Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-611/10 р. Головуючий в 1-й інстанції Таранцов С.П.
Категорія: ч. 1 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364 КК України Доповідач: Шевцова В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ У КРАЇНИ

2010 року травня місяця 25 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Годуна В.А.

Суддів: Шевцової В.Г., Сажинова В.В.

З участю прокурора - Литвиненка О.О. захисника - ОСОБА_1

засудженого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями з доповненнями засудженого ОСОБА_2, зі змінами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17 лютого 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до ст. 89 КК України не судимий,

*засуджений за ч. 1 ст. 197-1 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень,

*за ч. 1 ст. 364 КК України, застосувавши ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 1000 гривень з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в державних чи комунальних підприємствах, установах чи організаціях на два роки.

За сукупністю злочинів у відповідності до ст. 70 КК України остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді штрафу в сумі 4000 гривень з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків в державних чи комунальних підприємствах, установах чи організаціях на два роки.

Запобіжний захід не обрано.

Згідно з вироком, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він займаючи посаду директора Каховського геріатричного пансіонату Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації - службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі обов'язки по управлінню Каховським геріатричним пансіонатом, в період з березня 2009 по липень 2009 року, діючи умисно, в інтересах третіх осіб мешканців геріатричного пансіонату, в порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, і не маючи відповідного дозволу та документів щодо оренди і користування земельною ділянкою, з мотивів інших особистих інтересів - невірно усвідомлених інтересів служби, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, самовільно зайняв земельну ділянку та провів на ній посів зернових, а саме ярового ячменю та зібрав його врожай на ділянці землі, що належить до земель резерву сільськогосподарського призначення (ріллі) виконкому Каховської міської ради, розміром 41, 75 га., яка розташована в межах міста Каховка Херсонської області, в районі водозабору та у черзі забудови житлового масиву Свєтлово міста Каховка, біля вулиць К. Лібкнехта та Козацької. При цьому ОСОБА_2 достовірно знав, що договір оренди вказаної земельної ділянки розірвано обробка даної земельної ділянки здійснюватись в 2009 році не буде. В результаті протиправних дій ОСОБА_2 була спричинена істотна шкода, охоронюваним законом інтересам громади міста Каховка - в особі виконкому Каховської міської ради у вигляді заподіяної шкоди в розмірі 43599,02 гривні що в 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

В апеляціях:

- з доповненнями засуджений ОСОБА_2 вказує на незаконність вироку, який постановлений з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства. Просить вирок скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діяннях складу злочину або повернути прокурору на додаткове розслідування.

- зі змінами прокурор просить вирок скасувати у зв'язку з істотними порушеннями кримінально-процесуального закону та невідповідністю-призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів та особі засудженого внаслідок м'якості, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію зі змінами, засудженого та захисника ОСОБА_1, які підтримали апеляцію з доповненнями, останнє слово ОСОБА_2, в якому він просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутність складу злочину в його діях, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції зі змінами прокурора та апеляції з доповненнями засудженого ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції з доповненнями засудженого, зі змінами прокурора підлягають частковому задоволенню.

Пред'являючи ОСОБА_2 обвинувачення за ч. 1 ст. 197-1 КК України орган досудового слідства вказує, що ним умисно було порушено вимоги ст.ст 125, 126 КК України і не маючи дозволу він самовільно зайняв земельну ділянку. Однак слідством не надано достатніх доказів щодо самовільного захоплення земельної ділянки.

В матеріалах справи містяться листи Каховського міського голови та показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які свідчать про те, що між ОСОБА_2 та Каховською міською радою відбулась домовленість щодо обробки земельної ділянки у зв'язку з її засміченістю, але слідством не встановлено, які саме відносини були між ОСОБА_2 та Каховською міською радою, не надано правової оцінки діям Каховського міського голови ОСОБА_6, який в судовому засіданні, а також в інтерв'ю місцевої газети «Каховські новини» стверджує, що зайняття геріатричним пансіонатом земельної ділянки відбулося за його погодженням. Те саме стверджують і депутати Каховської міської ради, оскільки в матеріалах справи міститься клопотання Каховської міської ради про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності.

Посилання прокурора на необхідність існування договору оренди земельної ділянки є необґрунтованим, оскільки єдиним поясненням необхідності існування саме орендних відносин є припинення існування договору оренди у 2005 році та наявність листів про укладення договору оренди в майбутньому. Однак сама по собі домовленість про можливий майбутній договір оренди ніяким чином не підтверджує, що земельна ділянка була захоплена самовільно.

Таким чином, посилання органу досудового слідства на самовільне зайняття земельної ділянки, викликає сумнів. Будь-яких доказів, які б підтверджували той факт, що такими діями ОСОБА_2 було порушено право власності на земельну ділянку міської громади в матеріалах справи не вбачається.

Безпосереднім об'єктом злочину, передбаченого ст. 197-1 КК України є право власності на землю, яке має бути порушено, але не встановлено чи порушено це право, враховуючи існуючі відносини між ОСОБА_2 та Каховською міською радою.

З суб'єктивної сторони самовільне зайняття земельної ділянки характеризується прямим умислом, однак доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 мав намір захопити земельну ділянку, порушити право власності на неї і завдати таким чином істотну шкоду міській громаді органами досудового слідства не надані.

Що стосується злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, то насамперед необхідно зазначити, що всупереч вимогам кримінально-процесуального законодавства, органами досудового слідства взагалі не розкрито складові даного злочину, обвинувачення є неконкретним.

Так, не вказано, які саме службові повноваження ОСОБА_2 використав всупереч інтересам служби, а вказано лише на існування істотної шкоди.

Органами досудового слідства винуватість ОСОБА_2 в інкримінованих йому злочинах підтверджується такою обов'язковою об'єктивною ознакою як істотна шкода за ч.І ст. 364 КК України та значна шкода за ч. 1 ст. 197-1 КК України, яка була завдана охоронюваним законом інтересам громади м. Каховка в особі виконкому Каховської міської ради у вигляді заподіяної шкоди в розмірі 43599, 02 грн., що в 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Однак розмір даної шкоди встановлено довідкою спеціаліста, що суперечить вимогам ст. 65 КПК України, яка передбачає, що доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, які встановлюються висновком експерта. Таким чином, істотна шкода, на яку посилається орган досудового слідства не встановлена у законному порядку що свідчить про відсутність об'єктивної сторони злочинів. Вирішуючи питання про розмір заподіяної шкоди обов'язковим є проведення економічної експертизи.

В матеріалах справи відсутні також докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 діяв умисно, в інтересах третіх осіб - мешканців геріатричного: пансіонату, оскільки не розкрито і не зібрано доказів того, які саме і чи були взагалі такі інтереси у мешканців пансіонату.

Таким чином, аналізуючи наявні докази, на які посилаються органи досудового слідства обвинувачуючи ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 197-1 та ч. 1 ст. 364 КК України, колегія суддів вважає, що вони є недостатніми для підтвердження вчинення вищезазначених злочинів. Так, органами досудового слідства не було перевірено і достовірно не встановлено, які саме відносини існували між міською радою і геріатричним пансіонатом, які необхідні документи для підтвердження даних відносин, не розкрито складові злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Крім того, органами досудового слідства було порушено вимоги ст. 132 КПК України щодо необхідності опису дій обвинуваченого по кожній статті окремо, оскільки описуючи одні й ті ж дії ОСОБА_2, вони кваліфіковані за двома статтями КК України, які віднесені до різних глав КК України по їх значимості і мають різний склад злочину.

Таким чином органи досудового слідства допустили однобічність і неповноту досудового слідства, чим порушено вимоги ст. 22 КПК України.

Враховуючи, що допущенні порушення норм кримінально-процесуального законодавства не можуть бути усунені судом, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, в ході якого необхідно усунути вищезазначені порушення шляхом проведення відповідних слідчих процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції з доповненнями засудженого ОСОБА_2, зі змінами прокурора задовольнити частково.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17 лютого 2010 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу направити Каховському міжрайонному прокурору Херсонської області для проведення додаткового розслідування, в ході якого необхідно усунути порушення, що вказані в мотивувальній частині даної ухвали.

Головуючий:

Судді: