УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Дніпровського УП ГУП Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи наявність у провадженні обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 3 до 6 років, раніше був судимий за аналогічний злочин, на даний час має не зняту та не погашену в установленому порядку судимість та будучи обізнаним про кримінальну відповідальність, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпліого і свідків у даному кримінальному провадженні, офіційно не працює, не має постійного доходу, тому, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, яка спрямована на вчинення інших корисливих злочинів. Викладене вище свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Також у зв`язку з тим, що злочин вчинений із застосуванням насильства, прокурор просив не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підозрюваний підтримав думку захисника.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у тому, що він 12.09.2016 року, приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився біля будинку № 21 по вул. Кібальчича в м. Києві, побачив раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_7 , який катався на велосипеді. В цей момент у нього виник умисел на повторне, відкрите викрадення чужого майна, а саме велосипеда.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий характер ОСОБА_5 підійшов до малолітнього ОСОБА_7 який на той момент їхав на велосипеді біля буд. АДРЕСА_2 та застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, а саме - своєю рукою штовхнув малолітнього ОСОБА_7 у плече, внаслідок чого останній впав з велосипеда та відкрито викрав велосипед «Ардіс», вартістю 3500 гривень, чим заподіяв матеріальної шкоди гр. ОСОБА_8 .
В подальшому, ОСОБА_5 сів на викрадений велосипед та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, однак , невдовзі був затриманий та викрадене майно в нього було вилучено.
12.09.2016 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 був затриманий за ст. 208 КПК України.
13.09.2016 року ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
14.09.2016 року подано до слідчого судді дане клопотання про обрання запобіжного заходу, яке отримано підозрюваним 13.09.2016 р. о 09-30 год.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
?протоколом заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.09.2016 р.;
?протоколом огляду місця події від 12.09.2016 року, під час якого було виявлено велосипед марки «Аріус» № 20157118;
?протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.09.2016 року ;
?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 13.09.2016 року, який зазначив, що велосипед у нього був відібраний раніше невідомим йому чоловіком, як згодом виявилось, це був ОСОБА_5 ;
?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.09.2016 року ;
?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.09.2016 року;
?протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
? іншими отриманими у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи характер правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.
При цьому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років; наявні в матеріалах клопотання дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема, те, що ОСОБА_5 у 2011 році був засуджений за вчинення аналогічного злочину, судимість за який на даний момент є непогашена; більш м`який запобіжний захід, окрім виняткового у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме:
- спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду (наявність таких ризиків обумовлена обізнаністю підозрюваного про міру покарання за вчинення тяжкого злочину);
- спробам незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні (ризики обумовлені тим, що наявністю товариських, дуже близьких стосунків в силу спільних релігійних поглядів і відвідувань місць для молитов з малолітніми потерпілими, їх батьком і матір`ю, іншими прихожанами, через яких може бути здійснений такий вплив);
- спробам вчинити інше кримінальне правопорушення (наявність таких ризиків обумовлена вчиненням аналогічних злочинів підозрюваним раніше, а також тим, що підозрюваний офіційно не працює у зв`язку із чим не має постійного доходу)
У судовому засіданні, стороною захисту, всупереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків, наведених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим слідчий суддя, враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку доведено наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у цьому провадженні, з числа регламентованих ст. 177 КПК України.
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
У той же час, частина 4 статті 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись положеннями вказаної норми, оцінюючи обставини справи у їх сукупності, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , наявність обгрунтованої підозри про вчинення злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до висновку про недоцільність визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09 листопада 2016 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: