Єдиний унікальний № 500/2959/16-к
Провадження № 1-кп/500/350/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
27 жовтня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпілі: ОСОБА_6 , ТОВ «РУШ»,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ПП «Таврія Плюс»,
представники потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000346, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України із неповною середньою освітою, працюючого за наймом, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

29.08.2011 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2011 р. покарання у виді штрафу 850 грн. замінене на 240 годин громадських робіт, з яких відбув 52 години;

18.12.2012 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. ст. 71, 72, 75 КК України до чотирьох років двадцяти трьох днів позбавлення волі з випробуванням строком на два роки;

05.02.2014 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 22.04.2015 р. на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеса від 15.04.2015 р. в силу ст. 81 КК України умовно-достроково на 8 місяців та 24 дня,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів проти власності, діючи повторно, маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, умисно, з корисних мотивів таємно викрадав майно, після чого з місця скоєння злочинів зникав, а викраденим майном розпоряджався на власний розсуд, а також здійснив замах на таємне викрадення чужого майна за таких обставин.

1. Так, в ніч з 31 січня на 01 лютого 2016 року, більш точний час не встановлений, проник до сховища, а саме сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав кормоподрібнювач марки «Елікор-1» вартістю 1 800 грн., який належить ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

2. Крім того, 26 лютого 2016 року об 11:52 годині проник у приміщення котельні ТД «Альянс», розташованої в будинку АДРЕСА_2 , звідки шляхом відключення від системи електромережі, таємно викрав джерело безперебійного живлення марки «Powercom KIN425АР» вартістю 1 500 грн., який належить директору ТД «Альянс» ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

3. Далі, 06 березня 2016 року о 16:27 годині, знаходячись у приміщенні магазину «ЄВА», розташованого по вул. Пушкіна, 56-а в м. Ізмаїлі Одеської області, маючи вільний доступ до товарів, таємно викрав станок для гоління марки «Джилет Мак-3» вартістю 183 грн., який належить магазину «Єва» ТОВ «Руш», спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

4. Крім того, 16 березня 2016 року у нічний час, більш точний час встановити не надалось можливим, проник до сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно намагався викрасти майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: металеву кувалду вартістю 265 грн., але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки на момент вчинення ним злочину ОСОБА_9 , почувши скрип дверей сараю, включив світло у дворі будинку, чим злякав ОСОБА_4 , який, побачивши світло, кинув кувалду на місці вчинення злочину та зник. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

5. Крім того, 17 березня 2016 року приблизно о 23:30 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, проник до приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки, шляхом почергового перенесення до свого дому по 4 пляшки за раз, таємно викрав 14 пластикових пляшок з вином ємністю по 6 літрів кожна, загальним об`ємом 84 літри, вартістю по 8 грн. за один літр, на загальну суму 672 грн., які належали ОСОБА_8 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму. Далі, повернувшись до двору вищевказаного домоволодіння, де увійшовши до сараю, побачив та таємно викрав чавунний казан ємністю 30 літрів вартістю 270 грн., який належить ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 942. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

6. Крім того, в ніч з 17 на 18 березня 2016 року, більш точний час встановити не надалось можливим, проник до приміщення комори домоволодіння АДРЕСА_1 , де побачив та таємно викрав алюмінієвий бак ємністю 18 літрів вартістю 230 грн., в якому знаходилось 10 літрів соняшникової олії, вартість одного літру якої складає 22 грн., на загальну суму 220 грн., алюмінієву сковороду вартістю 135 грн., алюмінієвий таз вартістю 160 грн., які належали ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 745 грн. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

7. Крім того, 31 березня 2016 року приблизно о 19:00 годині, знаходячись у торгівельному приміщенні ТВЦ «Таврія В», розташованого по просп. Суворова, 181 в м. Ізмаїлі Одеської області, таємно викрав блендер марки «Braun MQ 775 Patis» вартістю 2 860 грн., сонцезахисні окуляри чоловічі вартістю 232,20 грн., які належать ПП «Таврія Плюс» ТВЦ «Таврія В», спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3 092,20 грн. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість викраденого ним майна, а також майна, яке він намагався викрасти. Так, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він вчинив усі злочини з корисних мотивів, проникав у домоволодіння потерпілих саме з метою викрасти щось. Так, 31.01.2016 р. вночі він проник через паркан у домоволодіння ОСОБА_8 , яке знаходиться неподалік від його будинку, а далі у сарай, звідки викрав кормоподрібнювач, який сховав у себе вдома, а наступного дня продав невідомій особі за 700 грн. Через деякий час він купив новий кормоподрібнювач та повернув потерпілій замість викраденого. 26.02.2016 р. він проник у двір ТД «Альянс», де знаходилися магазини, побачив відчинені двері, де нікого не було, та викрав з цього приміщення блок безперебійного живлення, який здав в ломбард за 300 грн. З ломбарду він не встиг його викупити, оскільки його викупили інші особи, придбав новий та повернув потерпілому замість викраденого. 06.03.2016 р. він зайшов в магазин «Єва», звідки викрав станок для гоління «Джилет» вартістю приблизно 180 грн., який відразу ж продав на вулиці невідомому чоловіку за 100 грн. Через деякий час він заплатив магазину вартість викраденого станка. 16.03.2016 р. вночі перестрибнув через паркан та хотів викрасти кувалду у потерпілого ОСОБА_9 , однак, побачивши, що загорілося світло, він злякався, кинув кувалду та втік з місця злочину. 17.03.2016 р. перестрибнув через паркан у домоволодіння ОСОБА_8 , далі проник у сарай, де побачив вино, яке викрав приблизно трохи більше ніж 80 літрів, яке за декілька разів переніс до себе додому. Також він викрав алюмінієвий казан. Наступного дня він продав вино приблизно за 800 грн., а казан здав на пункт прийому металобрухту. Через деякий час він викупив казан та повернув потерпілій, а також сплатив названу нею суму грошей за вино. 18.03.2016 р. він зайшов до ОСОБА_6 у сарай, де побачив бак з соняшниковою олією, алюмінієві сковорідку та таз, які викрав та продав. Згодом таз та сковорідку він викупив та повернув потерпілій, а за олію сплатив їй гроші в сумі 400 грн. 31.03.2016 р. він зайшов в магазин «Таврія», побачив там блендер та окуляри, взяв з вітрини блендер без коробки, зірвав з нього штрих-код та залишив його на вітрині, сховав пазуху блендер та окуляри та вийшов з магазину. Через деякий час він відшкодував завдані збитки шляхом сплати вартості товару магазину.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , а також представники потерпілих ТОВ «Руш» та ПП «Таврія Плюс» у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки про виклик до суду потерпілій ОСОБА_6 та чисельними довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронному вигляді через SMS-повідомлення потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , представників потерпілих ТОВ «Руш» та ПП «Таврія Плюс», про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до обвинувального акту матеріальна шкода всім зазначеним потерпілим відшкодована в повному обсязі. Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 надійшли заяви, якими вони просили суд здійснити судовий розгляд у їх відсутності, у вказаних заявах також зазначили, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають. Потерпілий ОСОБА_7 також зазначив, що просить суворо його не карати та не позбавляти волі.

Крім того, відповідно до розписок потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та представника потерпілого ПП «Таврія Плюс» ОСОБА_11 , шкода, завдана злочинами, відшкодована в повному обсязі, матеріальних претензій не мають.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих та представників потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії:

за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище;

за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.ст. 65, 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочини не було доведено до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини середньої тяжкості та тяжкі злочини.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, а також добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає. Суд не може віднести до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів, про що зазначено в обвинувальному акті, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення крадіжок та знов обвинувачується у вчиненні крадіжок і його дії кваліфіковані за ознакою повторності, тому на підставі ч. 4 ст. 67 КК України суд не може ще раз врахувати рецидив злочинів, як обставину, що обтяжує його покарання.

Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого, того, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні злочинів, активно сприяв їх розкриттю, добровільно та в повному обсязі відшкодував завдану злочинами шкоду всім потерпілим у повному обсязі, позиції потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_11 , згідно заяв та розписок яких у них претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, а потерпілий ОСОБА_7 також просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 та не позбавляти його волі, а також враховуючи, що ОСОБА_4 , маючи три не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти власності, через невеликий проміжок часу (менше ніж через місяць) після того, як у нього закінчився строк умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, знов вчинив сім умисних злочинів також проти власності, в тому числі тяжких, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але в нижніх межах санкцій. При цьому, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що ОСОБА_4 раніше вже звільнявся від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, але вчинив злочин в період іспитового строку, за що був засуджений за сукупністю вироків до покарання у виді позбавлення волі, суд не вбачає підстав для його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, а також враховуючи кількість вчинених злочинів, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього положень ст. 69 КК України.

Вказані обставини провадження, кількість вчинених злочинів та їх реальна сукупність дають підстави суду визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в силу ст.70 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Разом з цим, з набранням вироком законної сили та зі зверненням його до виконання ОСОБА_4 з метою виконання вироку підлягає затриманню та взяттю під варту.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2016 р. та від 16.05.2016 р. арешт на перелічені в них речі, та мобільний телефон повернути ОСОБА_9 , а СD диски з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк три роки та один місяць.

З набранням вироком законної сили з метою його виконання ОСОБА_4 затримати та взяти під варту, строк покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту.

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2016 р. та від 16.05.2016 р. арешт, та: мобільний телефон марки «Самсунг» з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , який добровільно видав ОСОБА_9 , повернути ОСОБА_9 ; СD диски з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1