Справа № 308/916/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород , обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово не працюючого, із середньою освітою, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
08.11.2015 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись в салоні автомобіля служби таксі, під час спільного проїзду у напрямку від вулиці Чорновола у місті Ужгороді до села Коритняни Ужгородського району з гр. ОСОБА_6 , викрав належний їй мобільний телефон марки «Samsung GALEXY GRAND Prime», модель SM-G531HZWDSEK, ІМEI №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , вартістю 3024,00 грн. всередині якого знаходилася карта пам`яті, об`ємом 16 GB, вартістю 85,40 грн., який випав з кишені шуби на заднє сидіння автомобіля, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3109,40 гривень.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив суду, що 08.11.2015 року близько 10 год. 00 хв. йому зателефонувала ОСОБА_7 і попросила, щоб він забрав її з Боздошського парку і відвіз додому. Після чого він на автомобілі служби таксі поїхав в Боздошський парк, що в м. Ужгороді, звідки забрав ОСОБА_8 і спільно поїхали до ринку на вул. Чорновола де ОСОБА_8 вживала коньяк. Через деякий час вони , на автомобілі служби поїхали до неї додому в с. Коритняни Ужгородського р-ну. Дорогою в с. Коритняни , ОСОБА_8 заснула, а в неї з шуби випав мобільний телефон, який він поклав собі в кишеню, а згодом заставив його у знайомого за 150,00 грн. На запитання ОСОБА_8 повідомив, що йому не відомо де її телефон. Вказав, що телефон потерпілій повернув.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні криміналь-ного правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував завдану шкоду та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, довбровільне відшкодування завданого збитку, визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання, судом згідно статті 67 КК не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 ( три ) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі на проведення товарознавчої експертиз в розмірі 306,90 гривень.
Речові докази :
- мобільний телефон марки «Samsung GALEXY GRAND Prime», модель SM-G531HZWDSEK, ІМEI №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити в її розпорядженні як власника,
- копію чеку ФН № залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1