Справа № 367/4753/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1111/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 08.09.2016

УХВАЛА
Іменем України

08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника БВК № 85 ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Начальник БВК № 85 ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
08 липня 2016 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області в задоволенні клопотання начальника БВК № 85 ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання - залишено без задоволення.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений за час відбування призначеного судом покарання мав 3 заохочення, одне з яких, останнє, отримав 05.04.2016 року у БВК № 85 напередодні розгляду комісією БВК № 85 та спостережною комісією Ірпінського міськвиконкому Київської області про застосування до засуджених ст. 81 КК України, яке відбулося 24.05.2016 року. Засуджений ОСОБА_7 згідно із наданою характеристикою відвідує заходи виховного та профілактичного характеру в БВК № 85, разом із тим, суд вважає, що за не тривалий період його роботи на виробництві в установі, а саме протягом 4 місяців та отримання 1 заохочення у вигляді подяки начальника відділення, не можливо прийти до переконливого висновку про його виправлення. Так, судом встановлено під час вивчення особової справи засудженого, що ОСОБА_7 раніше був засуджений неодноразово та до нього вже раніш судом застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, надавався іспитовий строк для доведення свого виправлення, також засуджений звільнявся і по відбуттю строку призначеного покарання, але засуджений не оцінив наданої йому довіри з боку держави і не зробив для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні тяжкі злочини, за які в теперішній час відбуває покарання.
За таких підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений хоч і має заохочення, але своєю поведінкою свого виправлення не довів.
Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінсьського міського суду від 08.07.2016 року про відмову у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що судом помилково не взято до уваги те, що під час відбування покарання йому було змінено режим контролю та переведено до БВК № 85, так як він став на шлях виправлення, довівши це сумлінною поведінкою та ставленням до праці та отримав два заохочення, не маючи стягнень. Також під час перебування в колонії БВК № 85 здобув заохочення та стягнень не мав, характеризується задовільно, після прибуття до установи був працевлаштований на виробництво маляром, встановлений режим не порушував та не створював конфліктних ситуацій з адміністрацією установи та іншими засудженими. Також адміністрацією установи та спостережною комісією було вирішено питання про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення, так як з викладеної характеристики вбачається, що він твердо став на шлях виправлення і за ініціативою адміністрації установи було направлено клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Твердження прокурора про те, що він не довів своє виправлення через те, що він не проявив себе в активному житті відділення та колонії безпідставні, так як він перебував на виробництві по 12-14 годин на день, 6 днів на тиждень та у нього фізично не вистачало ані сил, ані часу приймати активну участь у відділенні та колонії. Звертає увагу на те, що приймав участь в облаштуванні житлового приміщення відділення, відвідував заходи виховного впливу та церкву, допомагав з працевлаштуванням та ознайомленням з колективом новоприбулих засуджених. Вважає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки довів своє виправлення сумлінною працею.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення: засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволенні клопотання начальника Бучанської виправної колонії №85 щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов висновку, що умовне-дострокове звільнення останнього від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений хоч і має заохочення, але своєю поведінкою свого виправлення не довів.

З вказаним вище висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступного.

Так, відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З клопотання начальника БВК № 85 ОСОБА_8 ( а.с. 1) вбачається, що засуджений ОСОБА_7 на час складання клопотання відбув ? строку покарання, довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення.
Вказаний вище висновок начальника БВК № 85 підтверджується, як характеристикою на ОСОБА_7 (а.с. 2), так і іншими матеріалами справи (а.с.3 - 6, 10, 21, 22).
Колегія суддів вважає, що вищевказане свідчить про те, що на даний час ОСОБА_7 не є суспільно-небезпечною особою і за цих обставин підлягає умовно-достроковому звільненню, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга засудженого та клопотання начальника Бучанської виправної колонії №85 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - задоволенню, з ухваленням рішення апеляційним судом.

У Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 08 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника Бучанської виправної колонії №85 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання начальника Бучанської виправної колонії №85 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від подальшого відбування покарання умовно-достроково з невідбутою частиною покарання - 1 рік 4 місяці 14 днів.

ОСОБА_7 звільнити з місць відбування покарання.

Головуючий

Судді: