Єдиний унікальний номер 242/1404/16-к Номер провадження 11-кп/775/1058/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут приміщенні Апеляційного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000705 від 17 листопада 2015 року, за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 21 липня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, вдовець, малолітніх дітей на утриманні не має, працює менеджером з екології в кафе «Палуба», раніше судимий:

- 21.06.1999 року Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 144 КК України до 5 років позбавлення волі,

- 09.04.2008 року Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі,

- 28.04.2010 року Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.163 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 , звільнено від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та у відповідності до ст. 76 КК України з покладенням на засудженого обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Процесуальні витрати у розмірі 1248 гривень 58 копійок, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь держави.

Обвинувачений ОСОБА_6 на початку листопада 2015 року в денний час, рухаючись по залізничній колії з боку вул. Некрасова в напрямку кафе «Царська охота» уздовж вул. Соборної м. Авдіївка Донецької області, на узбіччі знайшов патрони у кількості 208 штук та бойовий припас гранату в розібраному вигляді (корпус та підривач), діючи умисно, незаконно підняв їх, тим самим придбав бойові припаси, які приніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де умисно, незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

16 листопада 2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 поклав до сумки патрони та одну гранату, які умисно, незаконно зберігав за місцем свого проживання та вийшов на вулицю, де біля магазину «Кокс» по вул. Чапаєва 32 у м. Авдіївка, був зупинений працівниками поліції, які під час огляду особистих речей за добровільною згодою обвинуваченого виявили та вилучили двісті сім патронів, які відповідно до висновків балістичної експертизи №2341 від 03.12.2015 року є боєприпасами проміжними патронами калібру 5,45*39 мм., промислового виробництва, що до стрільби придатні. Та гранату з підривачем, які відповідно до висновку вибухо технічної експертизи № 145 від 12.02.2016 року є РГД 5, відноситься до боєприпасів та придатна до використання за призначенням (вибуху).

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції призначаючи покарання із застосуванням ст. 75 КК України не врахував конкретні обставини та ступінь тяжкості вчиненого злочину. Зокрема злочин зазначеної категорії становить підвищену суспільну небезпеку, також судом першої інстанції не взято до уваги те, що обвинувачений неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння у тому числі тяжких злочинів. Не врахувавши належним чином вказані обставини кримінального правопорушення та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд призначив ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.75 КК України, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок м`якості.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого який заперечували стосовно задоволення апеляції прокурора та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій у апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються, тому в апеляційному порядку ці обставини не перевіряються.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 покарання за ч.1ст.263 КК України із застосуванням положень ст.. 75КК України, судом не було належним чином враховано конкретні обставини та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення.

Злочин зазначеної категорії становить підвищену суспільну небезпеку, оскільки предмети, на які поширюється заборона вільного доступу та їх використання (бойові припаси та вибухові пристрої), можуть спричинити значну шкоду здоров`ю людини або взагалі смерть, а тому вимагає призначення покарання, яке б не тільки забезпечувало виправлення засудженого, а й сприяло попередженню вчинення аналогічних злочинів іншими особами.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним взяти до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, так, обвинуваченим вчинено злочин проти громадської безпеки, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що відноситься згідност.12 КК України до категорії тяжких злочинів.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини, що пом`якшує покарання, такі як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції не виявив.

Але, колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 був неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності за злочини різного ступеня тяжкості. Також потрібно зазначити, що обвинуваченим придбано значну кількість бойових припасів, а саме 208 патронів 5,45х39 мм., а також гранату РГД-5, які він сховав на території домоволодіння свого мешкання, а у подальшому носив із собою. Тобто своїми діями ОСОБА_6 створював загрозу здоров`ю та життю великої кількості людей, наражаючи їх на небезпеку від травмуючої дії вибухових пристроїв.

У зв`язку з наведеним, згідно до вимог ст. 414 КПК України, вирок суду першої інстанції, у частині призначення покарання, підлягає скасуванню, та по кримінальної справи необхідно ухвалити новий вирок.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407,409, 414, 420 КПК України, - колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 21 липня 2016 року - задовольнити.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 21 липня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , у частині призначення покарання скасувати.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання вважати з часу виконання вироку.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту оголошення, а обвинуваченим у той же строк з часу вручення копії вироку.

Судді: