Дата документу Справа № 334/3811/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/491/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/3811/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши 30 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2016 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2016 року на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України, з посиланням на пункт 9 Перехідних положень КПК України 2012 року, ч. 6 ст. 126 та ч. 6 ст. 404 КПК України 1960 року, відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 про скасування арешту майна, у зв`язку з тим, що вимоги заявника не узгоджуються з жодним пунктом ч. 1 ст. 303 КПК України, а лист прокуратури Запорізької області № 04/2/2-871-15 від 25.12.2015 року не є процесуальним рішенням, яке може бути оскаржено (скасовано) в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2016 року, як незаконну, скасувати та направити його скаргу для подальшого розгляду.

Апелянт зазначив, що ним, у порядку ст. 174 КПК України, було подано клопотання про скасування арешту автомобіля, який був накладений в рамках кримінальної справи за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, порушеної в 2010 році за КПК 1960 року, проте, після проведення додаткового розслідування, кримінальне провадження було розпочате, а згодом й закрите на підставі ст. 284 КПК України, за правилами КПК України 2012 року, отже, на думку апелянта, суд мав вирішувати питання по його скарзі відповідно до приписів КПК України 2012 року.

Також ОСОБА_7 вважає, що посилання суду на ст. 304 КПК України, є порушенням норм процесуального права, оскільки ним було подано клопотання про скасування арешту майна, а не оскаржувалися дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до даних провадження та змісту апеляційної скарги, апелянт звернувся до слідчого судді із заявою про скасування арешту його майна, а саме автомобіля БМВ 5201 з держномером НОМЕР_1 , накладеного 16.06.2010 року слідчим під час досудового розслідування по кримінальній справі за фактом ДТП за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Після внесення зазначеної події в ЄРДР, кримінальне провадження було закрите на підставі ст. 284 КПК України, про що апелянт дізнався з листа прокуратури Запорізької області і на підставі якого звернувся до слідчого судді для вирішення питання по майну, арештованому в рамках кримінального провадження, по якому досудове розслідування на час звернення було завершене, що виключає застосування правил, передбачених ч. 1 ст. 174 КПК України.
В той час, як передбачено нормами ч. 3 та ч. 4 ст.174 КПК України, при закритті кримінального провадження питання про скасування арешту майна підлягає вирішенню процесуальною особою по провадженню або судом, саме до яких апелянт і повинен був звертатись з відповідною заявою.
Отже, слідчий суддя прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення про відсутність у заявника предмету оскарження та підстав для звернення до слідчого судді, за наслідками чого правомірно відмовив апелянту у відкритті провадження за заявою на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
На правильність рішення слідчого судді також вказують пояснення прокурора під час апеляційного розгляду стосовно того, що заступником прокурора Запорізької області 10.08.2016 року було скасоване рішення про закриття кримінального провадження, яке повернуто процесуальній особі для вирішення питання по майну, арештованому в рамках цього провадження, про що був повідомлений і апелянт.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді по провадженню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 про скасування арешту майна, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4