Справа № 333/770/16-к
Пр. № 1-кп/333/199/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000016 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не працевлаштованого, який має середню освіту, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не має, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)15.11.2004 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2)23.03.2005 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 3)29.04.2010 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 4) 01.12.2010 Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 185 ч.2, ч.3, ст. 186 ч.2, ст. 70 ч.4, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не працевлаштованого, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не має, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому: 1) 16.09.2003 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.З ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки; 2) 27.05.2004 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців; 3)31.07.2008 Жовтневим районим судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 4)06.04.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово судомою за вчинення злочинів проти власності перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою із ОСОБА_5 - особою, раніше неодноразово судомою за вчинення злочинів проти власності та невстановленою слідством особою 01.01.2016 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням фізичного насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 22 по вул. Барикадній у м. Запоріжжі, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , та почали наносити удари кулаками в область голови ОСОБА_8 , в ході чого, з метою реалізації спільного плану на відкрите викрадення майна, ОСОБА_4 вихопив у потерпілого блютуз-гарнитуру китайського виробництва, вартістю 400 гривень, яка знаходилася на вусі потерпілого, а в цей час, ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа, відкрито викрали майно потерпілого, а саме: рюкзак чорного кольору фірми «ТОР Power», вартістю 400 гривень; зарядний пристрій для телефону «Noкіа», вартістю 60 гривень; мобільний телефон «Nokia ASHA 202» в корпусі чорного кольору, вартістю 500 гривень, в якому знаходилися сім-карти «МТС 066- 726-46-81» і «Київстар 067- 711-76-76», які матеріальної цінності не представляють; розкладний швейцарський ніж «Victorinox», вартістю 900 гривень. В результаті вчинення злочину потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2260 гривень. З викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагався втекти чинячи опір співробітникам поліції, але були затримані працівниками поліції на місці вчинення злочину з вилученням у них викраденого.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 01.01.2016 року вийшли з кафе разом з ОСОБА_5 та з третьою особою яку він не знає. Побачили, що потерпілий справляв нужду, вони зробили потерпілому зауваження, на що він неадекватно відреагував, почалась бійка. Потерпілий вирвався, пробіг декілька метрів його наздогнали та продовжити бити. В подальшому були затримані працівниками поліції. Красти речі вони не планували. Крім того всі його речі розлетілись на місці де виникла бійка.

Обвинувачений ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 01.01.2016 року вийшли з кафе разом з ОСОБА_9 та з третьою особою яку він не ОСОБА_5 трохи відстав, та згодом почув перепалку між потерпілим та ОСОБА_9 після чого почалась бійка. Він надів навушники та включив МР3 плеєр. Почув поклики про допомогу побачив, що ОСОБА_9 та потерпілий лежали на полу він втрутився в бійку та почав розбороняти їх. Наніс удав потерпілому в область плеча щоб потерпілий відпустив ОСОБА_9 . В подальшому були затримані працівниками поліції. Умислу на відкрите заволодіння майном у нього не було.

Вина обвинувачених доказана зібраними на досудовому розслідуванні доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, а саме:

Допитом потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 01.01.2016 року він повертався додому, біля будинку № 22 по вул. Барикадній у м. Запоріжжі він присів справити нужду. Через деякий час до нього підійшли обвинувачені та особа в червоній шапці, та почали наносити удари кулаками, потерпілий почав тікати в сторону вокзалу «Запоріжжя 1» та кликати на допомогу. Після чого почув поштовх в спину та впав. Під час нанесення йому тілесних ушкоджень обвинувачені зірвали з нього блютуз-гарнитуру, та його рюкзак. В подальшому підбігли співробітники поліції та затримали обвинувачених.
Показами свідка ОСОБА_10 , який пояснив суду, що він ніс службу в районі привокзальної площі вокзалу «Запоріжжя 1», коли піднялись на перон в провулку який веде в сторону вул. Барикадна почули крик про поміч. Потім побачили що двоє осіб держали потерпілого, а один обшукував його кармани. Коли вони підійшли з метою зупинення противоправних дій обвинувачені почали висловлювались в адресу патруля нецензурною бранню. Після чого були застосовані превентивні засоби та затримані обвинувачені.
Показами свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він ніс службу в районі привокзальної площі вокзалу «Запоріжжя 1», Під час патрулювання побачив, що двоє осіб держали потерпілого, а один з низ обшукував його кармани. Після чого обвинувачені були затримані
Крім того, вина обвинувачених підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення біля будинку № 22 по вул. Барикадній у м. Запоріжжі від 01.01.2016 року.
- протоколом огляду місця події від 01.01.2016 р. який проведено біля будинку № 22 по вул. Барикадній у м. Запоріжжі.
- протоколом огляду предмету від 03.01.2015 р. за яким оглянуто та вилучено майно потерпілого ОСОБА_8
- висновками експерта № 38 від 02.01.2016 року та № 39-д від 02.01.2016 року на підставі яких завдані тілесні ушкодження ОСОБА_12 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та могли виникнути в наслідок обставин описаних в обвинувальному акті.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.01.2016 року за участю ОСОБА_8 за яким ОСОБА_4 був впізнаний потерпілим.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.01.2016 року за участю ОСОБА_8 за яким ОСОБА_5 був впізнаний потерпілим.
- протоколом слідчого експерименту від 10.02.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_12 .
Аналізуючи докази суд приходить до висновку, що вони є достатніми, допустимими і повністю узгоджуються між собою. Факт невизнання своєї вини обвинуваченими суд розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за тяжкий злочин. При цьому матеріали кримінального провадження, покази свідків, висновки експертиз, підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Однак відповідно до п.4 постанови пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину.

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

Із встановленого судом випливає, що з викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагався втекти вчиняючи опір співробітникам поліції, але були затримані працівниками поліції на місці вчинення злочину з вилученням у них викраденого, тобто дії обвинувачених слід перекваліфікувати з ч.2 ст.186 на ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Виходячи з вищевикладенного, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала усі дії які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин які не залежали від її волі;
дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала усі дії які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин які не залежали від її волі;
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - відсутні.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рецидив злочинів, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий за корисні злочини, рецидив злочинів, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, задовільно характеризується, відсутність матеріальної шкоди.

Отже суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, але разом з тим вважає, що можливо призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 186 ч.2 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не виявлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який задовільно характеризується, раніше судимий за корисні злочини, рецидив злочинів, відсутність матеріальної шкоди, та добровільне відшкодування матеріальної компенсації потерпілому. Також суд враховує стан здоров*я обвинуваченого.

Таким чином суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, але разом з тим вважає, що можливо призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 186 ч.2 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 під час слухання даного провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 02.01.2016 року по день постановлення вироку 23.06.2016 року.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 під час слухання даного провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі починаючи з 02.01.2016 року по день постановлення вироку 23.06.2016 року.
Речові докази: приєднані до матеріалів справи постановою слідчого від 04.01.2016 року, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1