Справа№ 640/3693/15-к
н/п 1-кп/640/67/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016 Київський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8
ОСОБА_9
ОСОБА_10
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 115 КК України, -
ОСОБА_6 28.11.2014 р., близько 22 год. 29 хв., знаходячись у приміщенні ТРК «Караван», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Гер. Праці, 7, в ході конфлікту зі співробітником охорони ТРК «Караван» ОСОБА_10 , що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, маючи умисел спрямований на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи цього, наніс два удари кулаком правої руки в область голови та кінцівок ОСОБА_10 , в результаті чого останній впав на підлогу, чим спричинив останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3882а-я/14 від 04.12.2014 р. тілесні ушкодження у вигляді синця на голові і правій руці, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_6 03.12.2014 р., приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи в автомобілі марки ДЕУ «Сенс» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 під час прямування від буд. АДРЕСА_2 , проїжджаючи поблизу кафе «Clumba», розташованого по вул. Н.Ужвій, 95 у м. Харкові, на ґрунті особистих неприязних відносин через заволодіння, зі слів ОСОБА_6 , його телефоном потерпілим ОСОБА_11 , діючи необережно, в процесі виниклого конфлікту, маючи при собі розкладний ніж та тримаючи його в правій руці, проявивши злочинну недбалість, і не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен і міг їх передбачити, в процесі боротьби завдав ОСОБА_11 два удари в область грудної клітини кулаком правої руки, в якому знаходився ніж, чим заподіяв останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 395-Ат/14 від 04.02.2015 р. поверхневу колото-різану рану передньої поверхні грудної клітини зліва, яка за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; колото-різану рану грудної клітини, яка проникає в плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, серця та судин серця, яка за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Внаслідок отриманого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини та його ускладненням травматичного шоку, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 8-00 год. помер у приміщенні відділення політравми ХМКЛШНМД ім. О.Ф.Міщанінова.
ОСОБА_6 винним себе у спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , що мало місце 28.11.2014 р., визнав повністю; у вбивстві ОСОБА_11 визнав частково, посилаючись на те, що вбив ОСОБА_12 через необережність, умислу на заподіяння смерті йому не мав.
Будучи допитаним в судовому засіданні, надав наступні показання щодо кримінального провадження.
22.08.2014 р. біля 21 год. він та його знайомі були в ресторані «Мафія», який розташований у ТРЦ «Караван» з приводу святкування дня народження. Біля 22 год. 30 хв. вони зібрались додому, він був у стані легкого алкогольного сп`яніння. Коли вони проходи через хол «Караван», знайома підійшла до дитячого потягу та подзвонила у дзвоник і вони пішли на вихід. Коли вони відійшли приблизно на 20 метрів, до них підійшов охоронник та спитав, що вони там робили. Він відповів, що вони нічого там не робили. Останній зупинив їх та визвав ще одного охоронця за прізвищем ОСОБА_13 , щоб він оглянув потяг. Останній повідомив, що все в порядку. Вони стали рухатися далі, а ОСОБА_14 почав їх ображати. В результаті чого між ними виник конфлікт. В якийсь момент ОСОБА_13 смикнув його за рукав і він наніс йому удар рукою в обличчя. Через деякий час повідомили, що викликали міліцію. Зазначений конфлікт відбувався приблизно 20 хвилин. Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_13 визнає частково, вважає позов про відшкодування моральної шкоди дуже завищений.
За епізодом вбивства через необережність ОСОБА_11 показав наступне.
02.12.2014 року близько 00:00 год. він разом зі своїм другом ОСОБА_15 знаходячись поблизу станції метро "Героїв Праці" викликали таксі служби "Любиме", а саме водія ОСОБА_11 , послугами якого раніше користувались, щоб доїхати додому. По дорозі додому він попросив ОСОБА_11 підзарядити свій мобільний телефон марки "Iphone 4s" чорного кольору, на що останній погодився. Доїхавши до будинку АДРЕСА_3 з автомобіля вийшов ОСОБА_15 , а він поїхав далі, оскільки ОСОБА_11 сказав, що довезе його до під`їзду його будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 . В ході поїздки він заснув в автомобілі та прибувши за вказаною адресою ОСОБА_11 розбудив його та сказав, щоб той виходив. Вийшовши з автомобіля на вулицю він виявив, що його мобільного телефону немає та почав шукати його в салоні автомобіля ОСОБА_11 , на що останній сказав що мобільного телефону немає та виштовхав його з автомобіля та поїхав. 03.12.2014 о 20:32 годині він з телефону своєї матері - ОСОБА_16 набрав номер свого мобільного телефону - НОМЕР_2 та почув голос незнайомого раніше чоловіка, який сказав, що зазначений телефон знаходиться у нього і він поверне його за грошову винагороду у розмірі 1000 грн., на що він сказав, що таких коштів у нього немає та запропонував йому винагороду за повернення у розмірі 500 грн., на що чоловік погодився та запропонував зустрітись 03.12.2014 о 21:00 поблизу ринку "Наталка". Прийшовши на ринок "Наталка" він для своєї ж безпеки зустрівся зі своїм другом ОСОБА_17 , після чого зателефонував на свій номер мобільного телефону та сказав, що знаходиться поблизу кіоску "Кулиничі" та гроші у нього. Простоявши приблизно 20 хвилин він знову набрав свій номер мобільного телефону, з якого чоловік відповів, що він не один, а з працівником міліції та наказав йому рухатись одному у бік вул. Дружби Народів до супермаркету "Екватор" вздовж проїжджої частини. Дійшовши до перехрестя вул. Дружби Народів та вул. Гвардійців Широнінців він зупинився дочекатися незнайомого чоловіка. Приблизно о 21 год. 20 хв. до нього під`їхав автомобіль марки "Деу Сенс" темно-сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_11 . Зупинившись перед ним він відкрив передні пасажирські двері та запропонував сісти в машину. Він відповів, що йому ніколи, оскільки він чекає людину, яка поверне йому мобільний телефон, на що ОСОБА_11 сказав, щоб він сів у машину та простягнув йому ліву руку. Сівши в автомобіль на переднє праве пасажирське сидіння, ОСОБА_11 взяв його правою рукою за ліву руку і потягнув її за сидіння де останній намацав там якийсь предмет, а коли його дістав, то побачив, що це його мобільний телефон марки "Iphone 4s". Після цього ОСОБА_11 почав рух свого автомобіля по вул. Гвардійців Широнінців у бік вул. Наталії Ужвій. Під час руху автомобіля, він запитав у ОСОБА_11 звідки у нього його мобільний телефон, на що останній відповів, що телефон 03.12.2014 року знайшов його клієнт, який сидів на задньому сидінні і повернув йому. Після чого ОСОБА_11 сказав, щоб він дав йому винагороду за повернення телефону у розмірі 500 грн., на що останній відповів, що не дасть йому ні копійки і щоб він зупинив автомобіль, інакше той вискочить на ходу, оскільки вже до цього знав, що саме ОСОБА_11 вкрав його телефон. ОСОБА_11 не став зупиняти автомобіль, тоді він зібрався вистрибнути на ходу, відкривши двері рухомого автомобіля. ОСОБА_11 схопив його рукою за капюшон куртки, який був надітий на голову і затягнув назад у салон автомобіля, кинувши в той час кермо та утримуючи правою рукою за капюшон, завдав йому два удари кулаком лівої руки в область скули з правого боку. Щоб зупинити агресію ОСОБА_11 , який значно переважав його у фізичній силі та комплектації тіла, він правою рукою дістав розкладний ніж, який знаходився у правій зовнішній кишені куртки. Утримуючи нерозкритий ніж в кисті руки він замахнувся правою рукою у бік ОСОБА_11 , щоб завдати тому удару, проте ОСОБА_11 схопив правою рукою його за кисть правої руки, а лівою рукою став вихоплювати вказаний ніж. Між ними почалася боротьба за ніж в ході якої ОСОБА_11 намагався вихопити ніж. У процесі боротьби ніж розкрився, і між ними вже почалася боротьба за ніж, в ході якої ОСОБА_11 намагався його вихопити. Під час боротьби ОСОБА_11 тримав його правою рукою за кисть та тягнув руку на себе, після чого він штовхав праву руку у бік ОСОБА_11 і тим самим можливо наніс останньому удар ножем в область верхньої частини живота, грудної клітини. Куди саме він потрапив, він не бачив, тому що в момент нанесення удару не цілився. Після чого звільнившись від ОСОБА_11 вистрибнув із салону автомобіля та побіг до свого друга ОСОБА_17 та розповів йому про подію, яка сталася. З телефону ОСОБА_17 вони набрали мобільний номер телефону ОСОБА_11 , де останній взяв трубку та проговорив щось невиразне, а також було чутно звуки сирени швидкої допомоги. Зрозумівши, що ОСОБА_11 можуть госпіталізувати до лікарні для надання медичної допомоги, він разом із ОСОБА_17 на таксі поїхали за маршрутом до лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги №4, де по дорозі побачили машину ОСОБА_11 припарковану на Журавлівському мосту. Зупинившись, вони дізналися, що ОСОБА_11 забрала швидка медична допомога та повезла до лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги №4. Не ставши їхати до лікарні, розуміючи, що із ОСОБА_11 все буде добре він та ОСОБА_17 вирішили поїхати вранці наступного дня, та роз`їхалися по своїх домівках. Вранці він дізнався, що ОСОБА_11 помер у лікарні.
Крім визнання вини ОСОБА_6 в скоєних кримінальних правопорушеннях, його винуватість підтверджується наступними доказами на підтвердження встановлених судом обставин.
За епізодом 28.11.2014 р. вчинення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 :
- показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засідання пояснив, що він працює охоронником в ТРЦ «Караван» за адресою: м. Харків, вул. Гер. Праці, 7. 28.11.2014 р. біля 22 год. 30 хв. він знаходився на робочому місці. В зазначений час він побачив як зі сторони ресторану «Мафія» по лівому крилу йшли 2 раніше незнайомих осіб, як в подальшому було з`ясовано один із них був ОСОБА_18 та 2 дівчини. Хлопці були в нетверезому стані. По ходу їх руху стояв возик, який катає дітей. Він побачив, як хлопці залізли у возик. Він пішов до них, але поки він йшов, вони вийшли з нього. Його напарник ОСОБА_14 зробив їм зауваження, в зв`язку з чим виник конфлікт. ОСОБА_18 був агресивним, розмахував руками, висловлювався нецензурною лайкою. В результаті зазначеного конфлікту наніс йому удар рукою в область лівої скули, від чого він впав на спину Коли він піднявся, він бачив продовження конфлікту з його напарником ОСОБА_19 . Надалі ОСОБА_18 почав рух на нього, але другий охоронник став їх рознімати. Після чого ОСОБА_18 з іншими хлопцями пішли в сторону виходу. Але були викликані робітники поліції та ОСОБА_18 був затриманий. Весь конфлікт відбувався приблизно 5 хвилин. Підтримує заявлений позов в повному обсязі, посилаючись на те, що діями ОСОБА_6 йому спричинена моральна шкода;
- показами свідка ОСОБА_20 - охоронця ТРК «Караван», яка надала в судовому засіданні аналогічні покази;
- даними, які містяться у висновку експерта № 3882/14 від 04.12.2014 р., згідно до якого у ОСОБА_10 мали місце: синці на голові, правій руці, які утворилися від, як мінімум двох травматичних впливів тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких в пошкоджень не відобразилися і могли бути заподіяні в строк, і можливо за обставин, зазначених особою, яка свідчить. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження (згідно п.п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 від 17 січня 1995 року МОЗ України).
- даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 20.01.2015 р. та фото таблиці до зазначеного протоколу, згідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 по зовнішньому вигляду, загальним рисам обличчя, як особу, яка 28.11.2014 р. о 22-30 год. спричинила йому тілесні ушкодження.
(том 1, а.с. 89-93);
- даними, які містяться в протоколі одночасного допиту осіб від 20.01.2015 р., проведеного між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно до якого потерпілий ОСОБА_10 пояснив як та при яких обставинах 28.11.2014 р. йому ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження, а останній частково підтвердив його пояснення.
(том 1, а.с. 94-96);
- даними, які містяться на ДВД диску з відеозаписом, який відображає події за 28.11.2014 р., які відбувалися в ТРК «Караван».
(том 1, а.с. 86-87);
За епізодом 03.12.2014 р. вбивства через необережність ОСОБА_11
- показами потерпілої ОСОБА_8 - дружини ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що останній час вона з чоловіком не проживала, допомогу на утриманні дитини від нього не отримувала. Зі слів чоловіка їй було відомо, що він вживає тяжкі наркотичні засоби. Крім того, зазначила, що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, а саме шахрайство. В червні 2014 р. вони спільно придбали автомобіль «Део», д.р.н. НОМЕР_1 , який був оформлений на її ім`я, а чоловік мав право керування. З лютого 2014 р. він почав працювати водієм таксі «Любимое», однак офіційно не був працевлаштований. Приблизно 27-28.11.2014 р. вона посварилась з чоловіком, він зібрав свої речі і кудись пішов. В подальшому вона дізналась, що він мешкає у своєї матері. Спілкувалась з чоловіком тільки за допомогою СМС повідомлень. 03.12.2014 р. біля 22-00 год. їй на мобільний телефон зателефонувала матір чоловіка, яка повідомила, що ОСОБА_11 поранено та було доставлено до лікарні. Однак при яких обставинах це було зроблено, їй не було відомо.
Цивільній позов на досудовому розслідуванні не заявляла і не має наміру заявляти. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

- показами потерпілої ОСОБА_9 матері ОСОБА_11 , яка в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_11 був її старшим сином. Він працював водієм таксі «Любимое». Із-за відносини, які не склались та скандалів між її сином та дружиною, дружина часто виганяла її сина з дому. Останній раз це було 26.11.2014 р. 03.12.2014 р. її син приблизно 18-00 год. поїхав на роботу. Приблизно 21-50 год. він зателефонував їй на телефон, де повідомив, що його поранено. Після чого вона визвала міліцію. Приблизно через 15 хвилин їй передзвонив оператор «102» та повідомив, що її сина доставлено до лікарні. При яких обставинах, йому було нанесено поранення, їй не відомо.
На даний час матеріальна та моральна шкода родичами обвинуваченого їй відшкодована. Претензій до обвинуваченого не має і при винесенні вироку накладається на розсуд суду.

- показами свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні показав, що він є знайомим ОСОБА_6 та йому відомо, що у ОСОБА_6 на початку грудня було викрадено телефон «Айфон» та 03.12.2014 р. близько 18 год. йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що йому відомо, хто викрав у нього телефон, а саме ОСОБА_21 , який підвозив його до дому, як водій таксі. ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_22 на зустріч в районі ринка «Наталка» та пішов йому на зустріч в бік вул. Гв. Широнінців, а він став його чекати. Приблизно через 20 хв. він побачив, що повз нього проїхав автомобіль ОСОБА_23 ДЄУ сірого кольору в напрямку вул. Н. Ужвій з вул. Гв. Широнінців. Через декілька хвилин йому зателефонував ОСОБА_24 та спитав де він знаходиться та через декілька хвилин ОСОБА_18 прийшов до нього та повідомив про конфлікт, який відбувся з ОСОБА_22 в його автомобілі. Зі слів ОСОБА_25 йому відомо, що ОСОБА_21 за його телефон вимагав з нього грошові кошти в розмірі 1000 грн. та з приводу цього виник конфлікт. ОСОБА_21 ударив ОСОБА_25 в область голови та між ними відбулася бійка, ОСОБА_18 дістав з карману розкладний ніж, який був у нього в кармані та держав його в руках, щоб був сильніший удар, але ОСОБА_21 побачив це та став виривати у нього ніж. Як йому відомо зі слів ОСОБА_25 в процесі боротьби ніж розкрився та він якимось-чином наніс удар ОСОБА_26 , після чого вистрибнув з автомобіля. З його телефону вони набрали мобільний номер телефону ОСОБА_11 , де останній взяв трубку та проговорив щось невиразне, а також було чутно звуки сирени швидкої допомоги. Зрозумівши, що ОСОБА_11 можуть госпіталізувати до лікарні для надання медичної допомоги, він разом із ОСОБА_27 на таксі поїхали за маршрутом до лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги №4, де по дорозі побачили машину ОСОБА_11 припарковану на Журавлівському мосту. Зупинившись вони дізналися, що ОСОБА_11 забрала швидка медична допомога та повезла до лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги №4. Не ставши їхати до лікарні, розуміючи, що із ОСОБА_11 все буде добре, вони вирішили поїхати вранці наступного дня, та роз`їхалися по своїх домівках. Вранці вони дізналися, що ОСОБА_11 помер у лікарні.
- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що він є знайомим ОСОБА_6 02.12.2014 року близько 00:00 год. він разом з ОСОБА_6 знаходячись поблизу станції метро «Героїв Праці» викликали таксі служби «Любиме», а саме водія ОСОБА_11 послугами якого раніше користувались, щоб доїхати додому. По дорозі додому ОСОБА_6 попросив ОСОБА_11 підзарядити свій мобільний телефон марки «Iphone 4s» чорного кольору, на що останній погодився. Доїхавши до будинку АДРЕСА_3 він вийшов з автомобіля, а ОСОБА_6 поїхав далі. В подальшому йому стало відомо про пропажу телефону ОСОБА_6 , а також що телефон викрадено ОСОБА_11
- показами свідка ОСОБА_28 - фельдшера «швидкої допомоги», яка в судовому засіданні показала, що 03.12.2014 р. біля 19-30 год. вона заступила на чергування в 10 підстанцію машина № 1006. Біля 22 год. бригада їхала з хворим в машині в 4 клінічну лікарню. Коли вони проїжджали по вул. Г. Праці біля будинку 2 А, машину швидкої допомоги стала підрізати інша машина та вони зупинились та вийшли з машини, а з автомобіля ДЕО сірого кольору вивалився чоловік з водійського сидіння. Вона перевернула його та стала питати, що сталося, але він мовчав та лише підняв одежу, де вона помітила в районі грудей зліва колото-різану рану. Після чого вони визвали іншу бригаду, яка приїхали через 5 хвилин та забрала невідомого, який був в тяжкому стані та був неконтактний;
- показами свідка ОСОБА_29 фельдшера «швидкої допомоги», яка в судовому засіданні дала показання, аналогічні показам свідка ОСОБА_28 ;
- показами свідка ОСОБА_16 матері обвинуваченого ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що в 2013 р. вона з чоловіком подарили сину телефон «Айфон 4». 01.12.2014 р. у вечері син прийшов додому та пояснив, що його на таксі підвозив знайомий водій та в його машині він поставив телефон на зарядку та в ході руху заснув, а коли став виходити з машини, телефону не було, на що водій пояснив, що телефону не бачив. Син також повідомив, що поставив телефон на код та коли хтось буде користуватись телефоном, прийде повідомлення. Для цієї мети вона дала йому телефон чоловіка. 03.12.2014 р. на телефон прийшло повідомлення, що телефон включено. В подальшому їй стало відомо, що за повернення телефону, син повинен був сплатити винагороду в розмірі 500 грн., які вона йому дала. Приблизно через 2 години син прийшов додому збуджений та засмучений та розповів, що з водієм відбувся конфлікт та бійка, в ході якої він ножем, який у нього був зажатий в кулак наніс удар потерпілому, в ході боротьби ніж розкрився та потерпілий отримав травму. Вранці син дізнався, що водій помер;
- показаннями свідка ОСОБА_16 - сестри обвинуваченого ОСОБА_6 , яка дала в судовому засіданні аналогічні пояснення;
- показаннями свідка ОСОБА_30 , який в судовому засідання показав, що він є знайомим ОСОБА_11 , який у нього ремонтував свій автомобіль Део Сенс сірого кольору. Приблизно в кінці листопада він ремонтував його автомобіль, але він з ним не розрахувався. 03.12.2014 р. він знову приїхав до нього з проханням подивитися автомобіль, але він йому відмовив з тих підстав, що він не розрахувався за попередній ремонт. Тоді він йому розповів, що їде на зустріч до чоловіка, який йому дасть гроші за загублений телефон та він з ним розрахується. Після чого він поїхав. Через деякий час він набрав йому на мобільний телефон, але телефон взяла жінка, яка повідомила, що ОСОБА_26 у важкому стані після отриманого поранення;
- даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 03.12.2014 р., проведеного слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області в період з 23 год. 40 хв. до 00 год. 10 хв. за участю понятих в приміщенні Харківської лікарні швидкої та невідкладної допомоги за адресою: м. Харків, вул. Балакірева, 3-А, згідно до якого оглядались речі потерпілого ОСОБА_11
(том 1, а.с. 99-105);
- даними, що містяться в протоколах огляду місця події від 04.12.2014 р., проведеного слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області в період з 00 год. 50 хв. до 01 год. 30 хв. та з 11 год. 45 хв. по 12 год. 57 хв. за участю понятих та ілюстративному матеріалі до нього, згідно до яких оглядався автомобіль марки «Део» держномер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , який знаходився на перехресті вул. Шевченко та вул. Гер. Праці в м. Харкові, яким 03.12.2014 р. керував потерпілий ОСОБА_11
(том 1, а.с. 107-111; 112-122);
- довідкою Харківської лікарні невідкладної допомоги від 03.12.2014 р., згідно до якої до лікарні доставлений ОСОБА_11 з ножовим пораненням.
(том 1, а.с. 132);
- даними, що містяться в протоколі пред`явлення речей для впізнання від 04.12.2014 р. , складений ст. слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Х/О, згідно до якого ОСОБА_6 впізнав ніж, яким він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_11
(том 1, а.с. 176-180);
- даними, що містяться в протоколі огляді предметів від 15.12.2014 р., складеного ст. слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУ МВСУ в Х/О, згідно до якого оглянутий телефон «Айфон S 4» в корпусі чорного кольору та вхідні та вихідні дзвінки.
(том 2, а.с. 28-29);
- даними, що містяться в протоколах проведення слідчого експерименту від 11.12.2014 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , спеціаліста лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_31 , згідно до якого ОСОБА_6 надав пояснення стосовно обставин скоєного злочину, а саме механізму спричинення потерпілому ножового поранення.
(том 2, а.с. 32-60);
- даними, що містяться у висновку експерта № 594 від 22.12.2014 р., згідно до якого складний ніж, який був вилучений 04.12.2014 р. на мосту по вул. Г. Праці в м. Харкові, до категорії холодної зброї не відноситься. Даний ніж виготовлений заводським способом та відноситься до складних ножів господарсько-побутового призначення.
(том 2, а.с. 90-92);
- даними, що містяться у висновку експерта № 4506-И/14 від 11.12.2014 р. , згідно до якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемагглютинином анті-В.
(том 2, а.с. 108);
- даними, що містяться у висновку експерта № 1422-Ц/15 від 13.01.2015 р., згідно до якого групова належність крові від трупа ОСОБА_11 О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. Групова належність крові ОСОБА_6 А (ІІ) з ізогемагглютинином анті-В. В результаті проведення судово-медичної експертизи пачки з-під цигарок «Вінстон», яка вилучена при огляді автомобілю «Део», д.р.н. НОМЕР_1 , виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлений антіген ОСОБА_32 властивий групі крові О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. Таким чином, враховуючи результати дослідження та групову властивість крові осіб, які проходять по справі, можна припустити, що дані сліди крові могли виникнути від любої людини з груповою діфференціровкою крові О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_11 . Від ОСОБА_6 дані сліди крові виникнути не могли.
(том 2, а.с. 112- 114);
- даними, що містяться у висновку експерта № 1423-Ц/15 від 06.01.2015 р. , згідно до якого кров трупа ОСОБА_11 відноситься до групи О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. У відділенні судово-медичної імунології ХОБМСЕ досліджувався зразок крові ОСОБА_6 на предмет встановлення його групової належності, при цьому встановлено, що його кров належить до групи А (ІІ) з ізогемагглютинином анті-В. В результаті проведення судово-медичної експертизи «вологої» серветки, яка вилучена 04.12.2014 р. із автомобілю «Део», д.р.н. НОМЕР_1 при огляді місця події за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Шевченко та вул. Г. Праці, виявлена кров людини групи О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, походження якої від ОСОБА_11 не виключається. Від ОСОБА_6 ця кров походити не могла.
(том 2, а.с. 117 - 121);
- даними, що містяться у висновку експерта № 1424-Ц/14 від 06.01.2015 р. , згідно до якого кров трупа ОСОБА_11 відноситься до групи О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. У відділенні судово-медичної імунології ХОБМСЕ досліджувався зразок крові ОСОБА_6 на предмет встановлення його групової належності, при цьому встановлено, що його кров належить до групи А (ІІ) з ізогемагглютинином анті-В. В результаті проведення судово-медичної експертизи тампону-змиву, який вилучений 04.12.2014 р. при огляді місця події за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Шевченко та вул. Г. Праці, виявлена кров людини, в якої виявлений тільки антіген Н, притаманній групі крові О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, ізогемагглютинини анті-А, анті-В не виявлені. Таким чином, сліди крові в даному об`єкті можуть походити від любої особи з групової належністю крові О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, в тому числі від ОСОБА_11 . Від ОСОБА_6 ця кров походити не могла.
(том 2, а.с. 125-130);
- даними, що містяться у висновку експерта № 1421-Ц/14 від 06.01.2015 р., згідно до якого кров трупа ОСОБА_11 відноситься до групи О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. У відділенні судово-медичної імунології ХОБМСЕ досліджувався зразок крові ОСОБА_6 на предмет встановлення його групової належності, при цьому встановлено, що його кров належить до групи А (ІІ) з ізогемагглютинином анті-В. В результаті проведення судово-медичної експертизи цигарок «Вінстон», які вилучені 04.12.2014 р. із автомобілю «Део», д.р.н. НОМЕР_1 при огляді місця події за адресою: м. Харків, перехрестя вул. Шевченко та вул. Г. Праці, виявлені сліди крові людини, в яких виявлений тільки антіген Н, який притаманний групі крові О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, ізогемагглютинини анті-А, анті- ІНФОРМАЦІЯ_3 не виявлені. Таким чином, сліди крові в даному об`єкті можуть походити від любої особи з групової належністю крові О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, в тому числі від ОСОБА_11 . Від ОСОБА_6 ця кров походити не могла.
(том 2, а.с. 133 - 137);
- даними, що містяться у висновку експерта № 38 від 23.01.2015 р. , згідно до якого на поверхні двох чохлів підголівників сидінь виявлені волокна-нашарування, а саме волокна вовни, бавовни і хімічні волокна, із яких не виявлено волокон, що мають однакові морфологічні ознаки з волокнами, які входять до складу за волокном куртки і спортивних брюк ОСОБА_6 . Інформація щодо походження та морфологічних ознак всіх виявлених волокон-нашарувань (колір, структура поверхні, наявність або відсутність матированості) наведена в таблиці 1 у дослідницькій частині висновку експерта. На поверхні восьми фрагментів липкої стрічки з мікрооб`єктами, вилученими з поверхні сидінь і дверей автомобіля «Део», д.р.н. НОМЕР_1 , виявлені волокна-нашарування, однак провести їх повне порівняльне дослідження не виявляється можливим, з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку експерта.
(том 2, а.с. 209-212);
- даними, що містяться у висновку експерта № 1178-А/14 від 15.12.2014 р., згідно до якого у зв`язку з подіями 03.12.2014 р. у ОСОБА_6 , мали місце наступні ушкодження: рубці на обох кистях, які утворились від за живлення поверхневих різаних ран, які утворилися від гострого колюче-ріжучого предмету; садна та синець нижніх кінцівок утворилися від дії тупих твердих предметів. Наявні ушкодження утворилися, можливо, за тих обставин, на які вказує оглянутий. По ступеню важкості це легкі тілесні ушкодження. Локалізація ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_6 доступні для спричинення їх власною рукою. Утворення ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_6 в умовах самовільного падіння з висоти росту малоймовірне.
(том 3, а.с. 25)
- даними, що містяться у висновку експерта № 4 Ц/2015 від 22.01.2015 р., згідно до якого кров трупа ОСОБА_11 відноситься до групи О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. Згідно до висновку експерта № 4506-И/14 р. від 11.12.2014 р., кров ОСОБА_6 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемагглютинином анті-В. При проведенні судово-медичної експертизи складного ножа, вилученого при огляді місця події, на клинку виявлені сліди крові людини, в якої виявлений антіген Н. Отже, сліди крові можуть виникнути від любої людини з груповою дифференціровкою крові О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, в тому числі і від ОСОБА_11 . Від ОСОБА_6 сліди крові виникнути не могли. В результаті дослідження рукоятки складного ножа сліди крові не виявлені.
(том 3, а.с. 28-32);
- даними, що містяться у висновку експерта № 4594-И/14 від 17.01.2015 р., згідно до якого кров трупа ОСОБА_11 відноситься до групи О (І) з ізогемагглютининами анті-А, анті-В. Згідно до висновку експерта № 4506-И/14 р. від 11.12.2014 р., кров ОСОБА_6 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемагглютинином анті-В. На спортивних брюках, які належать ОСОБА_11 , вилучених в ході досудового розслідування в об`єкті № 10, виявлена кров людини в якій виявлений антіген Н. Таким чином, можна думати, що кров відноситься до групи О з ізогемагглютининами анті-А, анті-В, і виникнення її від ОСОБА_11 не виключається. Кров в об`єкті № 10 від ОСОБА_6 виникнути не могла. На цих же брюках, в об`єкті № 13, виявлена кров людини групи А з ізогемагглютинином анті-В, виникнення якої ОСОБА_6 не виключається. Від ОСОБА_11 кров в цьому об`єкті виникнути не могла. На спортивних брюках ОСОБА_11 в об`єктах №1-9,11,12 кров не виявлена.
(том 3, а.с. 35 - 37);
- даними, що містяться у висновку експерта № 395-Ат/14 від 04.02.2015 р., згідно до якого у зв`язку з подіями 03.12.2014 р. у ОСОБА_11 мали місце наступні ушкодження: синьці та садна обличчя, які утворилися від дії тупих твердих предметів та по ступеню важкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, стосовно живої людини; поверхнева колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва, яка утворилася від дії гострого колюче-ріжучого предмету та по ступеню важкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, стосовно живої людини; колото-різана рана, яка проникає в плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, серця та судин серця, яка утворилася від дії гострого колюче-ріжучого предмету та по ступеню важкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, стосовно живої людини. Все ушкодження, які мали місце у ОСОБА_11 , носять прижиттєвий характер. Причиною смерті ОСОБА_11 з`явилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітини та його ускладнення травматичний шок. Смерть ОСОБА_11 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08-00 год. У момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий та нападник, вірогідніше за все, були розташовані обличчям один до одного чи близьким до цього положенням. Ушкодження, які мали місце у ОСОБА_11 на обличчі, утворилися від дії тупих твердих предметів. Поранення грудної клітини ОСОБА_11 отримав від дії гострого колюче-ріжучого предмету. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини має наступний характер: спереду назад зліва направо. Практично горизонтально, довжина ранового каналу 11 см. В області обличчя у ОСОБА_11 було знайдено чотири садна та один синець. Це свідчить, що йому було нанесено 5 ударів по обличчю. В області грудної клітини знайдені дві колото-різані рани, що свідчить о нанесенні йому двох ударів гострим колюче-ріжучим предметом. Найвірогідніше проникаюче колото-різане поранення було нанесено останнім. Ушкодження грудної клітини, які мали місце у ОСОБА_11 , були нанесені гострим колюче-ріжучим предметом, не виключено ножем, який був наданий на експертизу.
(том 3, а.с. 48);
- даними, що містяться у висновку експерта № 6/395-Ат/14 від 04.02.2015 р., згідно до якого за даними слідчого експерименту у ОСОБА_11 мали місце наступні ушкодження: поверхнева колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва; колото-різана рана, яка проникає в плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, серця та судин серця. Наявні ушкодження утворилися від дії гострого колюче-ріжучого предмету, можливо, у термін, на який вказано в постанові слідчого та відомо зі слідчого експерименту. Механізм утворення ушкоджень грудної клітини, які мали місце у ОСОБА_11 , не суперечить засобу їх спричинення, на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту. Ушкодження обличчя, які мали місце у ОСОБА_11 , утворилися від дії тупих твердих предметів, найімовірніше, за 2-3 до вищевказаних подій.
(том 3, а.с. 50-53);
- даними, що містяться у висновку експерта № 706-МК від 20.02.2015 р., згідно до якого на представлених предметах одягу ОСОБА_11 виявлені наступні пошкодження: куртки спортивної - два наскрізних колото-різаних пошкодження трикотажу на лівому полі, в грудному відділі; фуфайок - по два наскрізних колото-різаних ушкоджень трикотажу на передах зліва, в грудних відділах. Інших яких-небудь свіжих механічних пошкоджень, крім слідів побутового зносу, на наданих предметів одягу ОСОБА_11 не виявлено. Виявлені колото-різані пошкодження одягу ОСОБА_11 за характером, кількістю та особливостями розташування співпадають між собою, утворюючи єдині колото-різані канали. Всі виявлені на одязі ОСОБА_11 колото-різаних ушкоджень трикотажу утворились від дворазових впливів загостреним односторонньо-гострим клинком колючо-ріжучого знаряддя, з "П"-образним поперечним перерізом обушка, ребра якого були не виражені. Інші будь-які конструктивні особливості колючо-ріжучого предмета в пошкоджень не відобразилися. Такими властивостями володіє клинок наданого на експертизу розкладного ножа. Утворення колото-різаних ушкоджень на наданих предметах одягу ОСОБА_11 клинком наданого на експертизу розкладного ножа не виключено. Колото-різаним ушкодженням одягу відповідають колото-різані ушкодження тіла ОСОБА_11
(том 3, а.с. 58-60);
- протоколом огляду предметів речових доказів від 24.02.2015 р., проведеного слідчим СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області в період з 11 год. 10 хв. до 13 год. 00 хв. за участю понятих, згідно до якого оглядались речі потерпілого ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6
(том 3, а.с. 87-91);
- даними, що містяться у висновку експерта №393-КЕ/2015 від 14.12.2015 року, згідно до якого характер проникаючого колото-різаного ушкодження ОСОБА_11 , а саме ушкодження вінцевої артерії та стінки лівого шлуночка серця (без проникнення у його порожнину) обумовив темп внутрішньої кровотечі, який завдяки захисним нейрогуморальним механізмам деякий час був компенсований та зберігав гемодинамічні показники на такому рівні, котрі дозволяли потерпілому на протязі десятків хвилин здійснювати певні активні дії (здійснювати захист, пересуватися, керувати автомобілем тощо). Їх об`єм, безумовно, обмежувався з поступовим зростанням об`єму крововтрати та серцевої недостатності, що й було відображено в наданій медичній документації. Тобто клінічна картина гемо тампонади, тим більше, декомпенсованого травматичного шоку у даному випадку могла і не розгорнутися у потерпілого миттєво або за хвилини.
(том 3, а.с. 87-91);
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_6 доведеною повністю.
ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:
ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження;
ч. 1 ст. 119 КК України, а саме вбивство через необережність.
За скоєні кримінальні правопорушення він повинен нести відповідальність.
Кваліфікацію дій ОСОБА_6 органами досудового розслідування за епізодом 03.12.2014 р. за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, суд вважає невірною, виходячи з наступного.
Так, із показань ОСОБА_6 вбачається, що наміру на протиправне заподіяння смерті потерпілому він не мав. В ході сварки ОСОБА_6 зібрався вистрибнути на ходу, відкривши двері рухомого автомобіля. ОСОБА_11 схопив його рукою за капюшон куртки, який був надітий на голову і затягнув назад у салон автомобіля, кинувши в той час кермо та утримуючи правою рукою за капюшон завдав йому два удари кулаком лівої руки в область скули з правого боку. Щоб зупинити агресію ОСОБА_11 , він правою рукою дістав розкладний ніж, який знаходився у правій зовнішній кишені куртки. Утримуючи нерозкритий ніж в кисті руки він замахнувся правою рукою у бік ОСОБА_11 , щоб завдати тому удару, проте ОСОБА_11 схопив його правою рукою за кисть правої руки, а лівою рукою став вихоплювати вказаний ніж. Між ними почалася боротьба за ніж, в ході якої ОСОБА_11 намагався вихопити ніж. У процесі боротьби ніж розкрився, і між ними вже почалася боротьба за ніж, в ході якої ОСОБА_11 намагався його вихопити. Під час боротьби ОСОБА_11 тримав його правою рукою за кисть та тягнув руку на себе, після чого він штовхав праву руку у бік ОСОБА_11 і тим самим завдав останньому удар ножем в область верхньої частини живота, грудної клітини. Куди саме він потрапив, не бачив, тому що в момент нанесення удару не цілився. Після чого звільнившись від ОСОБА_11 вистрибнув із салону автомобіля та побіг.
Будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 мав намір позбавити потерпілого життя, матеріали кримінального провадження не містять. Про відсутність такого наміру свідчать також характер взаємовідносин між обвинуваченим та потерпілим, характер та сила удару ножем.
Зазначені показання узгоджуються з зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
так, під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , спеціаліста лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_31 від 11.12.2014 (т.2 а.с. 32-52) обвинувачений ОСОБА_6 пояснив та показав як та при яких обставинах між ним та потерпілим ОСОБА_11 відбувалась боротьба та як він вдарив потерпілого ножем.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи за наслідками проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 №6/395-Ат/14 від 04.02.2015 (т. 3 а.с. 50-53) встановлено, що за даними слідчого експерименту, проведеного 11.12.2014, у ОСОБА_11 мали місце наступні ушкодження: поверхнева колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини зліва; колото-різана рана, яка проникає в плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, серця та судин серця.
Наявні ушкодження утворилися від дії гострого колюче-ріжучого предмету, можливо, у термін, на який вказано у постанові слідчого та відомо зі слідчого експерименту. Механізм утворення ушкоджень грудної клітини, які мали місце у ОСОБА_11 , не суперечить способу їх спричинення, на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту. Ушкодження обличчя, які мали місце у ОСОБА_11 утворилися від дії тупих твердих предметів, найймовірніше, за 2-3 дні до вищевказаних подій.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1178-А/14 від 15.12.2014 (т. 3, а.с. 25-26) встановлено, що у зв`язку з подіями, які мали місце 03.12.2014 року у обвинуваченого ОСОБА_6 , мали місце наступні ушкодження: рубці на обох кистях, які утворились від заживлення поверхневих різаних ран, що утворились від гострого колючо-ріжучого предмету; садна та синець нижніх кінцівок, що утворились від тупих твердих предметів. Вказані ушкодження могли утворитись при тих обставинах на, які вказував ОСОБА_6 .
Під час судового слідства обвинувачений ОСОБА_6 надавав такі ж покази, як і на досудовому слідстві та під час проведення слідчого експерименту за його участю та пояснював, що умислу щодо завдання ОСОБА_11 удару ножем у нього не було та не могло бути, ніж він дістав для самооборони не розкриваючи його леза. Умислу на позбавлення життя іншої людини у ОСОБА_6 не було.
Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу. Питання про умисел слід вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого, їхні взаємовідносини. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а вбивство через необережність з суб`єктивної сторони характеризується необережністю: злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №395-Ат/14 від 04.02.2015 (т. 3 а.с. 45-48) причиною смерті ОСОБА_11 з`явилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітини та його ускладнення травматичний шок.
Допитана в ході судового слідства судово-медичний експерт ОСОБА_31 , яка проводила експертизу трупа ОСОБА_11 № 395-Ат/14 від 04.02.2015 (Том №3 а.с. 45-48), додаткову експертизу за наслідками слідчого експерименту № 6/395-Ат/14 від 04.02.2015 (Том №3 а.с. 50-53), а також експертизу тілесних ушкоджень, які виявлені у обвинуваченого ОСОБА_6 № 1178-А/14 від 1512.2014 (т. № 3 а.с. 25-26) пояснила, що тілесні ушкодження, які були виявлені на трупі ОСОБА_11 , могли утворитись в ході боротьби, самооборони зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 .
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №393-КЕ/2015 від 14.12.2015 року, призначеної та проведеної на підставі ухвали суду, характер проникаючого колото-різаного ушкодження ОСОБА_11 , а саме ушкодження вінцевої артерії та стінки лівого шлуночка серця (без проникнення у його порожнину) обумовив темп внутрішньої кровотечі, який завдяки захисним нейрогуморальним механізмам деякий час був компенсований та зберігав гемодинамічні показники на такому рівні, котрі дозволяли потерпілому на протязі десятків хвилин здійснювати певні активні дії (здійснювати захист, пересуватися, керувати автомобілем тощо). Їх об`єм, безумовно, обмежувався з поступовим зростанням об`єму крововтрати та серцевої недостатності, що й було відображено в наданій медичній документації. Тобто клінічна картина гемо тампонади, тим більше, декомпенсованого травматичного шоку у даному випадку могла і не розгорнутися у потерпілого миттєво або за хвилини.
Об`єктивних судово-медичних даних, які б вказували на спричинення ОСОБА_11 проникаючого колото-різаного поранення з великою силою, немає. Нанесення удару ножем із повним зануренням клинка, що супроводжувалося прикладанням «великої сили», обов`язково супроводжується утворенням характерних ознак, як на одязі та і на тілі людини, що обумовлюється дією обмежника ножа «п`яти» клинка або торця руків`я, в залежності від особливостей конструкцій ножа. На одежі це проявляється ділянкою спресовування (тертя) матеріалу навколо колото-різаного пошкодження та його можливим розривом в області гострокутного кінця; на тілі утворенням синця (садна) навколо колото-різаної рани. Також згідно даним судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_11 № 395-Ат/14 та судово-медичної експертизи одягу потерпілого № 706-МК/14 вищевказаних ознак не було встановлено.
Конструкційні особливості клинка ножа, вилученого з місця події (профіль, ступень загострення кінця та леза), враховуючи анатомо-фізіологічні особливості області тіла, що ушкоджувалася у ОСОБА_11 , щільність м`яких тканин по ходу проникаючого колото-різаного ранового каналу, наявність та щільність яких тканин по ходу проникаючого колото-різаного ранового каналу, наявність та щільність шарів плечової одежі (трикотажні куртка спортивна та на дві трикотажні фуфайки (футболки) в момент заподіяння ушкоджень, дозволяли зануренню цього клинка майже на всю довжину і без значного прикладення сили. При цьому різницю у довжинах ранових каналів можна пояснити як різницею у прикладанні сил, так і можливим зовнішнім перешкоджанням траєкторії руху нападаючого, яка утримувала ножа, що можливо і в ході боротьби.
Колоті-різані поранення ОСОБА_11 враховуючи взаємне розташування потерпілого і нападника у салоні автомобіля марки «ДЕУ Сенс», могли бути спричиненні як від активних дій нападника двох послідовних ударів ножем, так і в процесі боротьби між учасниками події, в тому числі, як вказує обвинувачений ОСОБА_6 , внаслідок притягнення ОСОБА_11 правою рукою до себе правої руки нападника, яка утримувала розкритий ніж, що супроводжувалося активними поштовхами правої руки ОСОБА_6 у тому ж напрямку до передній поверхні грудей потерпілого. При цьому обидві варіанти передбачають міцне утримання нападником руків`я ножа. Спосіб спричинення поранень та умови, на які посилається ОСОБА_6 у відповідному протоколі слідчого експерименту (Том №2 а.с. 32-52), не перешкоджали вільному доступу клинку складного ножа, який він утримував у правій руці, до передньої поверхні грудей ОСОБА_11 зліва, а також могли забезпечити такий напрямок занурень клинка (спереду назад та зліва направо) та орієнтацією його площини (майже горизонтальна), які відповідають об`єктивним судово-медичним даним щодо морфологічних ознак колото-різаних поранень, встановлених при судово-медичній експертизі трупу потерпілого.
Таким чином, зазначені експертом дані щодо механізму спричинення удару ножем, а також наявність і характер тілесних ушкоджень, які були встановлені при судово-медичній експертизи ОСОБА_6 №1178-Ат/14 від 11.12.2014 рубці від загоєння різаних ран на пальцях обох кистей, садна в ділянках обох колінних суглобів, синець в ділянці правого колінного суглобу, не виключають можливість спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 і при тих обставинах, на які посилається ОСОБА_6 в протоколі слідчого експерименту, проведеного за його участю.
Допитаний в ході судового слідства судово-медичний експерт-доповідач комісійної судово-медичної експертизи №393-КЕ/2015 від 14.12.2015 ОСОБА_33 , який знаходився у складі експертів, які проводили вказану експертизу пояснив, що при тілесних ушкодженнях, які були виявлені на трупі ОСОБА_11 , останній міг пересуватись та здійснювати активні дії (в тому числі здійснювати захист, пересуватися, керувати автомобілем тощо), оскільки не було пошкоджено життєво важливих судин серця та легень.
Крім того, експертами встановлено, що удар ОСОБА_11 було нанесено з невеликою силою, оскільки у потерпілого не виявлено ознак прямого удару ножем в область серця, що також підтверджує спричинення тілесних ушкоджень, як таких які були нанесені в ході боротьби, самооборони зі сторони обвинуваченого ОСОБА_6 .
Зазначені обставини дають суду підстави зробити висновок про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_6 умислу на умисне заподіяння смерті потерпілому.
Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, на які посилається орган досудового слідства, суд прийшов до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доказувати свою невинуватість у скоєнні злочину.
Звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви відносно доведеності вини особи, трактуються на його користь.
Між тим, доводи захисту про те, що ОСОБА_6 за епізодом 28.11.2014 р. тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 на спричиняв, протиречать дослідженим судом доказам, зазначеним вище. Крім того, обвинувачений не заперечує щодо виниклого конфлікту між ним та потерпілим, а також спричинення останньому удару кулаком.
Як особа ОСОБА_6 , як це вбачається з службової характеристики, характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судимий (т. 2 а.с. 163-172).
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, вказані дані про особу ОСОБА_6 , конкретні обставини справи, а саме взаємовідносини, що склалися між обвинуваченим та потерпілим, поведінку потерпілого до конфлікту та в ході виниклого конфлікту.
Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ч. 1 п. 1, 2 ст. 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій ОСОБА_9 матері потерпілого ОСОБА_11 .
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При зазначених обставинах, з урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , наслідків які настали від скоєного злочину, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ст. 119 ч. 1, ст. 125 ч. 1 КК України, вважаючи зазначене покарання необхідним для попередження та скоєння інших злочинів та правопорушень.
При призначенні покарання судом враховуються ті обставини, що обвинувачений повістю визнав себе винуватим, щиро розкаявся, потерпілій ОСОБА_9 матері потерпілого ОСОБА_11 відшкодована матеріальна та моральна шкода, яка надала суду заяву, згідно до якої вона не має претензій до обвинуваченого.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди суд задовольняє частково.
У відповідності зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана винними діями особи, відшкодовується цією особою.
Суд вважає, що в результаті винних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_10 була заподіяна моральна шкода: змінився уклад його життя, змушений був докладати додаткові зусилля для відновлення колишнього укладу життя, переніс моральні переживання і незручності, переніс нервовий стрес, що призвело до незручностей і труднощів. Крім того, він повинний був витрачати свій особистий час на явку до органів дізнання, слідства, суду, проведення слідчих дій.
Тому позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню і при визначенні його обсягу, суд враховує до як тривалість перенесених страждань і незручностей, так і матеріальну можливість обвинуваченого до його відшкодування.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Доля речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд залишає міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27), в зв`язку з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та з метою забезпечення виконання вироку.
Керуючись статтями 176, 177 178, 183, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання:
за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт;
за ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання обчислювати з 04.12.2014 року, тобто з моменту затримання.
Згідно з ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зарахувати в строк відбування покарання час перебування під вартою з 04 грудня 2014 року до дня ухвалення вироку суду, тобто до 08.07.2016 р., включно.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.
Судові витрати за проведення дактилоскопічних експертиз, експертизи холодної зброї та експертизи волокон стягнути з ОСОБА_6 у розмірі 3198 (три тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 30 коп. на користь держави.
Речові докази, які знаходиться в камері зберігання речових доказів, а саме:
куртку чорного кольору, спортивні брюки, два чохли для підголовника автомобільного сидіння, куртку спортивну з капюшоном, футболку чорного кольору з рукавами, футболку чорного кольору з коротким рукавом, мобільний телефон Самсунг Дуос в корпусі білого кольору, які належали ОСОБА_11 повернути потерпілій ОСОБА_9 , в разі її відмови в їх отриманні знищити;
куртку з капюшоном, спортивні брюки, які належать ОСОБА_6 повернути останньому, в разі його відмови в їх отриманні знищити;
4 ВЛС з мікро частинами з сидінь та 4 ВЛС з мікро частинами з дверей зберігати в матеріалах кримінального провадження;
ніж розкладний, який складається з ручки і клинка знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний судом м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3