно до бухгалтерської довідки на момент викрадення балансова вартість моноблоку марки «Asus» становила 2649 грн. (а.с.158).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисного злочину проти власності. Його дії за фактом викрадення майна КБ «Приватбанк» підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 має вісім непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів проти власності, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, не одружений, ніде не працює і соціально корисною діяльністю не зайнятий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно (а.с.181-210).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували його покарання, судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що після звільнення з місць позбавлення волі 26.01.2016 року обвинувачений ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, а навпаки продовжив вчиняти умисні кримінальні правопорушення і починаючи з 23 травня 2016 року вчинив чотири нові злочин проти власності, що встановлені цим вироком та вироком суду від 18 серпня 2016 року.

Наведенні вище дані, що характеризують особу обвинуваченого, його антисоціальний образ життя та вперте небажання виправлятися, навіть з урахуванням пом`якшуючих вину обставин, свідчать про те, що ОСОБА_8 становить підвищену суспільну небезпечність і його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тому суд вважає, що покарання за цим вироком має бути у виді позбавлення волі і не може бути наближеним до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Тільки реальне відбуття такого покарання у визначених кримінальним законом межах є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання засудженому ОСОБА_8 суд визначає шляхом часткового складання покарань за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі (а.с.193).

Поряд з цим, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, в редакції, що діє на момент постановлення вироку, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання 10 серпня 2016 року по дату постановлення вироку 15 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до обвинуваченого пред`явлено цивільні позови про відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 2100 та 6500 грн. відповідно (а.с.51,52).

Свої вимоги потерпілі мотивують вартістю викраденого і не повернутого їм майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 позовні вимоги потерпілих визнав повність, його захисник проти задоволення цих позовів не заперечував.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, визначених ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд вважає, що вимоги потерпілих щодо відшкодування завданої злочином майнової шкоди підтверджено належними доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Із змісту положень, закріплених в ст.128 КПК України, вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоду, під час кримінального провадження має право пред`явити до обвинуваченого позов, лише до початку судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що будучи неодноразово належно повідомленим про час і місце розгляду справи, представник КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 для участі у підготовчому судовому засіданні (21.09.2016 року) та судовому розгляді до суду не з`являвся, з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого шкоди, завданої злочином, звернувся лише 31 жовтня 2016 року (а.с.138).

З огляду на викладене, враховуючи, що представником КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 цивільний позов пред`явлено вже після початку судового розгляду, він підлягає залишенню без розгляду.

Долю речових доказів вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) років 6 (шість) місяців.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання, а саме з 10 серпня 2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення, а саме: з моменту фактичного затримання 10 серпня 2016 року по дату постановлення вироку 15 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 6500 грн.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 відшкодування завданої злочином майнової шкоди у розмірі 2100 грн.

Цивільний позов ПАТ КБ «Приватбанк» - залишити без розгляду.

Роз`яснити особі, цивільний позов якої залишено без розгляду, що вона має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: оптичний диск з відеозаписом з камер спостереження КБ «Приватбанк» - залишити при справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку після його проголошення у секретаря судового засідання.

Після проголошення вироку учасники судового мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно.
Суддя ОСОБА_1