Справа № 487/2185/16-к
Провадження № 1-кс/487/385/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2016 року слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського ВП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000485, -
ВСТАНОВИВ :
27.04.2016 року слідчий Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 07.09.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 29.01.2016 приблизно о 17:00 годин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Мейзу М 2 міні», що належить ОСОБА_6 , яким користується малолітній ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а невстановлена особа жіночої статі відволікала малолітнього ОСОБА_7 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3282 гривні.

Крім того, 20.03.2016 приблизно о 17:00 годин, ОСОБА_4 , побачив зварювальний апарат марки «Дніпро М ММА-250», після чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 відкрито викрав зварювальний апарат марки «Дніпро М ММА-250» вартістю 3000 гривень.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.

Крім того, 16.03.2016 близько 16:00 годин, находячись біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа, проник до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав швейну та пральну машинки, які належать ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 23.03.2016 приблизно о 17:40 годин, ОСОБА_4 знаходячись в 1-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , відкрив двері тамбуру, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Giant» вартістю 5780 гривень. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 5780 гривень.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 , прояснив, що вчинив описані вище злочини за збігом обставин. Вину визнав повністю, просив застосувати запобіжний захід не повязаний із тримання під вартою для можливості відшкодувати шкоду потерпілим.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 07.09.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 29.01.2016 приблизно о 17:00 годин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Мейзу М 2 міні», що належить ОСОБА_6 , яким користується малолітній ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а невстановлена особа жіночої статі відволікала малолітнього ОСОБА_7 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3282 гривні.

Крім того, 20.03.2016 приблизно о 17:00 годин, ОСОБА_4 , побачив зварювальний апарат марки «Дніпро М ММА-250», після чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 відкрито викрав зварювальний апарат марки «Дніпро М ММА-250» вартістю 3000 гривень.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.

Крім того, 16.03.2016 близько 16:00 годин, находячись біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом підбору ключа, проник до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав швейну та пральну машинки, які належать ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 23.03.2016 приблизно о 17:40 годин, ОСОБА_4 знаходячись в 1-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , відкрив двері тамбуру, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Giant» вартістю 5780 гривень. Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 5780 гривень.

За даним фактом було розпочато кримінальне провадження та 29.01.2016 року до ЄРДР за №0000484 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

26.04.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.. 177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні та передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам, оскільки підозрюваний офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення корисливого характеру.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує те, що ОСОБА_4 у шлюбі офіційно не перебуває, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в тому числі щодо своїх близьких - матері та бабусі.

Таким чином, надані прокурором відомості свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати про існування передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання вказаних ризиків, тому вбачаються підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких, з урахуванням даних про його особу, ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та інших обставин вчинення кримінального правопорушення та встановлених у кримінальному провадженні фактів, розмір застави, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 182 КПК України, слід визначити у сумі 30000 гривень,що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 184, 193, 196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 25 червня 2016 року (включно).

Визначити розмір застави в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_4 , у разі звільнення під заставу зобов`язання не відлучатися за межі населеного пункту де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; прибувати за кожною вимогою до слідчого , прокурора, суду або до іншого визначеного слідчим органу державної влади.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 червня 2016 року (включно).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13