Єдиний унікальний номер 236/1526/15-к
Номер провадження 11-кп/775/358/2016

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
12.04.2016р. колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
за участю прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому в місті Бахмуті апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 на вирок судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.12.2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, цигана, не одруженого, який не працює,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.04.2007 року Старобельським районним судом Луганської області за ч.1 ст.115 КК україни до 8 років позбавлення волі
визнано винним за ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна.
В С Т А Н О В И Л А :
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 13 березня 2015 року приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, переліз через металеві ворота зі сторони проїзної частини АДРЕСА_2 на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 зазначеної вулиці. Після чого шляхом вільного доступу через відчинені двері проник до житлового будинку де, реалізуючи свій злочинний умисел, напав на потерпілу ОСОБА_7 . З метою придушити волю потерпілої до опору, став погрожувати застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося у висловлюванні погрози позбавити її життя, при цьому тримав у правій руці металеву трубу (загальною довжиною 63 см і діаметром 2,5 см), яку він приніс з собою, і замахувався нею над головою потерпілої. Після того ОСОБА_6 схватив потерпілу за руки, підвів до дивана у вітальні та повалив на нього, де застосовуючи фізичну силу, різко завів їй за спину обидві руки, зв`язавши їх мотузкою, яку приніс з собою, спричинивши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ліктьової кістки в нижній третині, що за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування строк більш 21 доби, та циркулярні синці обох зап`ясть, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Використовуючи безпорадний стан потерпілої, ОСОБА_6 почав вимагати передати йому грошові кошти та ювелірні вироби. ОСОБА_7 сприйняла загрозу обвинуваченого як реальну і, побоюючись за своє життя та здоров`я, вказала ОСОБА_6 на золоті сережки, що в той момент були одягнені на ній. Після чого ОСОБА_6 власноручно зняв їх та продовжив вимагати від потерпілої передачі йому грошових коштів. ОСОБА_7 йому повідомила, що грошові кошти знаходяться в кухонній кімнаті будинку. ОСОБА_6 підняв її з дивану та повів до вказаної кімнати, де потерпіла вказала на шафу кухонного гарнітуру, в якій в паперовому конверті зберігала грошові кошти в сумі 800 грн. ОСОБА_6 заволодів зазначеними грошима.
З метою подолання можливості виклику допомоги, ОСОБА_6 зв`язав мотузкою, яку приніс з собою, ОСОБА_7 ноги, спричинивши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: циркулярних синців обох гомілок в нижній третині, що відносяться за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_6 залишив потерпілу на кухні, зачинив вхідні двері шляхом зв`язування мотузкою (яку знайшов на подвір`ї) петель для кріплення замка, та приблизно о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2537,90 грн.
Розуміючи, що у потерпілої ОСОБА_7 можуть ще зберігатися цінності, ОСОБА_6 в той же день, 13 березня 2015 року приблизно о 21 годині 10 хвилин знову переліз через металеві ворота на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , розв`язав мотузку, на вхідних дверях будинку та відкривши двері, проник в житловий будинок, де умисно, з корисливих спонукань, будучі особою, яка раніше вчинила розбій, знову здійснив напад на ОСОБА_7 . З цією метою він зайшов до кухонної кімнати, де в положенні сидячі на підлозі зі зв`язаними кінцівками перебувала ОСОБА_7 , взяв її за ногу лівою рукою та силоміць перетягнув до коридору, після чого повалив останню спиною на підлогу та приставив кінець металевої труби (загальною довжиною 63 см і діаметром 2,5 см), яку він приніс з собою, до її шиї, а ногою став на живіт. Застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_6 почав здавлювати трубою шию потерпілої, спричинивши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синців та садна шиї, що відносяться за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень. Використовуючи безпорадний стан потерпілої ОСОБА_6 почав вимагати від неї грошові кошти та ювелірні вироби, при цьому висловлював погрози позбавлення її життя, якщо вона не виконає його вимогу. Проте, ОСОБА_7 повідомила що ані грошей, ані коштовностей в будинку не має. ОСОБА_6 почувши відповідь наніс потерпілій удар металевою трубою в область лівої нирки, спричинивши забій поперекової області зліва, що відноситься за ступенем тяжкості до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_6 самостійно почав шукати цінності у кімнатах будинку. Нічого не знайшовши, він біля 22 години 00 хвилин, залишивши ОСОБА_7 у безпорадному стані, із зв`язаними мотузками кінцівками, зачинив вхідні двері шляхом зв`язування мотузкою петель для кріплення замка, з місця скоєння злочину зник. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду у зв`язку з тим, що суд не в повному обсязі дослідив фактичні обставини справи.
Захисник ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого у зв`язку із суворістю.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, обвинуваченого та захисника ОСОБА_5 , які підтримали доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Сформульовані у вироку висновки суду про винність ОСОБА_6 у скоєному злочині відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, які у своєї сукупності і кожен із них окремо узгоджуються та не вступають у протиріччя, і судом визнані достовірними.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не вчиняв кримінальне правопорушення, апеляційним судом не беруться до уваги.
Незважаючи на те, що обвинувачений свою провину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав у повному обсязі, його вина підтверджується зібраними в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_7 , яка була допитана дистанційно, в режимі відеоконференції під час трансляції з Вугледарського міського суду Донецької області (в судовому засіданні 15.10.2015 року) пояснила, що вона проживала одна за адресою: АДРЕСА_2 .
13 березня 2015 року приблизно о 19.30-19.40 год. вона знаходилася в вітальні свого будинку. Вхідні двері будинку на замок не були зачинені. В цей час вона почула, як скрипнули вхідні двері та направилася до виходу, в коридорі будинку побачила місцевого мешканця ОСОБА_8 . На ньому була одягнена чорна куртка, у правій руці він тримав металеву трубу завдовжки 1 метр. Коли ОСОБА_9 її побачив, то замахнувся на неї трубою та почав вимагати гроші та золото, погрожуючи вбити її, якщо вона не погодиться їх віддати. Вона дуже злякалася, сприйняла загрозу обвинуваченого як реальну і боялася за своє життя та здоров`я, оскільки вона літня особа, а перед нею молодий чоловік ще й металевою трубою. ОСОБА_6 підійшов до неї, схопив за руки, підвів до дивана, у вітальні та повалив на нього, різко завів їй за спину обидві руки, зв`язавши їх мотузкою. Вона вказала ОСОБА_6 на золоті сережки, що в той момент були одягнені на ній. Після чого він власноручно зняв їх та продовжив вимагати грошові кошти. Після того, як вона повідомила, що гроші зберігає в шафі на кухні, ОСОБА_6 повів її на кухню, де вона вказала на шафу, в якій зберігала в паперовому конверті грошові кошти в розмірі 800 грн. купюрами по 20 грн. та 50 грн., це була її пенсія. Після цього ОСОБА_9 поклав її на підлогу в кухні та зв`язав ноги чорною стрічкою, яку витягнув з кишені. Вона просила щоб він її розв`язав, або хоч послабив мотузки, але він на її прохання не реагував. Знаходився він в будинку біля 30 хвилин, після чого пішов.
Десь через годину ОСОБА_9 повернувся, схопив її за ноги та потягнув до коридору погрожуючи, що якщо вона не віддасть йому ще гроші та золото, він її вб`є. При цьому він вдарив її по лівій нирці металевою трубою, яку потім приставив до її горла та почав натискати. Вона дуже злякалася, розуміла, що він може її вбити. Вона йому повідомила що грошей та золота в будинку не має. Він її залишив та почав шукати по кімнатах, проте нічого не знайшов. Попередив її що якщо вона заявить на нього, то їй «прийде кінець». Хвилин через 40 він покинув будинок. Вона зв`язана з вітальні почала повзти до вхідних дверей та кричати про допомогу. У неї дуже боліла рука, потім вона заснула. Прокинулася вранці 14 березня 2015 року о 06:00 год. та поповзла до дверей, повзла десь 2 години, бо все тіло боліло, особливо ліва рука, почала кликати на допомогу. Потім 14 березня 2015 року десь у 10.30-11.00 год. її знайшли сусідки: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (прізвище якої вона не знає), які розрізали мотузки, викликали міліцію та швидку допомогу. ОСОБА_6 своїми діями завдав їй тілесні ушкодження: закритий перелом лівої ліктьової кістки в нижній третині, садна та синці. Про те, що це з нею зробив ОСОБА_13 вона розповіла сусідкам.
У тому, що цей злочин вчинив саме ОСОБА_13 , вона впевнена, бо вона його впізнала, раніше його знала.
Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинуваченого ОСОБА_6 вона особисто не знає.
Потерпіла ОСОБА_7 є її подругою. 14 березня 2015 року о 10 годині 30 хвилин вона зателефонувала ОСОБА_7 , але телефон не відповідав. Вона вирішила до неї завітати. Підійшла до воріт домоволодіння ОСОБА_7 , вони були зачинені, але вона почула її крик з будинку про допомогу. Вона разом з сусідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 через город зайшли на подвір`я та підійшли до будинку, побачили, що вхідні двері були зачинені на мотузку. Вони її розв`язали та зайшли до будинку, де на підлозі в коридорі побачили ОСОБА_7 зі зв`язаними руками та ногами. Вони розрізали мотузки, перенесли ОСОБА_7 до вітальні та поклали на диван, викликали швидку допомогу та міліцію. ОСОБА_7 їм розповіла, що напад на неї 13 березня 2015 року приблизно о 20 годині скоїв ОСОБА_13 , який погрожував їй металевою трубою, забрав 2 золоті сережки та 800 грн.
Так, свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Обвинуваченого ОСОБА_6 вона особисто не знає. Потерпілу ОСОБА_7 добре знає багато років, проживають на одній вулиці. 14 березня 2015 року приблизно о 10 годині 50 хвилин до неї звернулася ОСОБА_14 з проханням допомогти, бо вона не може потрапити на подвір`я до ОСОБА_7 , а та просить про допомогу з будинку. Вона разом з ОСОБА_14 та сусідкою ОСОБА_18 прийшли за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкала ОСОБА_7 . Через город сусіднього домоволодіння зайшли на подвір`я, підійшли до вхідних дверей будинку та побачили,що вони зачинені на мотузку. Вони її розв`язали та зайшли до будинку. На підлозі в коридорі побачили ОСОБА_7 зі зв`язаним ногами та руками. Вони розрізали мотузки та перенесли потерпілу до вітальні, де поклали на диван, потім викликали швидку допомогу та міліцію. ОСОБА_7 їм розповіла, що напав на неї ОСОБА_13 , погрожував їй металевою трубою, забрав золоті сережки та гроші.
Свідок ОСОБА_19 пояснив, що навесні 2015 року, більш точну дату він не пам`ятає, йому зателефонував невідомий чоловік та запропонував купити в нього золоті сережки. Вони домовилися зустрітися на зупинці «Ринок». Десь через пів години він зустрівся з чоловіком циганської національності, якого раніше не знав, який запропонував йому купити старі золоті сережки. Вказані сережки він придбав у цього чоловіка за 2300 грн. Чиї це сережки та де чоловік їх взяв, він не запитував. Цей чоловік був одягнутий в темну куртку. Він упізнав чоловіка, який йому продав сережки, це є обвинувачений ОСОБА_6 , він його упізнав коли йому пред`являли осіб для впізнання за фотознімками.
Свідок ОСОБА_20 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 . 14.03.2015 року вона знаходилася вдома разом з братом ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , потім ще прийшла її подруга ОСОБА_23 , вони святкували день народження ОСОБА_21 . Десь в обід до них приїхав ОСОБА_13 , вона його раніше знала. Він приїхав до ОСОБА_24 та привіз спиртні напої, коли вони їх випили, ОСОБА_25 знову поїхав та привіз ще спиртні напої. Після 15:00 год. в цей же день приїхали робітники міліції та забрали ОСОБА_26 . Що він скоїв злочин вона дізналася від робітників міліції. Звідки у ОСОБА_9 були грошові кошти на спиртні напої вона не знає. 13.03.2015 року вона його не бачила.
Свідок ОСОБА_23 пояснила, що 14.03.2015 року після обіду вона за запрошенням своєї знайомої ОСОБА_27 прийшла до неї за адресою: АДРЕСА_4 . За вказаною адресою знаходилися: ОСОБА_27 , її брат ОСОБА_21 , ОСОБА_28 та невідомий їй чоловік циганської національності, якого звали ОСОБА_9 . Вони святкували день народження ОСОБА_21 , розпивали спиртні напої. Потім приїхали працівники міліції, які забрали ОСОБА_9 .
Показання зазначених осіб є логічними, послідовними, повністю узгоджуються між собою, не містять суттєвих протиріч, при цьому судом першої інстанції не було встановлено причин, з яких би потерпіла ОСОБА_7 та свідки обмовляли обвинуваченого ОСОБА_6 , а відтак відсутні підстави сумніватися в достовірності їх показань.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується також іншими матеріалами провадження : - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2015 року, в якому зазначено, що ОСОБА_7 бачила особу, яка вичнила кримінальне правопорушення і впізнала її як ОСОБА_8 (т.1 а.с. 53);
- протоколом огляду місця події від 14.03.2015 року, з таблицею ілюстрацій до нього, згідно з яким встановлено, що місцем події є домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 . Біля вхідних дверей будинку на землі знаходиться мотузка, в коридорі будинку біля вхідних дверей знаходиться стрічка чорного кольору, дверцята шаф у кімнатах будинку відчинені (т.1 а.с.55-64), що повністю підтверджує пояснення потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 про місце скоєння правопорушення;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.03.2015 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_6 , ознайомившись з підставами затримання пояснив, що 13.03.2015 року близько о 20:00 год. проник на територію приватного домоволодіння в смт. Кіровськ Краснолиманського району Донецької області, де вчинив розбійний напад на бабусю, заволодівши її грошима та золотими серіжками (т.1 а.с.91), що є доказом того, що правопорушення мало місце і скоїв його саме ОСОБА_6 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2015 року, з таблицею ілюстрацій до нього, в ході якого ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , відтворив на місці механізм вчиненого кримінального правопорушення ( т. 1 а.с. 111-124). При цьому ОСОБА_6 вказав, яким чином він: переліз через металеві ворота огородження домоволодіння АДРЕСА_2 ; відкрив вхідні двері будинку; замахнувся металевою трубою на ОСОБА_7 та зв`язав їй мотузкою руки; зняв золоті сережки з вух ОСОБА_7 ; де він взяв конверт з грошима; яким чином підніс металеву трубу до шиї ОСОБА_7 та почав на неї тиснути; вказав на металеву трубу, за допомогою якої вчинив розбійні напади на ОСОБА_7 та подвір`я, на яке він її викинув. Вказаними даними беззаперечно доведено провину ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого правопорушення; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2015 року з таблицею ілюстрацій до нього, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 відтворила на місті механізм вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення ( т. 1 а.с. 128-135);
- протоколом огляду від 14.03.2015 року, з таблицею ілюстрацій до нього, згідно з якими встановлено, що в ході проведення огляду особистих речей ОСОБА_19 в правій кишені одягненої на ньому спортивної куртки виявлені та вилучені 2 золоті сережки (т.1 а.с.80-84);
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15.03.2015 року з таблицею ілюстрацій до нього, згідно з яким потерпіла ОСОБА_7 заявила, що вона впізнає золоті сережки, які пред`явлені для впізнання під номером 4, та вказала, що саме ці сережки овальної форми зі вставками металу білого кольору з каменем білого кольору є сережками, які 13.03.2015 року приблизно о 20:00 годині зняв з неї ОСОБА_6 під час вчинення розбійного нападу (т.1 а.с. 136-140);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з таблицею ілюстрацій до нього, від 19.03.2015 року, згідно з яким свідок ОСОБА_19 заявив, що він впізнає чоловіка, який зображений на фотознімку крайній праворуч, та вказав, що саме він 14.03.2015 року продав йому золоті сережки (т.1 а.с. 165-166). Згідно з довідкою до протоколу впізнання за фотознімками крайній праворуч зображений ОСОБА_6 (т.1 а.с.167);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з таблицею ілюстрацій до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_29 заявив, що він впізнає чоловіка, який зображений на фотознімку крайній ліворуч, та вказав, що саме його він 13.03.2015 року та 14.03.2015 року він підвозив на своєму автомобілі (т.1 а.с. 185-186). Згідно з довідкою до протоколу впізнання за фотознімками крайній ліворуч зображений ОСОБА_6 (т.1 а.с.187);
- "Картою виїзду швидкої медичної допомоги" (форма первинної облікової документації 110/о) від 14.03.2015 року, згідно з якою ОСОБА_7 заявила лікарям, що її зв`язав та побив ОСОБА_13 (т.1 а.с.193);
- довідкою Краснолиманської ЦРЛ від 31.03.2015 року №319, згідно з якою ОСОБА_7 16.03.2015 року звернулася на прийом до лікаря-травматолога, діагноз: закритий перелом лівої ліктьової кістки в нижній третині зі зміщенням, зі слів травма кримінальна (т.1 а.с.195);
- висновком судово-медичної експертизи від 15.03.2015 року №29, згідно якого ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження: синець та садна шиї; забій поперекової області зліва; циркулярні синці обох зап`ясть та гомілок в нижній третині; закритий перелом лівої ліктьової кістки в нижній третині. Синець та садна шиї; забій поперекової області зліва могли утворитися від дії тупого предмету, яким могла бути металева труба; циркулярні синці обох зап`ясть та гомілок в нижній третині могли утворитися від дії мотузки, при зв`язуванні рук та ніг, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом лівої ліктьової кістки в нижній третині міг утворитися при різкому заведенні рук потерпілої за спину і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребують для свого лікування строку більш 21 доби. Тілесні пошкодження на тілі ОСОБА_7 могли виникнути при обставинах, про які вказують як обвинувачений ОСОБА_6 , так і потерпіла ОСОБА_7 при проведенні слідчих експериментів (т.1 а.с.197-198).
Зазначені досліджені судом першої інстанції докази у своїй сукупності спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що він не вчиняв розбійний напад на ОСОБА_7 . Невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини під час судового слідства правильно розцінено судом, як обраний ним спосіб свого захисту з метою перешкодити встановленню істини у справі та уникнути відповідальності за скоєний злочин. При цьому судом враховано, що на досудовому слідстві ОСОБА_6 вину визнавав (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.03.2015 року, протокол проведення слідчого експерименту від 15.03.2015 року, висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 208 від 17.04.2015 року).
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 3 ст.187 КК України за таких обставин.
Житло, як і будь-яке інше володіння особи, є недоторканим об`єктом, проникнення до якого може мати місце лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Всі інші спроби або здійснені проникнення будь-кого до житла чи іншого володіння особи вважаються незаконними, оскільки грубо порушують захищені законом права особи.
Відповідно розяснень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів). Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира, дача, номер у готелі тощо).
З пояснень потерпілої ОСОБА_7 , які вона дала в судовому засіданні, вбачається, що вона жодним чином не сприяла тому, щоб ОСОБА_6 проникнув до її житлового будинку АДРЕСА_2 , а навпаки повідомила, що він самостійно без її згоди двічі 13.03.2015 року проник до її будинку.
Як встановлено судом обвинувачений ОСОБА_6 13.03.2015 року опинився в будинку потерпілої з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що вона знаходиться вдома, для чого приніс з собою металеву трубу, тобто, мав умисел саме на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло. При цьому 13.03.2015 року він двічі проникав до будинку потерпілої ОСОБА_7 .
Таким чином, судом правильно кваліфіковано дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло та як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 врахував ступень тяжкості скоєного ним злочину, а саме, що він вчинив особливо тяжкий злочин. Раніше судимий 26.04.2007 року Старобельським м районним судом Луганської області за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 07.11.2014 року у зв`язку з відбуттям покарання, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, через 4 місяця після звільнення, знову вчинив особливо тяжкий злочин, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, у лікаря психіатра і лікаря нарколога на обліку не перебуває. Обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку. Пом`якшуючих покарання обставин судом не встановлено.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 про суворість призначеного покарання, є необґрунтованими й не підлягають задоволенню, а призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також попередження нових злочинів, і підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 - залишити без змін.
Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 14.03.2015 по 12.04.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 792 (сімсот дев`яносто два) дні.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Колегія суддів Апеляційного суду