Справа № 203/4646/16-к
Провадження №1-кп/0203/459/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 70002614 від 19.08.2016 р. стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 10.08.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, вид покарання - позбавлення волі на 1 рік з іспитовим строком 1 рік. 23.12.2015 ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська іспитовий строк було скасовано, та постановлено ОСОБА_4 направити в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2015 року у вигляді 1 року позбавлення волі.
- у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Так, ОСОБА_4 , 18.08.2016, приблизно о 15 годин 00 хвилин, знаходився біля будинку №10 по вул. Князя Ярослава Мудрого в м. Дніпро, де був помічений працівниками СКП Центрального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, а саме за розпиванням пива у забороненому законом місці, та у зв`язку з цим відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. На прохання співробітників поліції надати документ, що посвідчує його особу, ОСОБА_4 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документа, а саме пенсійного посвідчення, яке видається установою і надає права, пред`явив співробітникам поліції підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_5 , 1969 р.н.», із вклеєною на першій сторінці фотокарткою ОСОБА_4 , яке викликало у працівників поліції сумнів щодо його достовірності.
Після чого, 18.08.2016 співробітниками поліції викликано СОГ Центрального ВП ДВП. В період часу з 15 годин 45 хвилин по 16 годин 40 хвилин біля будинку №10 по вул. Князя Ярослава Мудрого в м. Дніпро, в присутності двох понятих, слідчим Центрального ВП ДВП ОСОБА_6 проведено огляд місця події добровільно наданого ОСОБА_4 документа.
В ході огляду місця події та документа, було виявлено та вилучено пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_5 , 1969 р.н.». Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 в період часу з 10.07.2016 по 18.08.2016 періодично використовував завідомо підроблене пенсійне посвідчення для засвідчення своєї особи та отримання пільг, а саме для безкоштовного проїзду в громадському транспорті м. Дніпро.
Згідно довідки Головного управляння пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №22065/04/30 від 02.09.2016 встановлено, що ОСОБА_4 в централізованій базі особових рахунків пенсіонерів та в підсистемі «Призначення та виплати пенсії деяким категоріям громадян» не значиться та пенсійне посвідчення йому не видавалося.
Згінно висновку експерта № 13/2.1,2.3-405 від 29.08.2016, відбитки круглої печатки в пенсійному посвідченні серії НОМЕР_1 нанесені саморобним способом за допомогою зворотного боку (реверсу) монети номіналом 5 копійок Національного банку України.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися в використанні завідомо підробленого документа, кваліфікуються ч.4 ст. 358 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у використанні завідомо підроблених документів, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.358 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває (а.п.40-41, т.1).
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - не виявлено.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у вигляді обмеження волі.
Разом із цим, судом встановлено, що відповідно до вироку Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року засуджений за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, 23.12.2015 року іспитовий строк було скасовано, та постановлено ОСОБА_4 направити в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком кіровського районного суду від 10.08.2015 року у вигляді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення одному дня позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Отже, під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за вказаним вище вироком суду, ОСОБА_4 вчинив новий злочин, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст.71КК України, тобто за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України.
До набрання вироком законної сили обраний під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту ОСОБА_4 частину покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обраний під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.
Речові докази, а саме: підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_7 », яке приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1