Справа № 738/493/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/375/2016
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у місті Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання терміну попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні було встановлено, що вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12.11.2012 року ОСОБА_8 засуджений за ч.5 ст.27-ч.2 ст. 368, ч.1 ст. 365, ст.70КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строк на 3 роки, з конфіскацією майна яке йому належить. Вказаний вирок набрав законної сили 13.02.2013 року, а затриманий ОСОБА_8 був 19.02.2014 року.

Попереднє ув`язнення відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

Таким чином, на момент набрання вироком законної сили, засуджений ОСОБА_8 не перебував під вартою, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією майна, строк його попереднього ув`язнення 7 місяців 28 днів з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_7 обґрунтовує свої вимоги тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Так, на виконання ухвали Василівського районного суду Запорізької області від 01.08.2014р. про призначення розгляду заяви заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Василівського районного суду Запорізької області від 12.11.2012р., ОСОБА_8 13.08.2014р. було відправлено з Менської виправної колонії №91 управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області до Вільнянського слідчого ізолятора УДПтС України в Запорізької області.

До Вільнянського слідчого ізолятора УДПтС України в Запорізької області для участі в даному судовому розгляді ОСОБА_8 було доставлено 06.09.2014р.

У Вільнянському слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізької області ОСОБА_8 перебував до 11.02. 2015 р., доки не був направлений для відбування покарання до Менської виправної колонії №91 управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області.

У Менську виправну колонію № 91 управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області для подальшого відбування покарання ОСОБА_8 прибув 11.03.2015р.

Таким чином, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження за заявою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 від 12.05.2014р. про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Василівського районного суду Запорізької області від 12.11.2012р., ОСОБА_8 перебував 7 місяців 28 днів з 13.08.2014р. по 11.03.2015р.

Отже, відповідно до прийнятих змін до кримінального процесуального кодексу України, а саме до ч.5 ст. 72 КПК України просить зарахувати даний строк перебування в установах попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку правил даної статті.

Заслухавши доповідача, захисника засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який визнавав апеляційну скаргу частково, дослідивши матеріали та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Однією із засад судочинства, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 129 Конституції України,є повне фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Перевіривши матеріали кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_8 колегія суддів встановила, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено вимоги ст.107 КПК України, якими передбачено застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, натомість секретарем судового засідання було складено довідку про те, що в зв`язку із щільним графіком справ фіксування судового засідання технічними засобами не велося, а прокурор на цьому не наполягав.

Отже, судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК України перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому з цих підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, тому відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2016 року необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2016 року скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4