Провадження № 1-кп/317/307/2016
Справа № 317/4100/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001771 від 29.09.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
17 вересня 2016 року о 10 год. 18 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні торгівельного центру ПрАТ «Нова Лінія», розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Нове Запоріжжя, вул. Нікопольське Шосе, буд. 1-е, маючи умисел на таємне викрадення майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшов до інформаційної стійки № 100 та скориставшись відсутністю поблизу стійки працівників магазину та сторонніх осіб таємно викрав тимчасово залишений на інформаційній стійці без нагляду мобільний телефон «Nokia 5228» в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , вартістю 550,00 грн., який належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого поклав вказаний телефон до карману своїх шортів і покинув територію торгівельного центру ПрАТ «Нова Лінія», тим самим отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто таємно викрав його.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 550,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив, що 17 вересня 2016 року, приблизно о 10 годині, він зайшов до магазину «Нова Лінія», щоб згаяти час, оскільки через годину-півтори повинен був зустрітись з іншою людиною. Коли проходив повз стійку, то побачив, що на ній лежить два телефони. Він взяв той, який лежав згори Nokia чорного кольору, та вийшов з ним з магазину, попрямувавши до вул. Новгородської у м. Запоріжжі на зустріч. В подальшому, коли його було запрошено до міліції, то даний телефон він добровільно повернув. У вчиненому розкаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_4 , думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції статті. При призначенні ОСОБА_4 покарання суд також враховує думку потерпілої, висловлену у заяві від 17.10.2016 р., де ОСОБА_5 зазначила про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого та просила суд покарати його не суворо.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов не заявлений. Документально підтверджені процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Клопотання прокурором про обрання запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 суд за власною ініціативою не обирає.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ мобільний телефон «Nokia 5228» в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційноїскарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1