Справа № 521/7724/16-к
Пр-ня № 1-в/521/2795/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ЧВК-74 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, у режимі відеоконференц зв`язку, клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Біла Церква, Київської області, українки, громадянки України, раніше не судимої; засудженої вироком Шевченківського р/с м. Чернівці від 13.12.2010 року, за ст. 149 ч. 3 КК України, до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна (19.01.2016 року, ухвалою Шевченківського р/с м. Чернівці на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі), про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, суд, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного їй вироком Шевченківського р/с м. Чернівці від 13.12.2010 року.
Вироком Шевченківського р/с м. Чернівці від 13.12.2010 року ОСОБА_5 була засуджена за ст. 149 ч. 3 КК України, до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією майна (19.01.2016 року, ухвалою Шевченківського р/с м. Чернівці на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі).
ОСОБА_5 відбуває покарання в ЧВК УДПСУ в Одеській області (№ 74) з 02.03.2011 року.
У судовому засіданні, ОСОБА_5 , допитана дистанційним шляхом у режимі відео конференції просила суд задовольнити її клопотання з підстав, викладених в ньому.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Представник колонії у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку засудженої, прокурора, представника ЧВК-74, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 6 КВК України ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_5 відбула 3/4 строку покарання, проте суд вважає, що у клопотанні не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій її може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Так, з характеристики ОСОБА_5 , вбачається, що остання засуджена за вчинення злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, при обтяжуючих обставинах. При цьому, схильність ОСОБА_5 до торгівлі людьми, зокрема власною дитиною, з метою особистого збагачення, свідчить про її негативне ставлення до охоронюваних законом волі честі та гідності кожної людини. В даному випадку, у своїй сукупності, вищевикладене утворює ризик подальшого скоєння засудженою кримінальних правопорушень у разі УДЗ від відбування покарання. Разом з тим, як вбачається з характеристики засудженої, ОСОБА_5 , за час відбування покарання в умовах установ виконання покарань, одного разу притягувалась до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання, за що мала стягнення (17.02.2016 року), яке станом на теперішній час являється діючим, що свідчить про відсутність бажання у ОСОБА_5 зазнавати позитивних змін. При цьому, наявні у ОСОБА_5 заохочення в період відбування покарання в умовах ЧВК УДПСУ в Одеській області (№ 74), свідчать виключно про ставлення останньої до конкретної ситуації, у визначений нею самою проміжок часу, а не про перевиховання особи в цілому. Крім того, за вироком Шевченківського р/с м. Чернівці від 13.12.2010 року, ОСОБА_5 має несплачений цивільний позов у сумі 1213,64 гривень. Крім того, по прибуттю до ЧВК УДПСУ в Одеській області (№ 74) ОСОБА_5 була працевлаштована в швейному цеху щвачкою-ручником, при цьому, до роботи ставилась несумлінно, бажання освоїти професію швачки не виявляла, мала низькі виробничі показники, і лише після проведення профілактичних бесід ОСОБА_5 почала покращувати свої виробничі показники. Така поведінка засудженої ОСОБА_5 , на переконання суду, не може бути підставою для УДЗ особи від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка ОСОБА_5 зазнає позитивних змін.
У зв`язку з чим, суд вважає, що звільнення ОСОБА_5 від покарання умовно-достроково не буде гарантувати цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним ст.ст. 50, 65 КК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 81 КК України, ст. 6 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Шевченківського р/с м. Чернівці від 13.12.2010 року відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу судді, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1