АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 491/331/16-к
ВИРОК
Іменем України
26 серпня 2016 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві кримінальне провадження № 00000095 на підставі угоди про примирення відносно обвинуваченого громадянина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має сім неповнолітніх дітей, раніше не судимого, стан здоров`я нормальний, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч. 1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження : прокурора - ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
21 лютого 2016 року, біля 20 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в своєму будинку, розташованому в с.Новоолександрівка, Ананьївського району Одеської області, під час застілля, таємно, шляхом вільного доступу, з кишені куртки, яка лежала на креслі, викрав б/у мобільний телефон марки «LG X 135», вартістю, згідно довідки Ананьївського районного споживчого товариства №16 від 15 березня 2016 року 1200 гривень 00 копійок, з сім-картою мобільного оператора «МТС», вартістю, згідно довідки Ананьївського районного споживчого товариства №16 від 15 березня 2016 року - 10 гривень 00 копійок та з сім-картою мобільного оператора «Київстар», вартістю, згідно довідки Ананьївського районного споживчого товариства №16 від 15 березня 2016 року - 10 гривень 00 копійок, з флеш картою пам`яті «2GБ», вартістю, згідно довідки Ананьївського районного споживчого товариства №16 від 15 березня 2016 року - 40 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_6 , мешканцю с.Пасицели Ананьївського району Одеської області. На рахунку сім-карти мобільного оператора «Київстар» та «МТС» грошових коштів не було, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1260 гривень 00 копійок. Викраденим обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового слідства між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 22 березня 2016 року було укладено угоду, згідно з якою відшкодування матеріальної шкоди вирішено, збитки відшкодовані потерпілому в повному обсязі, питання про відшкодування моральної шкоди з боку ОСОБА_6 не ставилось.
При узгодженні питання про покарання за вчинене кримінальне правопорушення, сторони дійшли згоди та клопочуть про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні передбачено ч. 1 ст. 468 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України на підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди згідно ст. 476 КПК України, а потерпілий ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема не суперечать вимогам ст. ст. 65, 69 КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи, чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, вивчені судом документи кримінального провадження свідчать про наявність підстав для визначення винуватості.
На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення від 22 березня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 від 22 березня 2016 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді вісімдесяти (80) годин громадських робіт за місцем проживання.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ананьївський районний суд Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_7