25 жовтня 2016 року м. Київ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5
суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) на дев'ять років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 20 серпня 2015 року вирок залишено без зміни.

29 березня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без зміни.

У заяві засуджений ОСОБА_4 просить про перегляд постановленого щодо нього рішення касаційного суду і, окрім того, долучає клопотання про поновлення строку на оскарження рішення касаційного суду, посилаючись на те, що попередню заяву до Верховного Суду України подав вчасно, а з рішенням про її повернення у зв'язку із неусуненням у встановлений строк недоліків, він не погоджується.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для відкриття провадження немає.

Згідно із статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 445 КПК підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є :

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Вказаний вище перелік підстав для перегляду справ Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У заяві засуджений не посилається на конкретні положення статті 445 КПК, якими регламентуються підстави для перегляду судових рішень Верховним Судом України, не конкретизує, яка саме норма права неоднаково застосована судом касаційної інстанції та не наводить жодних обґрунтувань, які б свідчили про це, а фактично зазначає перелік, на його думку, порушень закону судами всіх інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо нього, а саме, вказує про недоведеність його винуватості, неповноту судового розгляду та неправильну оцінку достовірності доказів по справі, що не є предметом перегляду Верховним Судом України.

Окрім того, заява подана без дотримання вимог статті 449 КПК, оскільки у разі звернення до Верховного Суду України із заявою про перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 і 2 статті 445 КПК, до неї належить додавати копії різних за змістом судових рішень на підтвердження своїх доводів; якщо ж заява подається з підстав, передбачених пунктами 3 і 4 статті 445 КПК, - слід долучати відповідно копію постанови, що засвідчує невідповідність рішення касаційного суду висновкам Верховного Суду України, або ж рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої, визнана Україною, яким встановлено порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні судом справи саме щодо заявника.

До заяви засуджений ОСОБА_4 не долучив жодного із перелічених у законі документу, а посилання його на перебування у місцях позбавлення волі, що ускладнює їх отримання, є безпідставними, оскільки закон не містить винятків із загального правила щодо додатків до заяви, яка подається в порядку глави 33 КПК.

Наведене свідчить про відсутність підстав для відкриття провадження у Верховному Суді України, а тому - й для розгляду питання про поновлення строку на оскарження судових рішень щодо засудженого.

З огляду на викладене, керуючись статтями 450, 451 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2016 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7

З оригіналом згідно

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_5