Справа № 740/5119/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/147/2016
Категорія - ст. 121 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001530 від 12 вересеня 2015 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іржавець Носівського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, мас непрацездатного за віком батька, 1940 року народження, непрацюючого, не судимого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає: по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2015 року, в якій він просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок м`якості та призначити новий розгляду суді першої інстанції.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, і призначено йому покарання із застосуванням ст.69-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 6-ть років.

В строк відбуття покарання зарахувати строк затримання та перебування під вартою і початок строку відбуття покарання обчислювати з 12 вересня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення експертиз в сумі 2271 грн. 06 коп. на користь держави.

Гроші в сумі 271 грн., вилучені у ОСОБА_7 , які переведені на депозит УМВС України в Чернігівській області, стягнуто на користь держави в рахунок відшкодування витрат за проведення експертиз.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що суд застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню (ст. 69-1 КК України), у зв`язку з чим покарання за ч. 2 ст. 121 КК України не відповідає особі обвинуваченого внаслідок м`якості і є явно несправедливим, оскільки не призначено у межах санкції статті інкримінованого злочину, а також вказує на істотне порушення кримінального процесуального закону.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, 10 вересня 2015 року близько 19-00 год. ОСОБА_7 на балконі житлового приміщення в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, доводячи свої наміри до кінця, заподіяв ОСОБА_11 множинних ударів кулаками в область голови та обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочеревної травми: саден та синців голови, крововиливів слизової оболонки губ, травматичного видалення зуба, крововиливів м`яких тканин голови, субарахноїдальих крововиливів обох півкуль мозочка з міомаляцією тканин мозку, що згідно висновку експерта оцінюються в комплексі та належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

12 вересня 2015 року в період часу з 05-00 год. до 08-00 год. у результаті отриманих тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_11 .

Заслухавши суддю доповідача; прокурора та потерпілу, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із вироку місцевого суду, суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Місцевим судом під час розгляду кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого у провадженні вироку.

За змістом статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проте таке твердження суду на матеріалах кримінального провадження не ґрунтується, оскільки, як вбачається з відтвореного технічного запису судового засідання від 11 грудня 2015 року суд не роз`яснював про позбавлення права учасниками судового процесу оскаржити фактичні обставини справи, які ніким не оскаржуються в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження у скороченому порядку суд першої інстанції виходив з того, що обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в інкримінованому йому злочині визнав повністю і фактичних обставин вчинення ним злочину не оспорює. Також у вироку суду вказано про те, що оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст обставин справи, то їм роз`яснено права передбачені ст. 349 ч.3 КПК України.

Проте такий висновок суду на матеріалах кримінального провадження не ґрунтується, оскільки, як вбачається з відтвореного технічного запису судового засідання від 11 грудня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнає, але заявив, що на час скоєння злочину він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а співмешканці завдав тілесних ушкоджень через те, що остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння і при цьому образливо на нього казала та не впускала до квартири .

Аналізуючи наведені покази ОСОБА_7 під час розгляду провадження по суті у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що фактично обвинувачений хоча і визнавав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та погоджувався з кваліфікацією вчиненого ним діяння, однак в категоричній формі заперечував факт перебування ним в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину, що фактично є невизнанням встановлених органом досудового розслідування та судом першої інстанції фактичних обставин справи. Окрім того, захисник-адвокат ОСОБА_9 в суді першої інстанції зазначив про те, що у його підзахисного не було мети на завдання потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, оскільки обвинувачений перебував в емоційному збудженні. Також прокурор в засіданні суду першої інстанції зазначив, що факт перебування обвинуваченого на момент скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння не доведено, а тому дану обставину він просив виключити з обвинувачення, тобто прокурор заперечував проти встановлених фактичних обставин справи встановлених органом досудового розслідування та які викладені в обвинувальному акті.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Оскільки під час апеляційного розгляду кримінального провадження встановлено істотні порушення кримінального процесуального закону та порушення прав обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, тому такі порушення тягнуть за собою безумовне скасування вироку суду першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції слід звернути увагу на доводи апеляційної скарги прокурора щодо правильності та законності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 376, 394, 404, 409, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області Балєва задовольнити, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в новому складі суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3