Ухвала
іменем україни
25 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження № 0001140 відносно ОСОБА_7 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року.
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого
20 травня 2013 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді 200 год. громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК, та призначено покарання:

- за п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла;
- за ч. 4 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією 1/2 майна, що є його власністю, крім житла.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, крім житла.
Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат, та про речові докази.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року зазначений вирок суду залишений без зміни.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, шляхом розбійного нападу та навмисного вбивства, вирішив заволодіти чужим майном і, реалізуючи свої злочинні наміри, 12 липня 2014 року близько 13 год. 30 хв., будучи обізнаним із розповіді сторонніх осіб про те, що ОСОБА_8 здає в найм житло, за що одержує кошти готівкою, під надуманим приводом найму житла зайшов на територію будинковолодіння АДРЕСА_2 . Не знаючи про злочинний намір ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запросила його у приміщення літньої кухні, де ОСОБА_7 , з метою подолання опору ОСОБА_8 , скориставшись тим, що потерпіла була повернута до нього спиною, наніс їй удар рукою в область голови, від якого ОСОБА_8 , втративши рівновагу, впала на підлогу кімнати.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , шляхом стиснення шиї пальцями рук, що призвело до розвитку механічної асфікції, спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть ОСОБА_8 на місці події.
ОСОБА_7 після вбивства потерпілої заволодів її майном на загальну суму 5297 грн 94 коп.
В ході вчинення злочину ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, які причинного зв`язку зі смертю останньої не мають.
Крім того, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство із корисливих мотивів та розбій, поєднаний із проникненням у житло та заподіянням потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, знайшовши в оголошеннях газети об`яву про надання ОСОБА_9 в найм житла та попередньо домовившись по телефону з нею про зустріч під надуманим мотивом найму житла, 29 липня 2014 року близько 18 год. 30 хв. зайшов на територію будинковолодіння АДРЕСА_3 . Не будучи обізнаною щодо злочинних намірів обвинуваченого, ОСОБА_9 запросила ОСОБА_7 у приміщення літньої кухні, де ОСОБА_7 з метою подолання опору ОСОБА_9 , скориставшись тим, що потерпіла була повернута до нього спиною, наніс їй удар рукою в область голови, від якого ОСОБА_9 впала на підлогу.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 накинув на шию ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі, провід електричної переноски та, обкрутивши його навколо шиї потерпілої, почав стискати провід на шиї потерпілої, спричинивши таким чином потерпілій тяжкі тілесні ушкодження у виді странгуляційної борозни в області шиї, крововиливу в грудинно-ключичні м`язи на рівні грудини та ключиці в сукупності з механічною асфіксією, які призвели до смерті ОСОБА_9 на місці події.
Після вбивства потерпілої заволодів її майном на загальну суму 1861 грн. 58 коп.
Під час вчинення злочину ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, які причинного зв`язку зі смертю останньої не мають.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить судові рішення змінити та призначити ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з довічним позбавленням волі. При цьому посилається на те, що ОСОБА_7 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочинів, заявлений цивільний позов визнав повністю, за місцем проживання та місцем проходження служби в армії характеризується позитивно, є молодою особою, здійснює догляд за батьком пенсіонером. Зазначає, що наведені обставини належним чином не враховані судами при призначенні покарання. Вказує, що судами залишено поза увагою його клопотання про призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з довічним позбавленням волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 у режимі відеоконференції, які підтримали касаційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 і доведеність його вини у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК, у касаційній скарзі не оспорюються

Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 64 КК довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК, та призначив йому, із застосуванням ст. 70 КК, основне покарання у виді довічного позбавлення волі.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК, врахував: ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є особливо тяжкими, обставини вчинених злочинів, особу обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують покарання, - рецидив злочинів, вчинення злочинів щодо осіб похилого віку, та обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому суд першої інстанції, обґрунтовуючи необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі, у вироку зазначив, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, за незначний проміжок часу скоїв особливо тяжкі корисливі злочини, а саме два вбивства та розбійні напади з метою заволодіння коштами потерпілих, при цьому їх вчинення детально спланував, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_7 , систематичність його особливо небезпечних діянь і перешкоджає застосуванню до ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника, в яких порушувалось питання щодо призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з довічним позбавленням волі, ретельно перевірив вказані доводи, які є аналогічні доводам касаційної скарги захисника, визнав їх безпідставними та зазначив, що наведені у вироку обставини давали суду першої інстанції підстави не застосовувати до обвинуваченого позбавлення волі на певний строк, а призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.
Висновки апеляційного суду, на думку колегії суддів, є законними, обґрунтованими та належним чином мотивовані.
Доводи касаційної скарги захисника щодо залишення судами поза увагою його клопотання про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк є необґрунтованими.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Призначене засудженому ОСОБА_7 покарання відповідає положенням ст. ст. 65, 64 КК і, за наведених у касаційній скарзі захисника доводів, підстав для призначення ОСОБА_7 покарання, не пов`язаного з довічним позбавленням волі, колегія суддів не знаходить.
З огляду на викладене, доводи касаційної скарги захисника є безпідставними.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3