АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
07 квітня 2016 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року.
Крім того, від прокурора надійшло клопотання, зі змісту якого вбачається, що він ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду першої інстанції.
При цьому вказує, що прокуратурі області не було відомо про винесення зазначеного судового рішення, що в свою чергу позбавило можливості оскаржити незаконне судове рішення.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року з зазначенням в апеляційній скарзі підстав.
В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_11 , потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просили залишити вищезазначене клопотання без задоволення. Потерпілі зазначали, що вони згодні з судовим рішенням суду, а з обвинуваченим у них досягнуто примирення.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що клопотання заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.113 та ст. 116 КПК України учасники кримінального провадження зобов`язані додержуватись процесуальних строків, а у разі пропуску повинні керуватися ст.117 цього Кодексу.
Виходячи з приписів ст. 36 КПК України, правом апеляційного оскарження судових рішень наділені як прокурори, які брали участь у судовому провадженні, так і службові особи обласної прокуратури.
Згідно вимог, встановлених у п.п.23; 23.1; 23.2 наказу Генерального Прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» № 4-гн від 19.12.2012 року, прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, не пізніше наступного дня після прийняття судового рішення повинен надати керівнику прокуратури довідку про результати судового розгляду для узгодження питання щодо необхідності оскарження судового рішення з висновком про законність судового рішення та про наявність підстав для його оскарження. Ця довідка з висновком керівника прокуратури про законність судового рішення поштою і електронним зв`язком у триденний строк направляється до підрозділів, які здійснюють нагляд за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратур вищого рівня.
Із матеріалів провадження слідує, що прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 приймав участь 10 березня 2016 року у судовому засіданні при розгляді поданого ним вищевказаного клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, був присутнім при проголошенні судом першої інстанції ухвали щодо ОСОБА_6 10 березня 2016 року, з наступного дня якого почався перебіг строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, встановлений п.2 ч.2 ст.395 КПК України тривалістю сім днів, який закінчувався 17 березня 2016 року (а.с.37-40).
Зазначене свідчить про те, що протягом семи днів з моменту проголошення ухвали і до закінчення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, прокурор ОСОБА_12 мав можливість і був зобов`язаний, на виконання вимог п.п.23; 23.1, 23.2 наказу Генерального Прокурора України № 4-гн від 19.12.2012 року, узгодити питання щодо необхідності оскарження судового вироку і подати апеляційну скаргу до суду.
Однак даних, які б свідчили про те, що у порушення вимог вищенаведеного наказу Генерального Прокурора України, довідка про результати судового розгляду та висновок керівника прокуратури про законність судового рішення у триденний строк не були направлені до прокуратури Дніпропетровської області електронним зв`язком, у клопотанні заступника прокурора Дніпропетровської області не наведено.
Не наведено у клопотанні і даних, які б свідчили про те, що протягом строку на апеляційне оскарження у прокурора ОСОБА_12 були поважні причини, які позбавили його можливості виконати вищезазначені вимоги наказу Генерального Прокурора України.
Відсутні такі дані і в матеріалах провадження.
Несвоєчасне звітування про результати розгляду кримінального провадження та неузгодженості позицій прокуратур різних рівнів, не може вважатися поважною причиною пропуску на апеляційне оскарження.
За таких обставин, вважати, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції пропущено з поважних причин, підстав не має.
В зв`язку з зазначеним, апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2016 року, на підставі п.4 ч.3 ст.399 КПК України подана після закінчення строку апеляційного оскарження і судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для поновлення пропущеного строку, а тому підлягає поверненню апелянту.
Керуючись п.4 ч.3 ст.399, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
На підставі п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційну скаргу повернути заступнику прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 з усіма додатками.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3