Справа № 171/2580/15-к
1-кп/214/219/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001138 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Гранітне Апостолівського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;-

6.10.2004 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

15.08.2007 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 9.03.2010 року звільнився умовно-достроково;

07.11.2012 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

15.03.2015 року Довгинцевським районним судом м.Кривого Рогу за ст.185 ч.3 ст.15 ч.2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи неодноразово раніше судимий за аналогічні злочини, та маючи не зняту та не погашену в законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв аналогічний корисливий злочин.

29.09.2015 року приблизно о 21:00 годин ОСОБА_4 перебуваючи на території земельної ділянки, розташованій між домоволодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , яка належить гр. ОСОБА_5 , побачив колодязь після чого у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, перебуваючи на території вищевказаної земельної ділянки, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно, викрав побутовий центробіжний погружний електронасос «ВОДОЛІЙ 0,5-25У» вартістю 2500 гривень, 28 метрів мідного 4-ох жильного кабелю та металеву кришку колодязя розміром: довжиною 50 см. шириною 60 см. товщиною 4 мм, після чого переніс побутовий центробіжний погружний електронасос «ВОДОЛІЙ 0,5-25У» в покинуту будівлю поблизу берега Каховського водосховища в с. Ленінське, а викрадені ним 28 метрів мідного 4-ох жильного кабелю та металеву кришку колодязя розміром: довжиною 50 см. шириною 60 см. товщиною 4 мм., які матеріальною цінності для ОСОБА_5 не представляють, на берег Каховського водосховища, тим самим розпорядившись викраденим майном, чим спричинив збиток гр. ОСОБА_5 на загальну суму 2500 гривень.

Суд прийшов до висновку, щодо винуватості ОСОБА_4 . Дії обвинуваченого за ст. 185 ч.2 КК України кваліфіковані вірно як за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Висновки суду ґрунтуються на досліджених доказах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 29 липня 2015 року приблизно о 21 годині він перебуваючи на земельній ділянці с.Ленінське, де обрізав насос з дротами, кришку, які належали потерпілому. Все сховав біля водойми, а на наступний день продав. Частину викрадено було вилучено та повернуто потерпілому. З вартістю викраденого майна він згоден. В скоєному щиро кається.

Судом досліджені письмові матеріали кримінального провадження:

- постановою слідчого визнано речовим доказом мідний випалений 4-жильний дріт довжиною 28 м (а.с.23), який передано потерпілому ОСОБА_5 на збереження (а.с.24);

- постановою слідчого визнано речовим доказом металеву кришку 50х60 см, товщиною 4 мм, (а.с.34), яка передана ОСОБА_5 на збереження (а.с.35);

- за побутовою характеристикою (а.с.44), обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно;

- за медичними довідками (а.с. 45, 46), обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває;

- за довідкою ІЦ , та копіює вироку ОСОБА_4 раніше судимий (а.с.38, а.с.60 том 2)).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за пропозицією сторін, суд вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, а саме докази винуватості обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується. Сторони розуміють наслідки не дослідження судом цих обставин. Враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, згідно положень ст. 349 КПК України суд вважає достатнім дослідження наступних доказів пояснень обвинуваченого та дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого та стосуються речових доказів.

Усі досліджені судом докази є допустимими, належними та достатніми, з урахуванням положень ст.. 349 ч.3 КПК України для висновки щодо винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України та є осудним .

Відповідно до ст.66 КК України обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, не працює, на обліку у лікарів не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, остаточне покарання призначити за правилами ст. 70 ч.4 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням, призначеним вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 15.03.2016 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`ять) років 1 місяця позбавлення волі з відбування у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з часу затримання 26.11.2015 року Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України з часу затримання 26.11.2015 року до дня набрання вироку законної сили, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 розрахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі:

- мідний випалений 4-жильний дріт довжиною 28 м (а.с.23), металеву кришку 50х60 см, товщиною 4 мм, (а.с.34), які передані потерпілому ОСОБА_5 залишити в розпорядження останнього;

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1