Номер провадження:1-кп/521/738/16

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 314 КПК України обвинувальний акт у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні злочинів передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України.

Прокурор під час підготовчого судового засідання висказав думку, щодо можливості призначення судового розгляду за обвинувальним актом.

Захисник та обвинувачений також підтримали думку прокурора та просили призначити до судового розгляду вказаний обвинувальний акт.

Вивчивши обвинувальний акт та приложені до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, обвинувальний акт має містити такі відомості (серед іншого): 5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як встановлено з обвинувального акту від 10.06.2016 року, в ньому викладено в частині фактичних обставин кримінального правопорушення: відомості про проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , які предмети та речі виявлено та вилучено, висновки експертів щодо вилучених речей. Далі зроблений висновок про виготовлення, придбання та зберігання різних психотропних речовин гр. ОСОБА_4 з метою подальшого збуту та використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено. Окрім того зроблено висновок про те, що ОСОБА_4 придбав матеріали і довів їх до стану придатного для використання та незаконно зберігав за місцем мешкання з метою використання для виготовлення психотропної речовини.

Далі обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, яке повністю повторює виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. Єдиною відмінністю є кваліфікація дій особи за нормами КК України.

Суд вважає, що у даному випадку обвинувачення складене слідчим та прокурором в порушення вимог КПК України і КК України, є неконкретним та неповним.

На думку суду, обвинувальний акт встановлює початок і основу судового розгляду, пред`являє обвинуваченому дані, якими обґрунтовано обвинувачення, що надає останньому можливість підготуватись до захисту. Він також вказує суду межі, в яких повинний відбуватись розгляд, та межі відповідальності обвинуваченого.

Суд вважає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація та формулювання обвинувачення не є відокремленими поняттями. Хоча кожна відомість (поняття) має своє термінологічне значення та відповідає кожне своєму призначенню, загальною рисою їх є відповідність суті обвинувачення. Вказані обставини повинні бути викладені хронологічно, юридично стисло та мотивовано і саме головне доступно для будь-якої особи, незалежно від освіти, роду занять, або мовних ознак.

Виклад фактичних обставин є встановленими під час досудового розслідування відомостями про обставини скоєних кримінальних правопорушень. За своє суттю встановлені фактичні обставини є набагато ширшими ніж формулювання обвинувачення та мають містити не тільки подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), однак і частково обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (серед іншого: твердження про вчинення особою кримінального правопорушення; форму вини; мотив і мету вчинення кримінального правопорушення; та інш.)

Формулювання обвинувачення це фактично виклад об`єктивної сторони злочину /кримінального правопорушення/, тобто той стислий висновок, який робить прокурор або слідчий щодо лише події злочину та безумовно з точною кваліфікацією дій особи, відповідно до Кримінального Кодексу України.

У будь-якому випадку це не однорідні поняття і не можуть бути викладені як єдині за своїм змістом та формою.

Суд також вважає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у обвинувальному акті не містять взагалі події кримінальних правопорушень, а саме часу, місця, способу та інших обставин злочину, як того вимагає п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України. Фактично обвинувальний акт містить посилання на докази, а саме як зазначено вище на обставини слідчих дій та висновки експертиз. Посилання на докази у обвинувальному акті та надання суду докази до судового розгляду КПК України не передбачає.

Об`єктивна сторона ст. 307 КК України передбачає, серед іншого, конкретні умисні дії, які виражені, серед іншого, у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин. Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 311 КК України, повинна містити конкретні умисні дії направлені на незаконне придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення психотропних речовин. Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 313 КК України, серед іншого передбачає наявність умисних дій направлених на незаконне виготовлення, придбання, зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин.

На думку суду, умисні дії направлені на вчинення вказаних злочинів гр. ОСОБА_4 в обвинувальному акті не зазначені. Зазначені помилки та неузгодженості перешкоджають суду призначити до судового розгляду обвинувальний акт та в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення, оскільки у даному випадку не зрозуміло, від якого обвинувачення захищається ОСОБА_4 .

Викладені обставини, повністю співвідносяться з практикою Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до п. 65 Рішення у Справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року (Заява № 65518/01) Європейський суд з прав людини зазначає, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як «офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин».

Відповідно до п. 51 Рішення у Справі «Ващенко проти України» від 26.06.2008 року (Заява № 26864/03), Суд також нагадує, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

Згідно п. 34 Рішення у Справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Таким чином, враховуючи викладені обставини та принцип Верховенства права /ст. 8 КПК України/, суд вважає, що прокурор та слідчий при складені обвинувального акту допустили такі порушення Закону, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт та додані до нього матеріали прокурору, для усунення виявлених недоліків.

При постановлені ухвали, суд також враховує ухвалу колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 20.05.2015 року (провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України; Справа № 11-кп/785/69/2015/), якою вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2014 року був скасований та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Однією з головних підстав скасування вироку було встановлення колегією суддів порушення п. 13 ч. 1 ст. 3, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, щодо відсутності твердження про вчинення особою діяння, передбаченого КК України і таким чином не висунення обвинувачення особі в порядку встановленому КПК України.

Керуючись ст. 314 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акту та додані до нього матеріали у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України прокурору Одеської місцевої прокуратури № 3 в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України, для усунення виявлених недоліків.

Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.

Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/