АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/659/16-к Номер провадження 11-кп/786/377/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі у зв`язку з безпідставністю.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить зарахувати йому у строк відбуття покарання час перебування на стаціонарному лікуванні медичної частини Кременчуцької виправної колонії № 69 з 23.07.2014 по 30.01.2015, який суд, на його думку, не врахував безпідставно.

Засуджений ОСОБА_7 не виявив бажання бути присутнім в залі судових засідання для надання особисто ним пояснення та не клопотав перед апеляційним судом про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із виправною колонією. Відтак, справа розглянута судом апеляційної інстанції за відсутності ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, натомість вважає, що засудженому необхідно зарахувати за правилами ч.5 ст.72 КК України час перебування його у слідчому ізоляторі на підстав ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.07.2015 про його етапування для участі у судовому розгляді кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження та особову справу щодо ОСОБА_7 , перевіривши рішення суду, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 звертався до суду із заявою про зарахування йому в строк відбування покарання попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст.72 КК України.
Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2014 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і йому призначено покарання 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 28 березня 2013 року і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Визначено рахувати відбування строку покарання з моменту фактичного затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи ОСОБА_7 затриманий за вироком суду 26.06.2014 року.

Суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого.
Відповідно до п. г абз. 4 ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув"язнення включається строк перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи.
Вбачається, що засуджений перебував на стаціонарному лікуванні медичної частини Кременчуцької виправної колонії № 69 з 23.07.2014 по 30.01.2015. Слід зазначити про помилковість судження ОСОБА_7 про те, що дане положення може бути застосоване до нього, адже у ньому йдеться про особу обвинувачену, тобто таку, стосовно якої вирок не набрав законної сили. Вирок щодо ОСОБА_7 не переглядався судом апеляційної інстанції, а отже набрав законної сили 01.05.2014 після закінчення строку на його оскарження. Окрім того, у зазначеному пункті мова йде про перебування особи у стаціонарному медичному закладі при проведенні експертизи, позаяк, ОСОБА_7 перебував у колонії №69 на лікуванні. Зважаючи на викладене, доводи засудженого про зарахування йому у строк відбування покарання часу перебування його на лікуванні на правилами ч.5 ст. 72 КК України позбавлені законодавчого підгрунтя і є безпідставними.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно п. ґ абз.4 ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув"язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув"язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З матеріалів особової справи ОСОБА_7 вбачається, що відповідно до ухвали судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_7 етапований до слідчого ізолятору м. Полтави для розгляду заяви начальника Полтавської виправної колонії №64 про уточнення вступної та резолютивної частин вироку від 31.03.2014 року. На виконання даної ухвали ОСОБА_7 знаходився в установі попереднього ув"язнення в період з 17.07.2015 до 02.10.2015, куди був етапований для участі у судовому розгляді (а.с.30 о.с., довідка №10/6-2631 від 26.04.2016). За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно зарахувати ОСОБА_7 вказаний період у строк відбування покарання з розрахунку один день перебування в установі попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі, вийшовши за межі апеляційних вимог засудженого.

Зважаючи на викладене, ухвала Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 щодо перерахунку строку перебування в установі попереднього ув"язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального закону з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст.404, 405,409 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_7 , засудженому за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 березня 2014 року у строк відбування покарання час утримання його в установі попереднього ув"язнення за період з 17 липня 2015 року по 2 жовтня 2015 року з розрахунку один день ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4