ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4235/16-к
провадження № 1-кс/753/1102/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2016 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
03.03.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, в якій просив поновити строк подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора відповідно вимог ст. 304 КПК України, та зобов`язати орган досудового розслідування СВ ФР ДПІ у дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві повернути безпідставно вилучені під час обшуку 03.11.2015 року у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , у сумі 71450 гривень, 285 євро та 1750 доларів США.
В обґрунтування скарги ОСОБА_4 послався на те, що 03.11.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2015 року було проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого у приміщенні, яке займає ОСОБА_5 було вилучене належне йому майно, згідно договору позики від 10.07.2015 року.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2015 року ОСОБА_5 повернуто частину вилучених у нього грошових коштів у сумі 30000 доларів США.
При цьому, згідно протоколу обшуку від 03.11.2015 року також було вилучено 71450 гривень, 285 євро та 1750 доларів США, які на даний час не повернуті.
Вважає бездіяльність слідчого щодо неповернення зазначених грошових коштів протиправною, за наступних підстав.
В ухвалі суду надано дозвіл на проведення обшуку в приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Червноткацька, 42, яке на праві власності належить ТОВ «Холдінг Сіті» з метою відшукання документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «Інфініті Про» по взаємовідносинам конкретних підприємств, а саме документи податкової звітності, бухгалтерської звітності, документів щодо перерахування грошових коштів, кошти отримані від незаконної діяльності конкретних підприємств, в число яких особисті кошти комерційного директора «Грін Лайт Прінт» - ОСОБА_5 не входять, та інше.
Відповідно слідчим не було встановлено відношення вилучених грошових коштів до предмету злочину, тому статус вилучених коштів є тимчасово вилученим майном.
Вказує, що слідчий визнав вказані грошові кошти, як тимчасово вилучене майно, арешт на яке не накладався.
Отже, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, якщо таке вилучення є безпідставним у випадку, передбаченому ч.5 ст. 171 КПК України.
Таким чином, законних підстав утримувати належне ОСОБА_5 майно не має, а також протиправна бездіяльність слідчого порушує норми КПК України щодо обов`язку повернення майна на наступний день після обшуку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що на вилучене під час обшуку майно, що належить ОСОБА_5 , накладений арешт, у зв`язку з чим відсутні законні підстави для повернення майна.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.
Судом встановлено, що дійсно згідно протоколу обшуку від 03.11.2015 року на підставі ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2015 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого були вилучені також грошові кошти у сумі 71450 гривень, 285 євро та 1750 доларів США.
При цьому, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 березня 2016 року скасовано ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника 2-го відділу СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 .
09 березня 2016 року Апеляційний суд м. Києва постановив нову ухвалу, якою задовольнив клопотання начальника 2-го відділу СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 та ухвалив накласти арешт на грошові кошти вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у сумі 71450 гривень, 285 євро та 31750 доларів США, з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування.
Отже, в даному випадку майно, а саме грошові кошти, що належать ОСОБА_5 , вилучені під час проведення обшуку, не підлягають поверненню, оскільки за змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений ч. 5 ст. 171 цього Кодексу строк (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (ч. 6 ст. 173 КПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,306,309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1