Справа № 464/872/16-к
пр.№ 1-кп/464/102/16
У Х В А Л А
02.03.2016 року
Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 12.01.2016 року строк тримання під вартою підсудного спливає 09 березня 2016 р., а кримінальне провадження до вказаного часу не буде завершене, що зумовлено викликом свідків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою підсудного слід продовжити з наступних підстав .

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи те, що підсудний обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, однак, ніде не працює, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, про наявність ризиків того, що останній може переховуватися від суду, перешкоджаючи об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою.

Разом із тим, враховуючи характер діяння, у якому обвинувачується підсудний, дані про його особу наведені вище, суд вважає можливим у відповідності до ст.183 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу в розміір 20 мінімальних заробітних плат, що станвоить 27560 грн., у разі внесення якої покласти на нього обов"язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання .

Керуючись статтями 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
у х в а л и в :
строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова продовжити на 60 діб, а саме до 08 травня 2016 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27 560 грн. У разі внесення ОСОБА_5 вказаної суми застави покласти на нього обов"язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Головуюча: