Центральний районний суд м. Миколаєва
______________________________________________________________________________
Справа № 490/3034/16-к
1 - кп/490/408/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка, Полтавської області, громадянина України, з середньою - технічною освітою, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проходить військову службу за мобілізацією на посаді телефоніста взводу зв`язку 2 - го аеромобільно - десантного батальйону ВЧ - польова пошта В НОМЕР_1 у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ВЧ - польова пошта В НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до наказу командира ВЧ - польова пошта В НОМЕР_1 від 25.03.2015р. № 86, солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду телефоніста взводу зв`язку 2 - го аеромобільно - десантного батальйону ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 .
09.01.2016р. о 14 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 діючи з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків з військової служби, самовільно залишив територію ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 та вибув до місця реєстрації: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
25.03.2016р. о 15 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився до ВЧ - польова пошта НОМЕР_2 , де приступив до виконання службових обов`язків.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно він знаходився вдома та не проходив військову службу за мобілізацією, у зв`язку із тим, що він тривалий час знаходився у АТО, а йому ніхто не надав відпустку, тому він вирішив самовільно поїхати додому. В скоєному щиро розкаявся, просив суд строго його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють
зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України - як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану і визнає його винним в скоєні даного кримінально правопорушення.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, повне визнання своєї провини.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), є учасником АТО.
Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням вимог ст. ст. 75, 76 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1