Справа № 214/7583/15-к
1-кп/214/153/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка є законним представником малолітніх

потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 ,

їх представника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, працюючого регіональним менеджером ТОВ «Теплоізол», одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого 19 червня 2014 року Жовтневим районним судом Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та звільненого від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 29 липня 2015 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, керуючи належним йому технічно справним автомобілем марки «Hyundai Getz», р/н НОМЕР_1 , рухаючись по пр. 200-річчя Кривому Рогу в Саксаганському районі м. Кривого Рогу з боку пл. 30-річчя Перемоги у напрямку вул. Тухачевського, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу в районі електроопори №61, по якому проїзну частину справа наліво відносно руху його автомобіля перетинав пішохід ОСОБА_11 , не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не зменшивши швидкість руху керованого ним автомобіля аж до зупинки транспортного засобу для того, щоб надати дорогу пішоходові ОСОБА_11 , в результаті чого допустив наїзд на останнього, який у момент первинного контакту з автомобілем був звернутий до автомобіля лівою бічною поверхнею тіла за умови вертикального або близького до нього положення, чим грубо порушив своїми діями вимоги п. п. 1.3, 1.5., 2.3. (б), 12.4, 12.9 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

- п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км./год.»;

- п. 12.9 Водієві забороняється:

б) «перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

- п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_4 п. 18.1 ПДР України знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пішоходу ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у виді сумісної тупої травми голови, тулуба та кінцівок, закритої черепно-мозкової травми забійної рани в лівій лобній ділянці, в лівій скроневій ділянці, саден в лівій лобній ділянці, на спинці носу, в лівій скроневій ділянці, по лівій вушній раковині, в потиличних ділянках, синців по повікам лівого ока в лівій скроневій ділянці, крововиливу в м`яких покривних тканинах голови в лівій лобно-скронево-потиличних ділянках, перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливів під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, забою речовини головного мозку, закритої тупої травми тулубу саден по лівому надпліччю, по передній поверхні грудей ліворуч, по лівій бічній поверхні грудей, по лівій передній поверхні черева, саден по лівій бічній поверхні шиї, численних поверхневих ран по правій половині спини, крововиливів в м`яких тканинах попереку праворуч, крововиливів в м`яких тканинах правої бічної поверхні грудей та тазу ліворуч, переломів 4-8 ребер праворуч по лопатковій лінії з ушкодженням пристінкової плеври та тканини правої легені, переломів 4-8 ребер праворуч по передній пахвинній лінії без пошкодження пристінкової плеври, забою правої легені з рідкою кров`ю в правій плевральній порожнині, щілиноподібних ушкоджень тканини правої легені уламками ребер, закритої тупої травми кінцівок саден по задній поверхні лівої верхньої кінцівки, по зовнішній поверхні лівої гомілки, по передній поверхні правого колінного суглобу, по тильній поверхні правої стопи, синців по внутрішній поверхні правої гомілки, по задній внутрішній поверхні лівої гомілки, крововиливів у м`яких тканинах зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, по внутрішній поверхні лівої гомілки, по внутрішньо-задній поверхні лівого колінного суглобу, перелому лівої малогомілкової кістки, повного вивиху правого колінного суглобу з відривом малогомілкової кістки, які у своїй сукупності явились причиною смерті ОСОБА_11 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_4 в період часу з 21:00 до 21:30 годин в районі вищевказаної електроопори, знаходяться в причинному зв`язку з її настанням і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень стосовно живих осіб.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята підтвердив всі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, суду показав, що 29 липня 2015 року, приблизно о 21 годині, він, керуючи належним йому автомобілем «Hyundai Getz», р/н НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі по пр. 200-річчя Кривому Рогу в м. Кривому Розі з боку пл. 30-річчя Перемоги в напрямку зупинки «Ювілейна», був темний час доби, чи освітлювалась проїзна частина він не пам`ятає, швидкість руху його автомобіля була біля 100 км/год, біля нерегульованого пішохідного переходу, який розташований напроти магазину «Рейнфорд», він трохи знизив швидкість руху, коли раптом помітив, що по пішохідному переходу безпосередньо перед його автомобілем справа наліво рухається пішохід, якого він раніше чомусь не побачив, він відразу загальмував та здійснив відворіт керма вліво, однак запобігти зіткнення з пішоходом йому не вдалося, він виїхав за межі дороги, де зіткнувся з металевою огорожею та отримав травму обличчя, при цьому педаль гальма не відпускав, після чого вийшов з автомобіля, підійшов до збитого ним пішохода та зрозумівши, що той вже мертвий, відразу повернувся до свого автомобіля та сів у нього, щоб не створювати конфлікту з громадянами, які почали збиратись на місці скоєння ДТП, при цьомуу вчиненому розкаявся, попросив вибачення у потерпілих, просив суд не карати його суворо, не позбавляти його волі та взяти до уваги, що у нього на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, що він частково відшкодував завдану потерпілим шкоду, що має намір продовжувати відшкодовувати шкоду потерпілим, що зможе робити, тільки перебуваючи на волі, що він дуже жалкує з приводу вчиненого.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які позитивно характеризують його особу за місцем роботи та місцем проживання, підтверджують наявність у нього судимості та обставини притягнення обвинуваченого 13 разів у період з 2008 року по 2015 року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, а також відповідні документи, які підтверджують наявність у обвинуваченого малолітніх дітей (т. 3, а. с. 77-85, 90)

Суд, ураховуючи думки учасників судового розгляду, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Ураховуючи думку прокурора, обвинуваченого, потерпілих та їхнього представника, суд у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та потерпілих стосовно пред`явленого цивільного позову, а також письмових документів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, особисте ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання, раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення та який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема, які спричинили пошкодження транспортних засобів та залишення місця ДТП, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, частково відшкодував завдану шкоду потерпілим, ставлення самих потерпілих до обвинуваченого, які просили вибрати йому покарання, пов`язане із позбавленням волі.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами, позаяк приходить до висновку про неможливість його виправлення без відбування покарання, оскільки обвинувачений вчинив тотожне кримінальне правопорушення у 2014 році, продовжував після цього здійснювати порушення правил дорожнього руху, що привело, зокрема, до скоєння ним ДТП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим є підстави вважати, що обвинувачений належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Разом з тим, потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка є законним представником малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, підтриманий ними та їхнім представником у повному обсязі, в якому потерпілі просять стягнути з обвинуваченого на їхню користь та на користь малолітніх потерпілих по 500000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та на користь потерпілої ОСОБА_6 на утримання малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 по 1499 грн. 19 коп. щомісяця у зв`язку з втратою годувальника із врахуванням індексації до досягнення дітьми повноліття, а в разі навчання до закінчення ними навчання, починаючи з 29.07.2015 року, також на користь потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 50000 грн., витрачених на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, а також 12000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Обвинувачений позовні вимоги щодо стягнення з нього моральної та матеріальної шкоди визнав частково: моральну шкоду в розмірі 20000 грн. кожному з потерпілих, матеріальну шкоду в розмірі 40000 грн., проти задоволення решти позовних вимог не заперечував.

Отже, розглядаючи позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та малолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_7 по 500000 грн. у відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих моральної шкоди, суд ураховує глибину душевних страждань кожного з потерпілих, пов`язаних з їхнім душевним болем, викликаним відчуттям втрати близької людини, негативні наслідки, які виникли в результаті такої втрати та є довічними, що безперечно порушило їх звичний склад життя та потребує додаткових зусиль для його організації, тому суд уважає, що у зв`язку з цим розмір моральної шкоди повинен бути визначеним у розмірі 250000 грн. щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та малолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_7 , кожних окремо.

Позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 на утримання малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 по 1499 грн. 19 коп. щомісяця у зв`язку з втратою годувальника із врахуванням індексації до досягнення дітьми повноліття, а в разі навчання до закінчення ними навчання, починаючи з 29.07.2015 року, які визнані обвинуваченим у повному обсязі, у відповідності до положень ст. 174 ЦПК України підлягають задоволенню, але в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_6 на утримання малолітніх потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_7 по 1499 грн. 19 коп. щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 29.07.2015 року, оскільки решта вимог щодо можливого навчання дітей стосується подій, які ще не відбулися в часі, а питання індексації грошового утримання вирішуються органами виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Щодо вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих 50000 грн. у відшкодування витрат, понесених на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, то такі вимоги у відповідності до положень ст. 1166 ЦК України підлягають задоволенню, але частково, а саме в розмірі 4012 грн., оскільки суд ураховує в даному випадку часткове відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілим в загальному розмірі 45988 грн. (т. 1, а.с.46, 47, 62, 63, 73, 74).

Що ж до вимог потерпілих про стягнення з обвинуваченого на їхню користь 12000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки на їх підтвердження потерпілими не надано належних доказів, так як квитанції, отримані потерпілими від їхнього представника ОСОБА_8 , взагалі не містять доказів сплати за його послуги будь-якої грошової суми (т. 1, а.с.38, 39).

Отже, у зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити тим же до набрання вироком законної сили.

Позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка є законним представником малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , кожних окремо, по 250000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , кожного окремо, у зв`язку із втратою годувальника по 1499 грн. 19 коп. щомісяця до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з 29.07.2015 року.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 4012 грн. у відшкодування витрат, понесених на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази автомобіль марки марки «Hyundai Getz», р/н НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , який зберігається на території Саксаганського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, повернути законному володільцю, правий та лівий тапки, які знаходяться на зберігання у ОСОБА_6 , дозволити використовувати останній за своїм розсудом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .