Справа №459/2425/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 30 липня 2016 року близько 12 годині 30 хвилин, знаходячись по вул. Залізничній в м. Червонограді Львівської області та, виявивши, що ворота на подвір`я будинку АДРЕСА_2 та у гараж, що розташований на вказаному подвір`ї відчинені, вирішив скористатись цим з метою власного збагачення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення шляхом викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, користуючись тим, що мешканці будинку АДРЕСА_2 знаходились у інших приміщеннях та за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із гаража бензопилу марки «STIHL MS-180», серійний номер № НОМЕР_1 вартістю 4599 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.
Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України.
Обираючи вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості.
Ураховується й особа обвинуваченого, його вік, за місцем проживання скарг від сусідів не має, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, не працює.
Шкода потерпілому ОСОБА_5 відшкодована шляхом повернення.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За таких обставин суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження учинення нових злочинів можливі з призначенням йому покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді обмеження волі із застосуванням ст.71 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати, що підлягають стягненню з обвинуваченого, відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком у 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 06.04.2016 року, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком у 3 (три) роки.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Головуючий:ОСОБА_1