УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В судове засідання представник потерпілого, будучи повідомленим належним чином не з`явився, будь-яких клопотань від представника потерпілого про відкладення розгляду клопотання не надходило, а тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання останнього у його відсутність, виходячи зі стислих строків, встановлених положеннями кримінального процесуального кодексу України для розгляду таких клопотань.
Слідчий СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві до суду не з`явився, неявка останнього не перешкоджає розгляду клопотання.
Крім того, представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився його неявка відповідно до вимог ст.163 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч.2 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.
Крім того, сторона кримінального провадження в порядку, передбаченому главою 15 КПК України, має право під час досудового розслідування чи суду, згідно з положеннями ст.160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
Зокрема, відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Разом з тим, згідно з ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Проте, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що представником потерпілого не в повній мірі виконані вищезазначені вимоги кримінально-процесуального законодавства та недостатньо наведено обґрунтування щодо необхідності надання тимчасового доступу до вищезазначених речей і документів.
Як вбачається зі змісту клопотання представника ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей, останнім лише перераховано ряд речей і документів, до яких представник потерпілого просить слідчого суддю надати доступ, при цьому в клопотанні належним чином не наведено обгрунтування, які саме відомості, містять вказані речі і документи, доступ до яких представник просить надати, в тому числі для встановлення яких саме обставин у даному кримінальному провадженні, у випадку надання такого доступу, крім того, не наведено обгрунтування щодо неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника потерпілого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей і документів слід відмовити.
Що стосується питання щодо розгляду клопотань представника потерпілого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_4 , а саме заяв про вчинення кримінального правопорушення, про проведення слідчих дій, який в свою чергу клопотав в судовому засіданні про їх задоволення, слідчий суддя, заслухавши доводи особи, що її подала, приходить до наступного.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скаргу подано у відповідності до положень ст. 304 КПК України та на процесуальну дію/бездіяльність, що підлягає оскарження на досудового провадженні (ст. 303 КПК України).
Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Слідчий, дії якого оскаржується, тобто, як учасник процесу у даному провадженні, станом на 29.11.2016 року, будучи вільною у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
В свою чергу, згідно п. 2 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги-клопотання на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.159, 160-164 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання задовольнити частково.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: