Справа № 369/8030/16-к
Провадження № 1-кп/369/431/16
В И Р О К
іменем України
08.09.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за № 0000032 від 30 серпня 2016 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, раніше судимого 12 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до двох років позбавлення волі ст. 75 КК України іспитовий строк два роки шість місяців, з середньою спеціальною освітою, тимчасово безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Сітізен-ЛТД» зареєстровано у Реєстраційній службі Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київської області 27.05.2015 та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Сітізен-ЛТД» в період з 27.05.2015 по теперішній час являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що в кінці березня 2015 року гр. ОСОБА_5 у невстановленому слідством місці зустрівся з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_6 », з приводу внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, державному реєстратору.

Усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих йому невстановленими слідством особами, ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, погодився на таку пропозицію.

В свою чергу, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний намір, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надав копії сторінок паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ватутінським РУ ГУ МВС України у м. Києві 25.09.2001 та копію картки платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 невстановленим досудовим розслідуванням особам, які на підставі цих документів виготовили протокол № 1 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Сітізен-ЛТД» (код за ) від 20 травня 2015 року, в якому ОСОБА_5 був зазначений як директор та власник підприємства та Статут ТОВ «Сітізен-ЛТД» в якому ОСОБА_5 був зазначений як директор та власник підприємства.

В подальшому, 20.05.2016 ОСОБА_5 зустрівся із невстановленими слідством особами біля метро «Контрактова площа» м. Києва та прослідував за адресою: АДРЕСА_2 , до приватного нотаріуса ОСОБА_7 , де в присутності вказаного нотаріуса підписав наступні установчі документи:

- протокол № 1 Загальних зборів учасників ТОВ «Сітізен-ЛТД» від 20 травня 2015 року, в який внесені неправдиві відомості, щодо призначення на посаду директора ТОВ «Сітізен-ЛТД» ОСОБА_5 та створення у ТОВ «Сітізен-ЛТД» статутного капіталу у розмірі 200 000 грн., 100 відсотків якого належить ОСОБА_5 , який фактично наміру вести господарську діяльність не мав, грошові кошти до статутного капіталу підприємства не вносив;

- статут ТОВ «Сітізен-ЛТД», в який були внесені неправдиві відомості щодо наміру здійснення господарської діяльності передбаченої статутом, формування статутного капіталу підприємства у розмірі 200 000 грн. З даного приводу він розписався в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за реєстраційним № 625 від 2015 року.

Згідно висновку експерта № 1059/тдд від 29.08.2016 Київського міського НДЕКЦ МВС України підписи в протоколі № 1 Загальних зборів учасників «Сітізен-ЛТД» від 20 травня 2015 року в графі «Голова та секретар зборів ОСОБА_5 » та статуті ТОВ «Сітізен-ЛТД», реєстраційний номер № 0011125 від 27.05.2015 в графі «Учасник Товариства ОСОБА_5 » виконані ОСОБА_5 .

На час підписання ОСОБА_5 Протоколу № 1 Загальних зборів учасників ТОВ «Сітізен-ЛТД» та Статуту ТОВ «Сітізен-ЛТД», останній розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «Сітізен-ЛТД», оскільки буде призначеним директором та власником підприємства і в подальшому до діяльності ТОВ «Сітізен-ЛТД» не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням ТОВ Сітізен-ЛТД» будуть займатись інші особи.

На підставі вищевказаних установчих документів, засвідчених ОСОБА_5 , як власником та директором підприємства, невстановленими слідством особами 27.05.2015 подано документи, які містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору, чим саме здійснили державну реєстрацію ТОВ «Сітізен-ЛТД» у державного реєстратора Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київської області, про що вчинено запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 0011125.

Дії ОСОБА_5 , які полягають у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей, посприяли порушенню: Закону України «Пpo підприємництво», Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Закону України "Про систему оподаткування", Цивільного Кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_5 вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації і юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання документів, які містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка укладена 31 серпня 2016 року між прокурором та обвинуваченим, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, де зазначені її сторони, формулювання обвинувачення, обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 205-1 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком на один рік та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробуванням, з іспитовим строком один рік. Також сторони погодили відповідно до вимог ст. 70 КК України з можливістю призначення ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2015, визначивши йому остаточно кримінальне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з випробовуванням строком на 2 роки 6 місяців та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205-1 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, а тому угода не суперечить закону.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Розмір витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд вирішує відповідно до ст.ст. 124, 126 КПК України, стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_5 1100,50 грн. в дохід держави за проведення експертизи, які обвинувачений згоден відшкодувати.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 31 серпня 2016 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитом строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2015, визначивши йому остаточно покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ст. 76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1100 (одну тисячу сто) грн. 50 (п`ятдесят) коп. за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення прокурором, обвинуваченим та захисником.

Суддя ОСОБА_1