У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представників СФГ «ФІНАГЕЄВ» - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 1 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:

Як бачаться з клопотання слідчого у проваджені СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 05.10.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в період з 01.01.2016 по 31.08.2016 службові особи С(Ф)Г «ФІНАГЕЄВ» () використовуючи розроблену ними схему по ухиленню від сплати податків, умисно занизили податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4 633 862,66грн.

Таким чином, службові особи С(Ф)Г «ФІНАГЕЄВ», зловживаючи своїм службовим становищем, занизили податок на додану вартість, на суму 4 633 862,66 грн., скоїли кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.212 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що службові особи С(Ф)Г «ФІНАГЕЄВ» використовують в злочинній діяльності офісні та складські приміщення розташовані за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н., с.Благодатне, вул. Центральна, 33 в.

27.10.2016, відповідно до ухвали слідчого судді приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 (справа №522/19551/16-к) від 20.10.2016 було проведено обшук за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н., с.Благодатне, вул. Центральна, 33 в, у приміщеннях власником яких, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №70666020 від 17.10.2016 є С(Ф)Г «ФІНАГЕЄВ» ().

За результатами обшуку було виявлено: два насипи зерна, кожна по обидві боки приміщення. Зі слів ОСОБА_4 вказане зерно є пшеницею, вага якого складає 100 120 тон. та власником є С(Ф)Г «ФІНАГЕЄВ». Вказані 100 120 тон. зерна мають відношення до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та можуть бути використані для погашення збитків по кримінальному провадженню.

Враховуюче те, що є достатні підстави вважати, що вищезазначене майно має важливе доказове значення та у разі не накладення арешту є достатні підстави вважати, що це може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане зерно.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити його клопотання у повному обсязі.

Представники СФГ «ФІНАГЕЄВ» - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його необґрунтованість.

Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши додані до клопотання матеріали, заслухав думку слідчого, представників СФГ "ФІНАГЕЄВ" вважаю, що клопотання про накладення арешту на майно - задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В порушення вимог ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено належним чином відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170 174 КПК Країни, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 1 відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

01.11.2016