АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2016року про повернення скарги особі, що її подала, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою скаргу народного депутата України ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, яка її подала.

Слідчий суддя, на обґрунтування прийнятого рішення зазначив, що відповідно до вимог ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності, а оскільки заявник звернувся до суду зі скаргою з пропуском вказаного десятиденного строку і доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження бездіяльності уповноважених осіб НАБУ не вказав, слідчий суддя відповідно до вимог п.2 ч.2 ст. 304 КПК України повернув скаргу особі, що її подала.

_______________________

Справа № 11-сс/796/2694/2016
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість висновків слідчого судді в оскаржуваному рішенні, просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року
та постановити нову ухвалу, якою поновити строк на оскарження бездіяльності уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 07.06.2016 року, а скаргу народного депутата України ОСОБА_8 направити на розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що 07.06.2016 на адресу НАБУ ОСОБА_10 було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення Головою ДФС України ОСОБА_11 , за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 364 КК України. 04.07.2016 на електронну адресу надійшов лист НАБУ від 01.07.2016 за № 02-206/21324, в якому зазначено, що з наведеної у заяві інформації не вбачається ознак кримінальних правопорушень підслідних детективам НАБУ, тобто даним листом ОСОБА_12 було відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за поданою заявою. На думку захисника, лист НАБУпро відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, який датований 01.07.2016 це рішення, яке підтверджує бездіяльність про невнесення внесенню відомостей до ЄРДР, а тому подання скарги 05.07.2016 до суду не може бути підставою для її повернення.

Таким чином апелянт вважає, що строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи НАБУ ОСОБА_10 був пропущений з поважних причин, оскільки заявник не знав та не міг знати про те, що уповноваженою особою НАБУ була допущена бездіяльність, внаслідок чого не мав підстав для подання скарги на таку бездіяльність до слідчого судді.

Учасники судового провадження на розгляд апеляційної скарги до суду не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені. При цьому в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просив проводити апеляційний розгляд без його участі, а від представника НАБУ надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких серед іншого останній також просив розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника Національного бюро.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою №760/11877/16-к та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_8 , останній 06.07.2016 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 07.06.2015 року про вчинення кримінального правопорушення, яка відповідно до даних офіційного сайту ДП «Укрпошта» була вручена 21.06.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Отже, з огляду на приписи даної норми закону, перебіг строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро Українищодо невнесення відомостей до ЄРДР розпочався по закінченню 24 годин після отримання ним вказаної заяви.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Таким чином, відповідно до вищевказаних норм кримінального процесуального закону, враховуючи що заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення Головою ДФС ОСОБА_13 , була отримана Національним антикорупційним бюро України 21.06.2016 року, то десятиденний строк оскарження бездіяльності по невнесенню відповідних відомостей до ЄРДР розпочався з 23.06.2016 року, однак зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ ОСОБА_8 звернувся 05.07.2016 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на оскарження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 304 КПК України встановлено, що скарга повертається особі, яка її подала, якщо її подано після закінчення строку, передбаченого частиною 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Повертаючи ОСОБА_8 його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо пропуску останнім строку на оскарження цієї бездіяльності до суду та послався на відсутність у скарзі доказів на підтвердження обставин наявності поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_8 звернутися зі скаргою до слідчого судді у визначений кримінальним процесуальним законодавством термін.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитись з її доводами про те, що строк на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, він пропустив з об`єктивних причин через те, що лист Національного антикорупційного бюро України від 01.07.2016 року №02-206/21324 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за його заявою, було отримано лише 04.07.2016 року, оскільки частиною 1 статті 304 КПК України чітко визначено момент з якого починається перебіг строку оскарження бездіяльності і цим доводам слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі дав належну оцінку та обґрунтовано послався на відсутність у скарзі доказів на підтвердження наявності у заявника обставин, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Що стосується доводів апелянта про порушення Національним антикорупційним бюро України вимог п.1 ч.2 ст. 60 КПК України, де зазначено, що заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію, внаслідок чого вважає, що строк на оскарження бездіяльності слід відраховувати з моменту отримання листа Національного антикорупційного бюро України від 01.07.2016 року №02-206/21324 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, то такі доводи колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам ч.1 ст. 304 КПК України.

При цьому слід зазначити, що пункт 1 частини 2 статті 60 КПК України, передбачає право заявника на отримання від органу, до якого він подав заяву, документа, що підтверджує її прийняття і реєстрацію, тобто документа, яким засвідчується дата прийняття цієї заяви з присвоєнням відповідного вхідного номеру, а не документа про результати розгляду поданої заяви.

Інших даних на підтвердження наявності у особи, що подала скаргу обставин, які б перешкоджали їй звернутись до суду у передбачений законом десятиденний термін, заявник не навів, а тому колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи НАБУ до слідчого судді та повернення скарги особі, яка її подала.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року законною та обґрунтованою, належним чином вмотивованою і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 про повернення скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ____________________ _________________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

________________________ ________________________

ОСОБА_4 ОСОБА_5