Номер провадження: 11-сс/785/594/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2013 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:
Заступник начальника СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 звернувся в Суворовський районний суд м. Одеси з клопотанням про арешт майна ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДСК» з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_9 , заявленого на суму 460566 гривень

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2013 року накладений арешт на майно ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДСК», а саме на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, оскільки на момент звернення слідчого до суду з клопотанням про арешт майна ДП «Жилбут» дане підприємство було визнано банкрутом і не існувало. Крім того, право власності на квартиру ОСОБА_7 набула в порядку визначеному законом, і є приватним власником й добросовісним набувачем даної квартири. Також, ОСОБА_7 не має статусу осіб, визначених ст.170 КПК України, на майно яких може бути накладено арешт, вона не є підозрюваною, обвинуваченою, засудженою і не являється особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого в рамках даного кримінального провадження, її квартира не є речовим доказом і не підлягає конфіскації за цим кримінальним провадженням. Цивільний позов до ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Просить ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2013 року скасувати, арешт, накладений на підставі зазначеної ухвали на квартиру АДРЕСА_3 , скасувати.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 не є по даному кримінальному провадженню підозрюваною, обвинуваченою, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні може бути заявлений до осіб, винних у вчинені злочину, або до юридичної особи, яка несе відповідальність за такі дії своїх працівників.

Відповідно до ст. 170 КПК України не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. З матеріалів видно, що на підставі договору № 142/19 «Про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків» від 29 березня 2005 року, укладеного між ОСОБА_7 та ВАТ «Одеській домобудівельний комбінат» - «Генеральним підрядником», предметом якого було інвестування будівництва квартири АДРЕСА_4 , тобто ОСОБА_7 являлась інвестором даної квартири, право на укладання даного договору з боку ВАТ «ОДБК» підтверджується інвестиційно-підрядним договором від 18 червня 2004 року, укладеним між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (замовником) та ВАТ «ОДБК» (підрядником), та додаткових угод до даного договору № 1 від 13 серпня 2010 року та № 2 від 25 липня 2011 року. Виконавши умови вищезазначеного договору, ОСОБА_7 було передано у власність квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується: Актом прийому-передачі квартир в житловому будинку АДРЕСА_5 ,від 03.01.2012 року, Актом прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 від 19.01.2012 року ОСОБА_7 , Свідоцтвом про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 28.03.2012 року, Витягом про державну реєстрацію прав від 31.05.2012 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_3 .

У зв`язку з цим укладення договору про інвестування будівництва тієї ж квартири із ОСОБА_9 не може бути підставою для накладення арешту на цю квартиру, оскільки ОСОБА_7 дотримано вимог закону і договору, вона є добросовісним набувачем, а придбане нею у законний спосіб майно не може бути піддано арешту в разі вчинення протиправних дій посадовими особами будівельних підприємств.

Також, що дане кримінальне провадження порушено на підставі заяви фізичної особи, в якій він просив прийняти міри до голови правління ВАТ «ОДБК» ОСОБА_10 , однак у разі визнання його винним у вчинені злочину, завдану потерпілим шкоду він повинен відшкодувати за рахунок належного йому майна, а не за рахунок майна ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_6 у слідчого судді не було.

За таких обставин, рішення слідчого судді про накладення арешту на зазначену квартиру є необґрунтованим, в зв`язку з чим колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2013 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4