АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3264/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 вересня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Євро Гриль» в ПАТ «Таскомбанк», а також заборонено ОСОБА_10 та іншим особам розпоряджатися і користуватися будь-яким чином грошовими коштами, що знаходяться на зазначеному рахунку.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати. Зокрема, апелянт стверджує, що ОСОБА_8 , як власник та володілець майна, а також ТОВ «Євро Гриль» та ОСОБА_10 не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого чи неосудної особи. Також представник зазначає, що ТОВ «Євро Гриль» займається наданням послуг в сфері ресторанного обслуговування, а арешт поточного рахунку товариства унеможливлює подальшу підприємницьку діяльність і призведе до банкрутства підприємства. При цьому апелянт звертає увагу, що ОСОБА_11 належать корпоративні права ТОВ «Євро Гриль», але він не є посадовою особою підприємства та не може самостійно на свій розсуд користуватися рахунками товариства.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч. 1 ст. 191; ч. 4 ст. 191; ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 1 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205; ч. 2 ст. 205; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст. 212; ч. 3 ст. 212; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 357; ч. 1 ст. 358; ч. 2 ст. 358; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 364; ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 364-1; ч. 1 ст. 365; ч. 3 ст. 365; ч. 3 ст. 365-2; ч. 1 ст. 366; ч. 2 ст. 366; ч. 2 ст. 367; ч. 3 ст. 368-2; ч. 1 ст. 373; ч. 2 ст. 382; ч. 1 ст. 388 КК України.
В рамках даного кримінального провадження 09 серпня 2016 року колишньому першому заступнику Голови ДПС України начальнику податкової міліції ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 09 серпня 2016 року стосовно підозрюваного ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в сумі 234000000 гривень.
Органами досудового розслідування встановлено, що син ОСОБА_13 ОСОБА_14 є одним із засновників та кінцевим бенефіціарним власником TOB «Євро Гриль» (), який за допомогою вказаного товариства може легалізовувати кошти, отримані ОСОБА_12 внаслідок вищевказаної злочинної діяльності.
З листа Державної служби фінансового моніторингу України вбачається, що легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом ОСОБА_12 , здійснюється за допомогою рахунку № НОМЕР_1 , відкритого ТОВ «Євро Гриль» () у ПАТ «Таскомбанк» (МФО 339500).
05 вересня 2016 року прокурор групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Євро Гриль» в ПАТ «Таскомбанк», а також заборонити ОСОБА_10 та іншим особам розпоряджатися і користуватися будь-яким чином грошовими коштами, що знаходяться на зазначеному рахунку.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 вересня 2016 року клопотання прокурора було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000400, про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Євро Гриль» в ПАТ «Таскомбанк», слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_9 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Євро Гриль» в ПАТ «Таскомбанк», з метою можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_12 .
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Зокрема, у клопотанні прокурор зазначає, що рухоме майно, яке перебуває у безпосередній власності сина підозрюваного ОСОБА_12 ОСОБА_10 , його дружини ОСОБА_15 , матері ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , підлягає арешту у зв`язку з тим, що санкція однієї із статей, за якою підозрюється ОСОБА_12 , а саме ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає серед іншого конфіскацію майна.

Разом з тим, слідчим суддею та прокурором не враховано, що, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у випадку, якщо майно перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати щодо юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Як вбачається з матеріалів провадження, у кримінальному провадженні № 0000400 ОСОБА_12 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Разом з тим, син підозрюваного ОСОБА_12 ОСОБА_10 , його дружина ОСОБА_15 , матір ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні і будь-які дані, що зазначені особи мають відношення до кримінального провадження, відсутні.

Не містяться в матеріалах провадження і докази того, що за допомогою ТОВ «Євро Гриль» ОСОБА_10 можуть легалізовуватися кошти, отримані ОСОБА_12 внаслідок злочинної діяльності. До того ж, частка ОСОБА_10 в ТОВ «Євро Гриль» складає лише 33 відсотка, а інші частки належать учасникам даного товариства ОСОБА_8 (33 відсотка) і громадянину Ізраїлю ОСОБА_18 (34 відсотка). Тому таке посилання прокурора у клопотанні про можливу легалізацію коштів за допомогою ТОВ «Євро Гриль» є лише його припущенням, яке нічим не підтверджено.

Також колегія суддів звертає увагу, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників та працівників ТОВ «Євро Гриль».

Більш того, в мотивувальній частині клопотання прокурора обґрунтовується прохання накласти арешт на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «Євро Гриль» () у ПАТ «Таскомбанк» (МФО 339500), тоді як в резолютивній частині клопотання прокурор висловлює прохання накласти арешт на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «Тієсто Гриль» () у ПАТ «Таскомбанк» (МФО 339500). Така помилка прокурора, на яку навіть не звернув уваги слідчий суддя, свідчать про формальний підхід в даному випадку до вирішення питання про накладення арешту на майно як з боку прокурора, так і з боку слідчого судді, що має безумовно тягти за собою, не враховуючи навіть всіх інших обставин, скасування ухвали слідчого судді і визнання клопотання прокурора таким, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, формальність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Євро Гриль» в ПАТ «Таскомбанк», а також заборонено ОСОБА_10 та іншим особам розпоряджатися і користуватися будь-яким чином грошовими коштами, що знаходяться на зазначеному рахунку, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «Євро Гриль» в ПАТ «Таскомбанк», із забороною ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншим особам розпоряджатися і користуватися будь-яким чином рахунком № НОМЕР_1 , відкритим ТОВ «Євро Гриль» в ПАТ «Таскомбанк», відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4