Справа № 523/6071/16-к
В И Р О К
Іменем України

21.11.2016 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0007437 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, 2015 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12 грудня 2015 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину «Універсам 24», який розташований за адресою: м.Одеса, вул..Отамана Головатого, 161, в ході конфлікту з співробітником охоронного агентства «Олімп ЮГ» ОСОБА_6 , який розпочався з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс удар предметом, що володіє колюче-ріжучими властивостями, який був у нього при собі, в область попереку, спричинивши потерпілому фізичну шкоду у вигляді тяжких тілесних ушкоджень.
Після скоєння даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 з місця події зник в невідомому напрямку, а ОСОБА_6 доставлено до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня».
Як вбачаться із обвинувального акту, згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правої поперекової області, проникаючого в канал хребта, яке згідно з п.2.1.3 «д» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що у вечірній період часу, точної дати згадати не зміг, перебуваючи зі своїми знайомими в «супермаркеті», що розташований на 7-ій Пересипській в м.Одесі, між ним та охоронцями вказаного магазину стався конфлікт. В послідуючому, коли він вдруге прийшов до вищевказаного магазину, то побачив як під`їхав автомобіль охорони. Після чого між ним та працівниками охорони також виник конфлікт, в ході якого вони стали наносити йому тілесні ушкодження, внаслідок чого одному із них він наніс удар в спину розкладним ножем, який був у нього при собі. Як потім виявилось ним був ОСОБА_6 . Після чого інший охоронець став бризкати на нього із «балончика», дістав пістолет, тоді він втік.

В той же час обвинувачений зазначив, що дуже шкодує про скоєне ним протиправне діяння, проте пояснив, що це стало наслідком того, що охоронці також наносили йому тілесні ушкодження.

Крім того обвинувачений уточнив, що його знайомі участі у бійці не приймали, конфліктна ситуація виникла лише між ним та охоронцями.

Так як, ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.121 ч.1 КК України за ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується особа обвинуваченого, його молодий вік, та стан здоров`я, те, що до здійснення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення ОСОБА_5 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, є особою раніше не судимою, вперше скоїв вищевказаний злочин.

При призначенні покарання судом також враховується і сімейний стан обвинуваченого, який є одруженим, має на утриманні одну малолітню дитину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.11.2015 року.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому судом враховується думка потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні підтвердив відсутність цивільного позову, та погодився із думкою прокурора про можливість призначення обвинуваченому покарання із випробуванням, не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, стану його здоров`я, сімейного стану, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п. 2, ч.2 п.2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Згідно обвинувального акту усі проведені в ході досудового розслідування експертизи є безкоштовними, у зв`язку із чим витрати на залучення експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.2, ч.2 п.2 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речовий доказ по матеріалам кримінального провадження (згідно реєстру матеріалів досудового розслідування) - компакт-диск CD-R з відеозаписом з камер відеоспостереження з місця вчинення кримінального правопорушення зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ по матеріалам кримінального провадження (згідно реєстру матеріалів досудового розслідування) ніж, вилучений в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1