Провадження № 1-кс/185/1416/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2014 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене із старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Горлівка, Донецької області, українець, громадянин України, освіта середня, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 27.04.2006 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 1 місяць за вироком суду від 01.08.2005 року. До відбуття покарання визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 року не відбутий строк 1 рік 5 місяців 10 днів позбавлення волі замінити на обмеження волі на підставі ст. 82 КК України. Звільнився 22.12.2008 року з Дніпропетровської ВК № 133 за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2008 року умовно-достроково на не відбутий строк 3 місяці 7 днів.

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , -

В С Т А Н О В И В :

Дане клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки після вчинення ним вказаного кримінального правопорушення до правоохоронного органу не звернувся, про вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення особисто не повідомив, що дає підстави відповідно до п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за кримінальне правопорушення проти власності, в тому числі 27.04.2006 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 1 місяць за вироком суду від 01.08.2005 року, до відбуття покарання визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі, постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 року не відбутий строк 1 рік 5 місяців 10 днів позбавлення волі замінити на обмеження волі на підставі ст. 82 КК України, звільнився 22.12.2008 року з Дніпропетровської ВК № 133 за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2008 року умовно-достроково на не відбутий строк 3 місяці 7 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив кримінальне правопорушення. Вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , знаходячись на свободі може перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні, в якому він підозрюється, переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 , і той факт, що потерпілою кримінального правопорушення є неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 вказує на ОСОБА_6 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаходячись на свободі, ОСОБА_6 може здійснювати неправомірний тиск на останню, що може суттєво вплинути на подальші її свідчення та на хід досудового розслідування в цілому.

Враховуючи також той факт, що ОСОБА_6 не має місця роботи як постійного джерела прибутку, дає підставами вважати про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень та продовження злочинної діяльності.

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2014 року за № 0002026.

22 листопада 2014 року о 19:30 годині гр. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22 листопада 2014 року о 20:30 годині гр. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

24 листопада 2014 року о 13:00 годині гр. ОСОБА_6 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердили вищенаведене та пояснили, що лбрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків так як зібрані на нього характеризуючи дані вказують на його схильність до вчинення нових злочинів, на схильність ОСОБА_6 переховуватись. від досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 оспорюючи обґрунтованість підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. е ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ Летельє проти Франції, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

У рішенні за скаргою Ферарі Браво проти Італії зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Горлівка, Донецької області, українець, громадянин України, освіта середня, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання - з 19 години 30 хвилин 22 листопада 2014 року.

Строк дії ухвали до 20 січня 2015 року до 19 години 30 хвилин.
Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1