Справа № 139/472/13-к
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
28 липня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці клопотання сторони кримінального провадження - прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 31 травня 2011 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки із звільненням від відбування покарання з однорічним іспитовим строком; 03 жовтня 2012 року Мурованокуриловецьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і шість місяців із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
30 листопада 2015 року на адресу суду направлено повідомлення НЦБ Інтерполу в РФ щодо встановлення місця знаходження розшукуваного ОСОБА_4 ІТТ ОМВС Росії по Єйському району. Одночасно стороною Російської Федерації запитувалася інформація про підтвердження наміру вимагати арешту і видачу затриманого, а також на документи, що обґрунтовують необхідність обрання розшукуваному міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З цією метою прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивація клопотання:
07 квітня 2013 року близько 23-ої години ОСОБА_4 шляхом вільного доступу пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 та викрав гідравлічний прес, що належить ОСОБА_6 , завдавши потерпілому збитку на суму 1080 гривень.
Заяву про злочин слідчим 15 квітня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України.
Досудовим слідством було встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 31 травня 2011 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки із звільненням від відбування покарання з однорічним іспитовим строком та 03 жовтня 2012 року Мурованокуриловецьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і шість місяців із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 2 роки.
18 квітня 2013 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
19 квітня 2013 року слідчим суддею Мурованокуриловецького районного суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
ОСОБА_4 порушив покладені на нього обов`язки особи, що перебуває під домашнім арештом, з 01 червня 2013 року перебуває у розшуку. За інформацією НЦБ Інтерполу в РФ ОСОБА_4 перебуває в Російській Федерації.
Прокурор вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно, вважає, що це клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України має бути розглянуто у відсутності обвинуваченого.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, наведених у ньому, а також просила у випадку обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави двадцять розмірів мінімальної заробітної плати і покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заслухавши прокурора, дослідивши зміст клопотання та матеріали, зібрані цій справі, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного:
Відповідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
30 листопада 2015 року на адресу суду направлено повідомлення НЦБ Інтерполу в РФ щодо встановлення місця знаходження розшукуваного ОСОБА_4 ІТТ ОМВС Росії по Єйському району. Одночасно стороною Російської Федерації запитувалася інформація про підтвердження наміру вимагати арешту і видачу затриманого, а також на документи, що обґрунтовують необхідність обрання розшукуваному міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Отже, стороною обвинувачення доведено перебування ОСОБА_4 у міжнародному розшуку.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.
Ухвалою слідчого судді Мурованокуриловецького районного суду від 19 квітня 2013 року (а.с. 51-53) стверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_4 в скоєнні 07 квітня 2013 року злочину щодо майна ОСОБА_6 , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці із забороною залишати житло в період з двадцять другої до шостої години та встановленням обов`язку прибувати до слідчого, прокурора та суду по першому виклику на визначений ними час.
Наявними в судових матеріалах кримінального провадження судовою повісткою (а.с. 13), довідкою Немерченської сільської ради № 556 від 23.05.2013 року (а.с. 16), ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 01 червня 2013 року (а.с. 18) про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 , повідомленням НЦБ Інтерполу в РФ щодо встановлення місця знаходження розшукуваного ОСОБА_4 (а.с. 44, 45) стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 переховується від суду і перебуває на території іншої держави, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 перешкоджатиме розгляду кримінального провадження будь-яким іншим чином, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, суд переконаний, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на переховування від суду, тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , санкції статті, яка передбачає, в тому числі позбавлення волі до п`яти років, наявність двох непогашених судимостей за аналогічні злочини (а.с. 56), суд вважає, що це саме ті обставини, що вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого для своєчасного судового розгляду кримінального провадження та можуть бути застосовані на строк 60 днів.
Приписи ч. 4 ст. 196 КПК України зобов`язують суд вказати дату закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Однак, суд вважає, що таке є можливим лише у випадку, коли обвинувачений береться під варту у залі суду. В даному конкретному випадку суду не відомо, коли настане момент затримання обвинуваченого для взяття його під варту. Тому необхідно користуватися правилом обчислення процесуальних строків, викладеним у другому реченні ч. 1 ст. 115 КПК України, і визначити його вказівкою на подію момент взяття під варту.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до норм діючого кримінального процесуального кодексу, розмір застави визначається в залежності від тяжкості злочину.
Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до класифікації злочинів, визначеної у ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Згідно пункту першого частини 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину середньої тяжкості визначається від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Частина 7 ст. 182 КПК України вказує на те, що у випадках, передбачених частинами 3-4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зі змісту частин 4, 5 статті 202 КПК України слідує, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти негайно за розпорядженням уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою якого знаходиться підозрюваний, обвинувачений, після отримання та перевірки документа про внесення застави, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При відсутності іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою, та після отримання і перевірки документа, підтверджуючого факт внесення застави уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Таким чином, відповідно до приписів наведених статей, а також враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який порушив покладені на нього обов`язки особи, що перебуває під домашнім арештом, суд вважає за необхідне при винесенні ухвали про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в максимальному розмірі, передбаченому п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 20 розмірів мінімальних заробітних плат в сумі 29 тисяч гривень.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 202, 369-372 КПК України, суд -
Клопотання задовольнити. Застосувати щодо обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід тримання під вартою строком шістдесят днів.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття під варту.
Уповноваженій особі, яка буде брати під варті ОСОБА_4 , негайно вручити обвинуваченому копію цієї ухвали та відібрати від нього відповідну розписку, яку негайно направити до Мурованокуриловецького районного суду.
В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.
З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду по першому виклику на визначений час;
2) не відлучатися за межі с. Немерче Мурованокуриловецького району Вінницької області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання або місця роботи.
Вказані обов`язки, в разі внесення застави, покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.
В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: _____________