Провадження № 1-кп/537/28/2016
Справа № 537/4010/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0000475 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кременчук, українець, громадянин України, освіта середньо спеціальна, одружений, не працює, раніше не судимий: зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ст..286 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив необережний злочин в сфері безпеки руху при наступних обставинах.

01.02.2015 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_5 перебував біля кіосків, що розташовані неподалік від б.№138 А по вул.Республікарській в м.Кременчуці Полтавської області та знаходився на місці водія в автомобілі ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 , а потерпілий ОСОБА_7 стояв між рамою та відкритими передніми дверцятами з боку водія автомобіля ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 . В цей час ОСОБА_5 запустив двигун автомобіля та в порушення вимог п.10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконавшись перед початком руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, увімкнув передачу та почав рухатись на автомобілі ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 заднім ходом. Внаслідок руху автомобіля, відкритими дверцятами автомобіля, потерпілого ОСОБА_7 повалило на дорогу і затисло між нижньою частиною дверей автомобіля і дорогою та протягнуто по дорозі декілька метрів. Продовжуючи рухатись заднім ходом на автомобілі, ОСОБА_5 , з метою змінити напрямок руху, вивернув кермо автомобіля та при здійсненні цього маневру переднім лівим колесом автомобіля здійснив наїзд на ногу та руку потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, травматичного розриву зовнішнього меніску правого колінного суглобу, закритого перелому основної фаланги першого пальця правої кисті, які по степеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні встановленого судом злочину визнав частково та суду пояснив, що 01.02.2015 року близько 21 год. 30 хв. він разом із ОСОБА_8 перебували біля кіоску по вул.Республіканській в м.Кременчуці де замовили каву та чекали коли продавець її приготує. В цей час до кіоску підійшов ОСОБА_7 з дружиною та у грубій формі сказав, щоб вони відійшли від кіоску, так як йому необхідно щось придбати. На це вони йому повідомили, що коли заберуть каву то відійдуть. Вони забрали каву та пішли і сіли до автомобіля ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 , фактичним володільцем якого він є, при цьому він сів на місце водія, а ОСОБА_8 сів на переднє пасажирське місце. Після цього до автомобіля з правого боку підійшов ОСОБА_7 та почав їх ображати, після чого сильно хлопнув дверима автомобіля та чимсь вдарив по автомобілю, так як було чути звук удару. ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та запитав у ОСОБА_7 , що той робить. Після цього ОСОБА_7 «кинувся» на ОСОБА_8 , на що той вдарив ОСОБА_7 і від удару ОСОБА_7 впав. ОСОБА_8 сів до салону автомобіля та вони хотіли поїхати, для чого він завів двигун автомобіля, однак ОСОБА_7 відкрив дверцята водія та не давав можливості від`їхати, при цьому їх ображав, вимагав вийти з автомобіля та чекати якихось людей. Потім він побачив, що дружина ОСОБА_7 відійшла від автомобіля та подумав, що ОСОБА_7 також відійшов, після чого повернув голову через праве плече та почав рух назад. Десь через три метри він зупинив автомобіль, потім ще трохи від`їхав назад і коли було достатньо місця для руху вперед, то він зупинився та поїхав вперед. Коли рухався заднім ходом то почув чийсь зойк. Чи наїхав на когось під час руху автомобілем він не бачив. Потерпілого до цього не знав.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні встановленого судом злочину визнав частково, його вина повністю підтверджується належними та допустимими доказами, які безпосередньо досліджені судом.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 01.02.2015 року близько 21 год. 30 хв. він разом із дружиною ОСОБА_9 поверталися додому. На вул.Республіканській в м.Кременчуці дружина підійшла до кіоску та спитала чи є цигарки. У відповідь на це ОСОБА_8 висловився на адресу дружини нецензурною лайкою, а потім і на його адресу. На цій підставі між ним та ОСОБА_8 виникла сварка та ОСОБА_8 сказав, що давай зайдемо за кіоск. Коли вони зайшли за кіоск то ОСОБА_8 наніс йому удари, від яких він впав. Жінка його підняла та він пішов запитати у хлопців, за що вони його вдарили. До автомобіля він підійшов зі сторони водія, при цьому водійські дверцята були відчинені та обвинувачений сидів на сидінні водія. Він став між відчиненими дверцятами автомобіля та рамою автомобіля та запитав, за що його вдарили. Десь через 10 секунд обвинувачений завів автомобіль та без попередження почав рухатись заднім ходом. Він цього не очікував та не встиг відійти від автомобіля. Коли водій здавав назад, то його зачепило дверцятами та він впав на проїзну частину і автомобіль наїхав йому переднім лівим колесом на праве коліно, в результаті чого було спричинено тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 01.02.2015 року близько 21 год. 30 хв. вона разом із чоловіком ОСОБА_7 поверталися додому із дня народження. На вул.Республіканській в м.Кременчуці вона підійшла до кіоску, щоб купити цигарки. Біля кіоску були два хлопці, які чекали каву. Вона без черги підійшла до кіоску запитати чи є цигарки. За це хлопці її обізвали нецензурною лайкою та на цьому ґрунті між хлопцями та її чоловіком виникла сварка. Потім вони пішли за кіоск де ОСОБА_8 вдарив чоловіка по голові, після чого хлопці пішли до автомобіля. Чоловік підійшов до автомобіля та став між відчиненими дверцятами автомобіля та рамою зі сторони водія і запитував, за що вони його вдарили. В цей час ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, закричав, що заводь та поїхали. Обвинувачений завів автомобіль та автомобіль смикнувся назад, від чого її чоловік впав на проїзну частину. Потім автомобіль почав знову рухатись назад та тягнув чоловіка до середини дороги. На середині дороги автомобіль зупинився, водій вивернув руль та поїхав вперед. Коли водій вивертав руль то чоловік від автомобіля відчепився. Обвинувачений на їх адресу погроз не висловлював, а просто нецензурно лаявся та ображав їх. Якою частиною автомобіль травмував чоловіка вона не бачила.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 01.02.2015 року близько 21 год. 10 хв. він йшов додому. На вул.Республіканській в м.Кременчуці, біля кіосків, його хтось покликав. Коли він підійшов ближче то побачив, що ОСОБА_7 відходить від автомобіля, а з переднього пасажирського сидіння автомобіля встав хлопець та вдарив потерпілого. Після чого потерпілий та жінка підійшли до автомобіля зі сторони водія та стали. Потерпілий став між відчиненими дверцятами автомобіля та рамою автомобіля, при цьому опершись на автомобіль. Водій автомобіля проїхав назад один метр та зупинився, після чого знову поїхав назад та в цей час потерпілий впав на проїзну частину та його автомобілем потягнуло назад. Потім водій зупинився та поїхав вперед. Якою частиною автомобіля травмувало потерпілого він не бачив. Розмову між водієм та потерпілим він не чув.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 01.02.2015 року близько 21 год. 30 хв. він разом із ОСОБА_5 під`їхали до кіоску, що розташований по вул.Республіканській в м.Кременчуці де замовили каву та чекали, коли її приготують. В цей час до кіоску підійшов потерпілий з дружиною, які перебували у нетверезому стані. Потерпілий сказав, що вони скупляться першими, а за ними вони. У відповідь вони сказали, що заберуть каву та потерпілий може потім скуплятись. Вони забрали каву та пішли і сіли до салону автомобіля. Згодом до автомобіля, зі сторони переднього пасажира, підійшов потерпілий та почав його перекривляти та ображати, а потім з великою силою закрив двері автомобіля, пішов кругом автомобіля та вдарив чимсь автомобіль. Він виліз із салону автомобіля та підійшов до потерпілого. Між ними стала жінка потерпілого, однак потерпілий в обхід неї наніс йому удар, а він наніс потерпілому удар у відповідь. Потерпілий почав комусь телефонувати, при цьому погрожував. Жінка потерпілого підійшла до автомобіля зі сторони водія, відчинила дверцята автомобіля та сказала не їхати, так як будемо розбиратись. Десь через 30 секунд підійшов потерпілий та вдарив обвинуваченого, який сидів в автомобілі. Коли потерпілий та жінка стояли біля автомобіля зі сторони водія, то обвинувачений сказав відійдіть бо він буде їхати. Відійшли вони чи ні він не звернув увагу. Після цього обвинувачений почав рухатись на автомобілі заднім ходом, потім зупинився та поїхав вперед. Як потерпілий впав він не бачив, а побачив його тоді, коли його з дороги піднімала жінка. Обвинувачений потерпілому не погрожував.

Також вина обвинуваченого у вчиненні встановленого удом злочину повністю підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 10.02.2015 року відповідно до якого оглянуто автомобіль ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 та при огляді виявлено пошкодження водійських дверцят в місці прилягання до кузова;

висновком судово медичної експертизи №208 від 24.02.2015 року відповідно до якого на момент судово медичної експертизи та даних медичної документації у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, травматичний розрив зовнішнього меніску правого колінного суглобу, закритого перелому основної фаланги першого пальця правої кисті, які утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню, за ознакою довготривалого розладу здоров`я;

протоколом проведення слідчого експерименту від 07.08.2015 року, відповідно до якого при проведенні слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 показав та пояснив за яких обставин 01.02.2015 року отримав тілесні ушкодження;

висновком судово медичної експертизи №817 від 07.08.2015 року відповідно до якої на основі даних представленого слідчого експерименту покази потерпілого ОСОБА_7 відповідають по механізму утворення тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, травматичного розриву зовнішнього меніску правого колінного суглобу. Механізм утворення тілесних ушкоджень у вигляді закритого перелому основної фаланги першого пальця правої кисті точно не вказаний;

висновком судової автотехнічної експертизи №1155 від 27.11.2015 року відповідно до якого в даній ситуації водій автомобіля ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України та останній мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 .. Дії водія автомобіля ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.10.1 ПДР України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Дії потерпілого ОСОБА_7 в даній ситуації не регламентовані ПДР України та технічна можливість уникнути наїзду не залежала від односторонніх дій ОСОБА_7 .

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, то суд його дії кваліфікує за ст..286 ч.1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що це є необережний злочин невеликої тяжкості, всі конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружений, по місцю проживання характеризується позитивно, примусового лікування від алкоголізму на наркоманії не потребує, його вік та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає часткове визнання вини та часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді обмеження волі.

Враховуючи обставини, які передували вчиненню злочину, самі обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, відсутність доказів, які б свідчили, що ОСОБА_5 раніше притягувався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, то суд приходить до висновку, що підстав для застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не вбачається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, у вчиненому розкаявся по місцю проживання характеризується позитивно, частково відшкодував потерпілому шкоду спричинену злочином, то суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст..ст.75,76 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 по справі пред`явлено цивільний позов відповідно до якого останній просить, з урахуванням зроблених уточнень, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на його користь 39 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнути з ПрАТ «ПРОСТО страхування» на його користь 12 819 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 грн. сплачених за надання правової допомоги.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст..1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено судом, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. З приводу отримання тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в Другій міській лікарні м.Кременчука з 01.02.2015 року по 17.08.2015 року.

Відповідно до наданих потерпілим чеків та квитанцій (а.с.31 36), останнім на придбання ліків, медичних засобів та імплантів, за виключенням вказаних у чеках та квитанціях сум про сплату благодійних внесків та придбання мінеральної води, витрачено 12 159 грн. 06 коп.

Між тим, відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

Як встанволено судом та це вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.07.1997 року автомобіль ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_11 .

Також судом встановлено, що на час вчинення встановленого судом злочину був чинний договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладено 10.02.2014 року між ОСОБА_5 та ПрАТ «ПРОСТО - страхування», що підтверджується полісом №АС/9534393 та відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст..23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно ст..24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Як вбачається із письмових заперечень представника ПрАТ «ПРОСТО страхування» проти позову, ПрАТ «ПРОСТО страхування» визнає витрати на лікування підтверджені документально та готове провести виплату страхового відшкодування у розмірі 12 159 грн. 06 коп.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди є законним та обґрунтованім і підлягає частковому задоволенню в сумі 12 159 грн. 06 коп.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 , що призвели до спричинення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, потерпілий зазнав фізичного болю та страждань, тобто останньому безумовно завдано моральну шкоду.

Згідно ст..26 - 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

З наведеного вбачається, що вказаним Законом обов`язок відшкодувати потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, покладено на страховика.

Потерпілим ОСОБА_7 позовні вимоги до ПрАТ «ПРОСТО страхування» про відшкодування моральної шкоди не пред`являлись, а таку вимогу пред`явлено до обвинуваченого по справі.

Між тим, згідно правової позиції Верховного суду України, що викладена у постанові від 20.01.2016 року (справа №6 2808цс15) при розгляді цієї цивільної справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності.

Тобто право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, характер та обсяг страждань та фізичного болю, яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат, тривалість та тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що наявні підстави для відшкодування потерпілому моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Однак, оскільки обвинуваченим в добровільному порядку сплачено потерпілому 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди є законним та обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню в сумі 19 000 грн.

Що стосується стягнення з ПрАТ «ПРОСТО страхування» 500 грн. за надання правової допомоги, то суд приходить до наступних висновків.

На обґрунтування вимог про стягнення витрат за надання правової допомоги, потерпілим надано угоду з адвокатом №060252 від 11.09.2015 року про надання правової допомоги, із якої вбачається, що розмір оплати за вказаною угодою складає 500 грн.
Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Оскільки суду не надано будь якого розрахунку, щоб свідчив про тривалість надання правової допомоги та не надано доказів, щоб свідчили про фактичну сплату вказаної суми за угодою, то суд підстав для задоволення вказаних вимог потерпілого не вбачає.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи викладене з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути 984 грн. витрачених на проведення судової автотехнічної експертизи по справі.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не вбачається.

Керуючись ст..ст.368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ст..286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.. ст..75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ПрАТ «ПРОСТО - страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «ПРОСТО страхування» на користь ОСОБА_7 12 159 грн. 06 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 19 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 984 грн. витрачених на проведення судової автотехнічної експертизи по справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Обвинуваченому, захиснику потерпілому роз`яснити їх право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: