Справа №04

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003830 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, освіта середня, не працюючий, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.10.2015 року Богунським районним судом м.Житомира за ч. 1 ст. 121 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України

ВСТАНОВИВ:
30.07.2015 близько 13 год. 45 хв. ОСОБА_5 , якого ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2015 року було оголошено в розшук, перебував поблизу будинку № 92, що по вул. Черняхівського в м. Житомирі та був помічений дільничним інспектором міліції ВДІМ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області лейтенантом міліції ОСОБА_7 , який перебував при виконанні службових обов`язків.

У цей же день, час місці та за вказаних обставин лейтенант міліції ОСОБА_7 на виконання ухвали суду про розшук ОСОБА_5 , підійшов до останнього, представився працівником міліції, показавши при цьому власне службове посвідчення, та попросив прослідувати разом з ним до дільничного пункту міліції. В свою чергу ОСОБА_5 , знаючи що перед ним знаходиться працівник міліції, з метою уникнення затримання, вирішив чинити опір останньому, з метою втечі. У зв`язку із цим ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці ніж, умисно наніс один удар даним ножем в область правої частини грудної клітки ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді непроникаючої різаної рани грудної клітки справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Після завданого удару ОСОБА_5 місце скоєння злочину залишив.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав частково. Пояснив, що потерпілого знає як дільничного інспектора міліції, оскільки раніше ходив до нього на реєстрацію, як особа, що перебуває на профілактичному обліку в органах внутрішніх справ.

30.07.2015 року після обіду разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 йшли по вул. Черняховського в сторону вул. Г.Пожежних до ОСОБА_10 додому. Коли пройшов перехрестя цих вулиць, до нього підійшли двоє сзаду, схопили за руки та почали їх викручувати. При цьому ніхто нічого не пояснював та не представлявся співробітником міліції, спецзасоби не застосовували. ОСОБА_5 одразу (за долі секунд) звільнив обидві руки, дістав правою рукою, з правої кишені викидний ніж (синього кольору, довжина леза 3-4 см), який він завжди носив з собою, та вдарив одного з тих, хто хапав за руку. Після удару ножем, побачив, що це був дільничний міліції ОСОБА_7 . Він не став надавати першу медичну допомогу ОСОБА_11 , мабуть тому що злякався, що приїдуть інші співробітники міліції. Після цього одразу побіг з місця події в сторону вулиці Г.Пожежних з ножем, який викинув, де не пам`ятає.

В момент, коли ОСОБА_7 та інспектор КВІ схопили руки обвинуваченого, його друзі, з якими він йшов, не намагалися розбороняти. Що вони в той час робили взагалі не бачив. Обвинувачений також пояснив, що в момент нанесення удару ножем не бачив, кого саме бив. Вибачився перед потерпілим.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, в частині умисного нанесення легких тілесних ушкоджень, і не визнання вини в частині наявності умислу на заподіяння саме працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому злочині повністю доведеною доказами, дослідженими у суді. Позицію обвинуваченого в частині невизнання вини суд розцінює як вироблену з метою пом`якшення кримінальної відповідальності.
Суд звертає увагу на пояснення обвинуваченого, що він втік з метою уникнення затримання працівниками міліції. А пояснення ОСОБА_5 , що його затримання та вивільнення відбулось за долі секунд, і ОСОБА_7 не встиг представитись, а ОСОБА_5 побачити, хто його затримує і кому він наносить вдар, спростовуються не тільки поясненнями ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , але й показами свідка захисту ОСОБА_13 . Яка в судовому засіданні пояснила, що намагалась висвободити руки ОСОБА_5 . Тобто часу для впізнання ОСОБА_5 ОСОБА_7 було достатньо.
Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_5 він знав раніше у зв`язку із виконанням службових обов`язків дільничного інспектора міліції Житомирського МВ УМВС Житомирської області, а саме: ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності і проживав на дільниці, яка була закріплена за потерпілим як за дільничним.
30.07.2015 року близько 14.00 години здійснював профілактичний обхід своєї адміністративної дільниці № 1 разом з двома інспекторами КВІ: Лесею і ОСОБА_14 в рамках виконання своїх службових обов`язків, передбачених наказом МВС № 550.

Приблизно в цей час поблизу магазину «Океан» по вул. Черняховського, 92 м.Житомира, помітив ОСОБА_5 . Разом з ОСОБА_5 була ОСОБА_15 , яка відома дільничному як неповнолітня особа, на яку неодноразово надходили скарги з боку її викладачів та ОСОБА_16 , який перебуває на обліку у ОСОБА_7 як умовно-достроково звільнений. Вони втрьох прямували в напрямку вул. Г.Пожежних, вели себе спокійно, спиртні напої не розпивали.

Знаючи, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку за ухвалою суду та маючи доручення на забезпечення явки ОСОБА_5 в міліцію для допиту по іншому кримінальному провадженню, відкритому відносно останнього за ст. 185 ч.3 КК України, ОСОБА_7 зателефонував своєму колезі ОСОБА_17 та попросив його допомоги в затриманні обвинуваченого. Оскільки він своєчасно прибути не зміг, то ОСОБА_7 попросив працівника КВІ, який був із ним, допомогти затримати ОСОБА_5 з метою подальшої доставки його до Житомирського МВ УМВСУ.

ОСОБА_7 разом з працівником КВІ ОСОБА_14 , підійшли до ОСОБА_5 . Потерпілий представився працівником міліції, пред`явив службове посвідчення, не застосовуючи заходів фізичного впливу та спецзасобів, взяв за праву руку ОСОБА_5 та попросив його прослідувати з ним до дільничного пункту міліції, який знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Черняховського, 98. Обвинувачений погодився, і попросив відійти в сторону поговорити. Після чого ОСОБА_7 відпустив його руку і разом із ним відійшов в сторону приблизно на три метри від місця зустрічі. Там при розмові він пояснював ОСОБА_5 , що є ухвала суду про його розшук по кримінальному провадженню, що йому потрібно пройти з ним до дільничного пункту міліції.

Тільки вони почали розмовляти, одразу підійшла ОСОБА_15 , яка стала між ним та ОСОБА_5 і почала провокувати, агресивно себе поводити: питала, чому ОСОБА_5 затримують, на яких підставах, яке маєте право його затримувати, він нікуди не піде. Після цього обвинувачений також почав агресивно вести себе, дістав ніж, довжина леза якого була приблизно 3-4 см, почав ним махати (двічі) та вдарив потерпілого в груди праворуч. Після цього почав тікати з місця події в сторону вул. Г.Пожежних, за ним побігла ОСОБА_18 . ОСОБА_7 почав його наздоганяти, але не зміг, оскільки відчув різкий біль в грудях, зупинився та побачив, що його сорочка у крові. Перехожі викликали швидку та міліцію. Йому була надана перша медична допомога. Швидка відвезла його в лікарню. Міру покарання просив визначити на розсуд суду.

Суд звертає увагу на пояснення ОСОБА_7 , що підійшовши до обвинуваченого він представлявся, пред`явив посвідчення, потім розмовляв із ним і під час розмови запрошення до відділу міліції, обвинувачений наніс йому вдар. Дані покази підтверджуються показами свідків по справі, що наведені нижче.

Так, свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що вона є інспектором КВІ м.Житомира. Приблизно в кінці серпня після обіду, вона разом з інспектором КВІ ОСОБА_20 та дільничним інспектором ОСОБА_7 робили обхід по району по адресам громадян, виконуючи свої службові обов`язки. До цього вони заздалегідь просили дільничного ОСОБА_7 допомогти їм. Коли проходили біля магазину «Океан» по вул. Черняховського, дільничний ОСОБА_7 побачив ОСОБА_5 . Останній був з дівчиною та хлопцем. ОСОБА_7 сказав, що ОСОБА_21 знаходиться в розшуку. Після чого подзвонив своїм колегам, сказав, щоб приїхали. І оскільки до приїзду колег ОСОБА_7 . ОСОБА_5 міг зникнути, то дільничний попросив ОСОБА_20 допомогти у його затриманні.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_19 була на підборах і йшла повільніше ОСОБА_20 та дільничний ОСОБА_11 віддали їй особисті речі (телефони, ключі, а посвідчення інспектора КВІ Абрамського в неї було ще раніше) та пришвидшивши темп, направились до обвинуваченого.

ОСОБА_7 з ОСОБА_20 спокійно підійшли до ОСОБА_22 збоку, не нападали. Дільничний підійшов до обвинуваченого, пред`явив посвідчення та, як їй здається, представився і почав спілкування. Вона (свідок) в цей час стояла на відстані не менше 50 метрів. Побачивши це, вона відволіклась, оскільки ховала речі в сумку. Моменту, коли дільничний брав обвинуваченого за руку не бачила. Бачила потім, що ОСОБА_21 із ОСОБА_11 трохи відійшли за пропозицією ОСОБА_22 .

Коли ОСОБА_19 підійшла ближче, дільничний розмовляв з ОСОБА_5 , пропонуючи йому пройти до відділу міліції. Спочатку при розмові ОСОБА_5 вів себе спокійно, а лише після того як ОСОБА_18 почала агресивно себе вести, лізти до дільничного, кричати, ображати всіх, виражаючись нецензурною лайкою, останній почав також вести себе агресивно. Він дістав ніж та почав махати ним. Побачивши це, свідок ОСОБА_19 побігла в магазин «Океан» щоб викликати міліцію, а тому самого удару ножем не бачила. Коли прибігла, то побачила, що дільничний лежав на тротуарі та одразу почала надавати йому першу медичну допомогу.

Суд звертає увагу, що свідок підтвердила, що у вказаний день і час дільничний ОСОБА_11 разом із нею та іншим представником КВІ здійснював обхід своєї адміністративної дільниці в рамках виконання своїх службових повноважень. Маючи інформацію, про те, що ОСОБА_21 перебував у розшуку, повідомивши співробітникам, що встановив місце знаходження розшукуваємого, підійшов до останнього з метою затримати до приїзду інших співробітників і подальшої доставки в відділ міліції. ОСОБА_11 спочатку представився, потім в розмові з ОСОБА_5 , пропонував пройти до відділу міліції, і тільки після цього він почав махати ножем, тобто повністю підтвердила покази потерпілого і спростувала покази обвинуваченого в частині, що він не бачив особу, яку вдарив ножем, що це дільничний інспектор міліції.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що він працює інспектором Богунського районного відділу КВІ м. Житомира. Знає обвинуваченого як особу, яка раніше перебувала на обліку в КВІ. В 2015 році в теплу пору року після обіду, він разом з інспектором КВІ ОСОБА_19 та дільничним інспектором ОСОБА_7 робили обхід по району по адресам громадян, виконуючи свої службові обов`язки. До цього заздалегідь попросили дільничного ОСОБА_7 , щоб він показав їм адреси правопорушників. Вони втрьох йшли по вул. Черняховського в сторону Монумента Слави. Не доходячи метрів 50 до повороту на Мальованку, побачили обвинуваченого ОСОБА_5 ще з двома особами.

Дільничний сказав, що ОСОБА_5 перебуває в розшуку та попросив допомогти йому доставити до ОСОБА_22 в міліцію. Свідок ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_11 одразу віддали іншому інспектору КВІ ОСОБА_23 ( ОСОБА_24 ) особисті речі та, пришвидшивши темп, направились до обвинуваченого. ОСОБА_19 залишилась трохи позаду, оскільки була на підборах і йшла повільніше.

Підійшли до обвинуваченого з двох боків, дільничний пред`явив ОСОБА_5 своє службове посвідчення, представився та почав з ним розмовляти про те, що він повинен пройти з ним до міліції. Обвинувачений в цей час почав відходити. Побачивши в цьому намагання втекти, ОСОБА_12 та дільничний ОСОБА_11 взяли ОСОБА_5 за руки. Після цього ОСОБА_5 одразу почав виривати свої руки та кричати, звертаючись до дільничного по імені, щоб відпустили і нормально поговорили. Дівчина, яка була разом з ОСОБА_25 , також почала кричати, щоб вони відпустили обвинуваченого; вела себе агресивно, стала між ними та ОСОБА_25 , почала кусати руки ОСОБА_12 , через що дільничний та ОСОБА_12 відпустив ОСОБА_22 . Після чого обвинувачений разом з дільничним відійшли в сторону приблизно 3-4 метри.

А оскільки супутниця ОСОБА_22 питала ОСОБА_12 , хто він такий, то він підійшов до ОСОБА_26 , взяв своє службове посвідчення, щоб показати. Потім, почувши суматоху, повернувся і побачив як ОСОБА_5 , тримаючи в руці ножа, махав в сторону дільничного з метою його вдарити (рази 3-4). Дільничний намагався відійти, захищаючись від удару. А потім ОСОБА_5 умисно наніс останньому удар ножем в область грудної клітини. Побачивши, що дільничний після вдару ледь відхитнувся назад, обвинувачений втік, не намагаючись надати дільничному медичну допомогу. Абрамський уважно спостерігав за діями ОСОБА_5 і дільничного і не звертав на інших осіб уваги. Потім одразу підійшов до дільничного щоб надати допомогу.

Отже, свідок підтвердив покази потерплого, що дільничний ОСОБА_11 спочатку представився, показав службове посвідчення, потім розмовляв з ОСОБА_5 , пропонував пройти до відділу міліції, і тільки після цього ОСОБА_5 почав махати ножем і вдарив потерпілого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 також підтвердила, що влітку 2015 року була разом із ОСОБА_5 , коли до нього підійшли ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та намагались затримати, підтвердила, що останні пояснювали, що є працівниками міліції. Також вона підтвердила, що допомагала ОСОБА_5 звільнити одну з рук, коли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тримали його за руки.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні також пояснив, що в 2015 році в теплу пору року, четвер після обіду йшов разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , коли до них підійшли два дільничних інспектора міліції. Останніх він знав, тому що раніше притягувався до кримінальної відповідальності і приходив до них на реєстрацію. Міліціонери сказали ОСОБА_5 , щоб він йшов з ними в опорний пункт міліції. Він не погодився, тоді вони взяли його за руки, ОСОБА_13 почала кричати, хапати міліціонерів за руки.

Таким чином, опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_13 підтвердили, що на момент нанесення вдару ножем, ОСОБА_5 було відомо, кому він наносить вдар дільничному інспектору міліції ОСОБА_7 , який в рамках виконання своїх службових обов`язків пропонував ОСОБА_5 пройти до опорного пункту міліції.

Пояснення свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_13 , що ОСОБА_7 не пред`являв службового посвідчення і ОСОБА_5 не знав, хто його затримує і кому він наносить вдар, спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також іншими доказами по справі, які підтверджують, що ОСОБА_5 бачив ОСОБА_7 перед нанесенням вдару.

Висновком судово-медичної експертизи №1743 від 28.08.2015 р. підтверджується те, що виявлене у потерпілого ОСОБА_7 тілесне ушкодження у виді непроникаючої різаної рани грудної клітки справа, утворилося від дії предмету з ріжучими властивостями, яким могло бути лезо клинка ножа, яким 30.07.2015 року ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_7 і відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (а.с.98).

Крім того, сам характер нанесення вдару (різана рана) та його локалізація (грудна клітка) з урахуванням пояснень ОСОБА_5 , що вдар нанесений був правою рукою свідчать про те, що ОСОБА_5 в момент нанесення вдару знаходився навпроти ОСОБА_7 (обличчя до обличчя) і спростовують твердження обвинуваченого, що останній не бачив потерпілого в момент нанесення вдару.

Протоколом огляду місця події від 30.07.2015 року (а.с. 68-76) встановлено місце скоєння злочину: поблизу будинку № 92, що по вул. Черняхівського в м. Житомирі;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підтверджується факт впізнання свідком ОСОБА_19 . ОСОБА_5 як особи, що 30.07.2015 року біля Черняховського, 92 умисно спричинив тілесні ушкодження дільничному ОСОБА_11 під час виконання ним службових обов`язків (а.с. 96-97);

Висновком про результати службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень лейтенантом міліції ОСОБА_7 від 06.08.2015 року підтверджується, що 30.07.2015 року під час отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_5 дільничний інспектор міліції Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області лейтенант міліції ОСОБА_7 проходив службу в органах внутрішніх справ та був при виконанні службових обов`язків.

Дослідивши і оцінивши кожний доказ окремо і всі докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд встановив, що звернення ОСОБА_7 до ОСОБА_5 з вимогою прослідувати з ним до відділення міліції було законним і здійснювалось на виконання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 26.06.2015 року про розшук обвинуваченого по справі № 295/7526/15-к.

Згідно ст. 7 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 року дільничний інспектор міліції є працівником правоохоронного органу.

30.07.2015 року у вказаний час разом з інспекторами КВІ дільничний інспектор міліції ОСОБА_7 здійснював профілактичний обхід своєї адміністративної дільниці в рамках виконання своїх службових обов`язків, передбачених п.п. 1.6 (профілактичний обхід адміністративної дільниці) , 12.3 (співпраця дільничних інспекторів міліції з працівниками підрозділів кримінально-виконавчої інспекції Державної пенітенціарної служби України щодо організації та проведення індивідуально-профілактичної роботи з особами, засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі) положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі МВС України, затвердженого наказом МВС від 11.11.2010 N 550 (далі Положення).

Абзацом 3 п.9.2. Положення передбачено обов`язок дільничного інспектора міліції знати кількість скоєних на адміністративній дільниці злочинів, обставини, які призводять до їх скоєння, осіб, поведінка яких контролюється працівниками органів внутрішніх справ, прикмети осіб, що підозрюються у скоєні злочинів, осіб, що скоїли злочини, викрадених речей та транспортних засобів, які перебувають у розшуку.

Також згідно п.8.10. Положення передбачено його обов`язок затримувати і доставляти до органів внутрішніх справ відповідно до Закону України "Про міліцію" осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, обвинувачених, які переховуються від дізнання, слідства чи суду, засуджених, які ухиляються від виконання кримінального покарання, - на строки і в порядку, передбачені законом, щодо яких як запобіжний захід обрано взяття під варту, - на строк, встановлений судом, але не більше десяти діб.

Виявивши особу, яка перебуває у розшуку, тобто переховуються від суду, підозрюваного у вчиненні злочину ( ОСОБА_5 ), дільничний інспектор міліції, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений ЗУ «Про міліцію», п.8.10. Положення підійшов до нього та запропонував пройти разом з ним до дільничного пункту міліції.

При цьому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що дільничний інспектор міліції висловив пропозицію пройти з ним до дільничного пункту міліції в рамках виконання своїх службових обов`язків, умисно наніс один удар даним ножем в область правої частини грудної клітки ОСОБА_7 , заподіявши йому легкі тілесні ушкодження .

Відповідно до ст. 85 КПК України, суд не приймає до уваги прокол огляду місця події від 30.07.2015 року та від 31.07.2015 року (а.с. 78-92), якими встановлено місце затримання обвинуваченого і оглянуто палату в лікарні, куди положили ОСОБА_5 для лікування як неналежні, тобто не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено злочин середньої тяжкості проти авторитету органів державної влади. Основним безпосереднім об`єктом даного злочину є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим об`єктом здоров`я працівника правоохоронного органу.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, предмета посягання, характеру діянь, тяжкості злочину; форми вини, мотивів та мети злочину; обставин, що характеризують поведінку винного до здійснення злочину, його негативну характеристику за місцем проживання; обставин, безпосередньо пов`язаних зі здійсненням злочину; обставин, що характериз ують поведінку винного безпосередньо після вчинення злочину, що він втік з місця злочину, не викликавши швидку допомогу; індивідуальних особливостей особи: його молодий вік, нормальний стан здоров`я, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.с.100-102), сімейний стан, спосіб життя; його ставлення до вчиненого ним діяння; загальних засад призначення покарання, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, суд приходить до твердого переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 неможливо без ізоляції його від суспільства, а тому обирає йому покарання у виді позбавлення волі. При визначенні строку покарання суд враховує зазначені вище обставини, думку потерпілого, наслідки вчинення злочину у виді легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я і приходить до висновку про неможливість призначення покарання в мінімальних межах санкції статті.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші, вищезазначені обставини справи, суд дійшов висновку про неможливість виправлення засудженого без відбування покарання, тобто відсутність підстав застосуванням ст. 75 КК України.

Встановивши, що обвинувачений винен в іншому злочині, вчиненому до постановлення цього вироку, суд вирішує питання про призначення покарання за сукупністю злочинів згідно ч.4 ст. 70 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлений.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 368 - 370, 374-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років і 7 (семи місяців) позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання призначеного вироком Богунсього районного суду м. Житомира від 08.10.2015 року за ч.1 ст.121 КК України та остаточно, за сукупністю злочинів, призначити до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 30.07.2015 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 08 листопада 2013 року по 27 грудня 2013 року та з 28 березня 2014 року по 03 липня 2014 року в строк покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1