Справа № 510/1916/15-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
11.08.2016 р. Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , не маючого судимості
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого у АДРЕСА_4 , не маючого судимості
-у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

Встановив:
16.01.2015 р. приблизно о 23.30 год. обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою та спільно, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на другому поверсі під`їзду №10 будинку АДРЕСА_5 , викрали металеві двері, встановлені в коридорі другого поверху вищевказаного будинку, надалі розпорядившись ними на свій розсуд, заподіявши СК «Житлово-комунальна служба Ренійської міської ради» матеріальну шкоду у сумі 320 грн.
Своїми вищевказаними діями обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе визнали, не заперечували спільного таємного викрадення чужого майна за вищевикладених обставин. У содіянному розкаюються.
Від представника СК «Житлово-комунальна служба Ренійської міської ради» до судового розгляду надійшла заява, згідно із якою він просив про розгляд справи без його участі, викрадене майно було повернено, позовних вимог до обвинувачених не заявляє, міру покарання залишає на розсуд суду.
Оскільки обвинувачені повністю визнали свою вину та не оспорювали фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, впевнившись у правильному розумінні обвинуваченими змісту цих обставин, добровільності їх позиції, та роз`яснивши обвинуваченим наслідки застосування вказаної норми в частині права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись дослідженням доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, окрім визнання обвинуваченими вини, їх винуватість у вчиненні крадіжки чужого майна підтверджується наступними доказами.
Викрадення обвинуваченими майна підтверджується заявою керівника СК «Житлово-комунальна служба Ренійської міської ради», не заперечувалось обвинуваченими в ході досудового розслідування та судового розгляду, в ході досудового розслідування було оглянуто місце пригоди, викрадене майно було обвинуваченим ОСОБА_5 видано, оглянуто, визнано речовим доказом, долучено до кримінального провадження та передано на відповідальне зберігання, вартість викраденого майна також підтверджена належним чином.
Визнання обвинуваченими вини, їх показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб таємно викрали чуже майно, та підлягають відповідальності за ст. 185 ч.2 КК України.
Як особи обвинувачені характеризуються задовільно, про що свідчать характеристики та данні довідок, є особами, що не мають судимості, мають постійне місце проживання.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, суму шкоди, її відшкодування та відсутність матеріальних претензій, наявність у обвинувачених постійного місця проживання. Судом також враховано визнання обвинуваченими вини, розкаяння у скоєному, їх сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, як передбачену ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину особами, що перебували у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених у даному випадку можливе без відбування ними покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
Завдану шкоду відшкодовано на стадії досудового розслідування, цивільний позов не заявлявся, процесуальних витрат у провадженні немає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити покарання - по 2 (два) роки позбавлення волі - кожному.
Застосувати до обвинувачених ст.75 КК України, звільнивши їх від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 1 (один) рік.
До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченим не обирати.
Речові докази: металеві двері, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити зберігачу для подальшого використання за призначенням.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя ОСОБА_1