Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/637/16-к
Провадження №: 1-кп/332/98/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3 ;

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2016 року, приблизно об 11 годині ОСОБА_6 , знаходячись на території шлакового кар`єру ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» по вул. Північне шосе в м. Запоріжжя, діючи навмисно з корисливих мотивів, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадання чужого майна, шляхом виносу за територію підприємства, склав в поліпропіленові мішки 55,4 кг лому чорного металу ціною 2,88 грн. на суму 159,72 грн., але по путі виносу майна з території кар`єру був затриманий працівниками охорони, які й вилучили викрадене майно. Таким чином, ОСОБА_7 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжку), при якому особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Під час досудового розслідування 29.2.2016 року між представником потерпілого і обвинуваченим в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,471 КПК України, укладена угода про примирення.
Згідно угоди представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавленні волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Представник потерпілого в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення між ним і обвинуваченим.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.5 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314,369,373,374,376,474,475 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню угоду про примирення укладену між представником потерпілого і обвинуваченим.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, призначивши йому покарання ДВА роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на ОДИН рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази 55,4 кг лому чорного металу, передані на зберігання представнику ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» - залишити власникові.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1