01.08.2016 Єдиний унікальний № 371/913/16-к Провадження № 1-кс/371/106/16
У Х В А Л А
01 серпня 2016 року м. Миронівка
Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1
за участю представника заявника ОСОБА_2 ,
з секретарем ОСОБА_3 ,

Скарга призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 28 липня 2016 року.
Скарга обґрунтована тими обставинами, що 31 січня 2014 року заявник звернувся із заявою про злочин, вчинений службовими особами ТОВ «МирАгроСервіс», які протиправним шляхом заволоділи двома одиницями сільськогосподарської техніки, переданої товариству за договором фінансового лізингу. Відомості за повідомленим ним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 17 лютого 2016 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину. Вважає постанову слідчого незаконною, оскільки слідчим не проведено належних заходів та слідчих дій, не встановлено місце знаходження техніки, яка передавалась стороні договору лізингу, не перевірено причетність службових осіб товариства до привласнення майна.
Підтримуючи вимоги за скаргою, представник Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» ОСОБА_2 пояснив, що зі змісту оскаржуваного рішення стало відомо про об`єднання слідчим двох кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за заявами товариства за ст. 191 ч. 1 та ст. 382 ч. 1 КК України. Слідчий не провів жодних слідчих дій для з`ясування обставин кримінальних правопорушень, про які було повідомлено товариством. Просив скасувати прийняте рішення.
Для доведення правомірності прийнятого рішення в судове засідання слідчий СВ Миронівського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 не з`явився.
Згідно положень частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Оцінка доданих до скарги письмових доказів, наданих матеріалів кримінального провадження та доводи представника заявника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.
Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено наступні обставини.
07 квітня 2014 року представник Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» звернувся до Миронівського РВ ГУ МВС України із заявою, в якій повідомив про факт невиконання службовими особами ТОВ «Машинно-технологічна станція «Агро Сервіс» судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
Отримавши 28 січня 2014 року та 07 квітня 2014 року заяви про злочин, слідчий мав з`ясувати чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину, на які вказував заявник, чи вбачається в кожному з діянь, про які повідомлено, конкретний вид злочину, за якою статтею можуть бути кваліфіковані дані злочини, вчиненим діянням мав надати кримінально-правову оцінку, дослідити обставини кримінального провадження.
У статті 91 КПК України викладено перелік обставин, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні і є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Ця норма відповідає на питання, встановлення яких фактів і обставин є метою доказування. В ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.
Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Всупереч вказаним вимогам слідчий не дослідив фактів, на які вказував представник заявника, прийняте рішення мотивував наявністю цивільно-правових відносин між Державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» та ТОВ «МирАгроСервіс» і ТОВ «Машинно-технологічна станція «Агро Сервіс». За фактами, про які повідомлено, слідчий не встановив складу злочинів, передбачених ст. 191 та ст. 382 КК України.
Статті 185-192 КК України вказують на ряд злочинів проти власності. Загальними ознаками, що обєднують різні злочини цієї групи, є: незаконне, безоплатне обертання чужого майна на користь винного або інших осіб; корисливі мотив та мета прагнення, спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна. Обертання майна має бути незаконним.
Важливе значення при кваліфікації злочинів проти власності має предмет, до якого належать: чуже майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи, а також право на майно та дії майнового характеру.
З обєктивної сторони викрадення належить до злочинів із матеріальним складом: крім діяння необхідною ознакою їх обєктивної сторони є наслідки матеріальна шкода: власник позбавляється майна, можливості володіти, користуватися, розпоряджатися ним за своєю волею. Тому закінченими ці злочини визнаються з моменту фактичного заподіяння матеріальної шкоди у певному розмірі.
Субєктивна сторона всіх цих злочинів характеризується прямим умислом, корисливими мотивом і метою: особа усвідомлює, що вона посягає на чужу власність, не маючи права на неї, передбачає матеріальну шкоду власникові та бажає настання цього наслідку, переслідуючи мету незаконного збагачення. Мотив корисливий прагнення одержати матеріальну вигоду для себе або інших осіб, спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна.
Слідчим не встановлено обставин щодо відсутності в діях осіб, на яких вказував представник заявника, складу злочину проти власності, обставин, що виключають кримінальне провадження. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що такі особи слідчим не були допитані в ході досудового розслідування.
Факти, на які вказував заявник, мали місце, слідчому необхідно було з`ясувати чи не є такі факти результатом протиправних дій якої-небудь особи. За наявності події правопорушення слідчий був зобов`язаний дослідити обставини щодо наявності чи відсутності в діях осіб, які заволоділи предметом лізингу, дій, які вказують на заволодіння чужим майном протиправним шляхом, тобто об`єктивної сторони одного зі злочинів проти власності, та надати кримінально-правову оцінку таким діям. Слідчий повинен був встановити, чи мало місце незаконне обертання майна, чи було таке майно чужим для особи, на яку вказує заявник, чи мала вона право на це майно, чи спричинена вчиненими діями матеріальна шкода, якими були мотив та мета вчиненого діяння.
Відповідальність за невиконання судового рішення встановлена ст. 382 КК України.
Невиконання судового рішення полягає у невжитті службовою особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання.
У заяві про вчинення злочину представник заявника повідомив правоохоронний орган про факт невиконання ТОВ «Машинно-технологічна станція «Агро Сервіс» рішення Господарського суду Київської області від 30 вересня 2008 року про стягнення коштів в сумі 812594,90 грн.
За наявності факту невиконання судового рішення, прийнятого у 2008 році, слідчому необхідно було зясувати чи вживались службовими особами ТОВ «Машинно-технологічна станція «Агро Сервіс», до якого звернуто виконання рішення, що набрало законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Слідчим не встановлено обставин щодо відсутності в діях вказаних осіб складу кримінального правопорушення, відсутні відомості, що вказані особи були опитані в ході досудового розслідування.
Приймаючи рішення про відсутність складу кримінальних правопорушень, слідчий не врахував тих обставин, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що між юридичними особами виникли цивільно-правові відносинита не встановив фактів і обставин, які є метою доказування у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до положень частини 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
За загальним правилом за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу злочину.
В мотивувальній частині рішення слідчого не зазначено, який із елементів складу злочинів, передбачених ст. 191 ч. 1 та 382 ч. 1 КК України, відсутній.
Резолютивна частина рішення не містить точних відомостей про зміст рішення, в ній не зазначено в діях якої особи чи яких осіб відсутній склад кримінальних правопорушень та не конкретизовано яких кримінальних правопорушень.
Встановлені обставини вказують на те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, тому підлягає скасуванню.
Визнання слідчим суддею рішення слідчого незаконним тягне втрату таким рішенням юридичної сили та виникнення обовязку посадової особи усунути припущене порушення.
Існує необхідність у проведенні у кримінальному провадженні ряду слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 307, 372 КПК України,
Скаргу задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Слідчий суддя ОСОБА_1