Справа № 735/1058/15-кр.
1-кп/735/11/2016р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 рокусмт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000189 від 14 червня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не одруженого, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 2, ст. 186 ч. 1 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2015 року, близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Іваньків, Коропського району, Чернігівської області, по вул. Леніна, біля приміщення сільського будинку культури, під час сварки, що виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар кулаком руки в область носа гр. ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою ділянки носа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

14 червня 2015 року, близько 03 години 00 хвилин ОСОБА_3 , наніс декілька ударів ногами в область голови та нижньої частини обличчя ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден та забою м`яких тканин чола, забою м`яких тканин правої скроневої ділянки, відлому коронок 11, 12, 14 зубів. В результаті дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, які згідно

висновку експерта № 75 від 19.06.2015 року відносяться до категорії легких

тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, 14 червня 2015 року, близько 04 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в с. Іваньків, Коропського району, Чернігівської області по вул. Леніна, біля приміщення сільського клубу, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з салону автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , відкрито заволодів автомагнітолою «Pioneer» DEH 2910 MP, вартістю 382,05 грн., з багажника автомобіля, відкрито заволодів ручним насосом, радянського виробництва, вартістю 66,69 грн.; автомобільним гідравлічним домкратом вантажопідйомністю 5 тон, вартістю 333,73 грн.; свічним ключем двохстороннім 14x21, вартістю 19,05 грн.; вогнегасником ВВК-2, вартістю 389,64 грн.; буксирувальним тросом, вартістю 130 грн.; колесом у зборі «Rosava» ВС20 175V70 R13 82Т, вартістю 644,63 грн., що належать потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1965,79 грн.

ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 125 ч. 2 КК України.

ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 125 ч. 1, ст. 186 ч. 1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Показав, що приблизно в середині червня 2015 року разом зі своїми знайомими Кравець, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 поїхали гуляти в смт Понорниця, Коропського району, на автомобілі під керуванням ОСОБА_16 . Побувши там годину-дві, поїхали в с. Криски, Коропського району. Там познайомилися з місцевими хлопцями, спілкувалися з ними, розпивали спиртні напої. В ОСОБА_17 з місцевими вийшов конфлікт, так як приїхавший з ними ОСОБА_11 , випадково сів у чужу машину. Але конфлікт владнали, ніхто нікого не бив. Відразу після конфлікту приїхали хлопці з села Іваньків, Коропського району, мабуть на допомогу хлопцям з ОСОБА_18 . Але з ними не конфліктували, поговорили і вони поїхали назад. Через деякий час вирішили і самі поїхати у с. Іваньків, щоб продовжити гуляти. Туди приїхали вже після опівночі і біля клубу зустріли тих хлопців, що приїздили в Криски. Об`єдналися в одну компанію і стали разом відпочивати, вживати спиртні напої. Через деякий час з іванківцями виник конфлікт. Їхній товариш ОСОБА_14 обперся об автомобіль «Нива», що належав комусь з іванківських. Йому зробили зауваження, він щось відповів і почалася бійка. Хто саме і кого бив точно сказати не може, так як було темно, а сам був п`яний. Сам особисто бився з потерпілим ОСОБА_19 . Вдарив його кулаком, він упав на землю, після цього вдарив його пару раз ногою. Чи бив ОСОБА_20 ще хтось не бачив. Не може сказати, чи бив його ОСОБА_12 . В ОСОБА_21 коло їх автомобіля ніяких речей не бачив. Коли бійка скінчилася, почали їхати додому, але побачили, що в машині не вистачає ОСОБА_13 . Повернулися його шукати і знайшли у чиїйсь машині. Не бачив, щоб хтось з їхніх хлопців залазив у машину потерпілого. Коли вже їхали додому, чув розмову ОСОБА_16 і ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_11 витягнув з чужої машини магнітолу і ОСОБА_12 щось витягав, але що не знає. Сам цього не бачив. Коли приїхали додому в Авдіївку, ОСОБА_12 щось витягав з багажника, але що не знає. Наступного дня ОСОБА_11 запропонував відвезти чужі речі в с. Іваньків господарям. Цивільний позов у частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу не визнає. Готовий відшкодувати потерпілому витрати на лікування зубів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав. Повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо поїздки в смт Понорницю та в село Криски, про конфлікт у ОСОБА_17 і про приїзд на допомогу крисківцям хлопців з с. Іваньків. Показав, що в с. Іваньків поїхали за пропозицією жителів цього села, щоб «замирити» конфлікт, що виник у Крисках. Там всі зібралися біля приміщення клубу, палили багаття, розмовляли, хлопці випивали, а сам не пив. Стояв осторонь разом з місцевим хлопцем, який був на мотоциклі «Планета». В цей час почалася бійка між місцевими і їх хлопцями. Про причини бійки не знає. Разом з місцевим хлопцем, що був на мотоциклі, підійшли до місцевого хлопця на прізвище ОСОБА_22 . Він лежав. Почали відливати його водою. На цей час бійка вже скінчилася. Сам участі у бійці не приймав, нікого не бив. Через деякий час зібралися, сіли у свій автомобіль (ВАЗ 2107) і почали їхати додому, але виявили, що не вистачає ОСОБА_13 з їх компанії, тому повернулися. Хлопці почали його шукати, а сам пішов за приміщення клубу в туалет. Коли повернувся, побачив, що ОСОБА_13 спить в іванківській машині ВАЗ 2106. Витягнув його і посадив у свою машину. Коли підходив, побачив, що багажник у машині, на якій вони приїхали, відчинений, а коло нього лежить колесо. Вирішив, що це запасне колесо з їхньої машини, поклав його у багажник і закрив. Вже коли під`їжджали до ОСОБА_23 , зайшла мова про колесо. Кравець сказав, що колесо не його і запропонував йому забрати колесо. Погодився і забрав колесо, щоб наступного дня відвезти власнику разом з ОСОБА_24 . Перебуваючи в ОСОБА_21 , в чужі машини не залазив, у бійці участі не приймав. Відчував вину, що випадково забрав чуже колесо. Коли почалося слідство, батьки їздили до ОСОБА_8 і ОСОБА_20 , щоб вирішити конфлікт мирно, бо не хотіли суду. Цивільний позов не визнає.

Але до таких показань обвинуваченого суд відноситься критично, так як вони спростовуються іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що в один з днів у червні 2015 року увечері гуляв з товаришами в с. Іваньків. Зателефонували знайомі хлопці з с. Криски, сказали, що приїхали незнайомі з с. Авдіївка і виник конфлікт. Просили допомогти. Поїхали в с. Криски, але коли приїхали, нічого серйозного не було. Поговорили, познайомилися і повернулися назад. Через деякий час до них в ОСОБА_21 приїхали ті хлопці з ОСОБА_23 і разом стали спілкуватися. Через деякий час обвинувачений ОСОБА_25 сів на капот машини з ОСОБА_21 . Зробив йому зауваження, а він без попередження вдарив потерпілого по обличчю, розбивши ніс, від чого останній впав, пішла кров. Відійшов до колонки, щоб умитися. Коли повернувся, почав допомагати хлопцю з їх компанії Наливайку сісти в автомобіль Нива. В цей час відчув сильний удар в голову, від якого втратив свідомість. Хто наніс цей удар не знає. Вважає, що бійка почалася через його зауваження ОСОБА_12 . Чув від ОСОБА_22 , що хтось з авдіївців витягав належні йому речі з машини. Не бачив, чи наносив йому удари ОСОБА_24 це відомо лише з його зізнання. Стосовно позовних вимог показав, що його ніхто не залякував, що таке «фобія» - не знає, після цього випадку погіршився сон. Також, має нести витрати на правову допомогу. Стосовно пошкодження автомобіля у позові зазначено помилково, так як у нього немає автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що в один з днів у червні 2015 року увечері під`їхав на автомобілі ВАЗ 2106, яким володіє за довіреністю, до клубу в с. Іваньків. Там були і інші жителі села. Через деякий час приїхали хлопці з с. Авдіївка на ВАЗ 2107. Познайомилися, почали спілкуватися. Обвинувачений ОСОБА_25 сів на капот автомобіля «Нива» і після зауваження ОСОБА_20 , вдарив останнього в обличчя. Після цього почалася обопільна бійка між всіма учасниками і його хтось почав бити, а тому він утік. Коли повернувся, побачив, що салон і багажник його машини відчинені, а звідти зникли речі, консоль і магнітола вирвані «по живому». ОСОБА_26 казав йому, що бачив, як з його автомобіля забирав речі ОСОБА_25 . В подальшому до нього приїздив батько ОСОБА_12 і пропонував гроші, щоб забрав з міліції заяву і відмовився від обвинувачення. Щодо цивільного позову, показав, що погроз і тиску з боку обвинувачених на нього не було. Всі речі, крім магнітофона і консолі, йому повернуті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надав аналогічні з потерпілим ОСОБА_7 показання щодо поїздки в с. Криски на «допомогу» місцевим у конфлікті з жителями с. Авдіївка, примирення там, повернення в с. Іваньків і подальший приїзд туди жителів ОСОБА_23 . Після цього познайомилися, почали спілкуватися і випивати. В цей час ОСОБА_12 сів на капот «Ниви», а ОСОБА_20 зробив йому зауваження. ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_20 в ніс і той пішов до колонки вмиватися. Почалася бійка. Коли бійка стихла, відливали водою ОСОБА_27 , хтось з авдіївських допомагав, а потім вони поїхали. Але через деякий час авдіївці повернулися, зупинилися біля ВАЗ 2106, вийшли з машини утрьох. Він побачив, як ОСОБА_12 відкрив двері «шістки» і витяг звідти консоль з магнітолою, а з багажника витяг запаску і ключі. Кричав їм, щоб не чіпали чужого, вони відповіли нецензурно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 повністю підтвердив показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо поїздки в смт Понорницю, село Криски, про конфлікт у ОСОБА_17 і про подальшу поїздку в с. Іваньків. Але в ОСОБА_21 події пам`ятає слабо через алкогольне сп`яніння і погане самопочуття. Пам`ятає, що пішов у туалет, повернувся і отримав удар в обличчя, від кого не знає. Потім почали збиратися біля свого автомобіля і від`їхали, але повернулися, так як не вистачало Чепурного. Всі, крім нього, пішли його шукатим і знайшли в чужому автомобілі. Чув як десь ламалася пластмаса і бачив ОСОБА_12 з колесом, але нічого в нього не запитував і не знав що то за колесо, бо дуже боліла голова. Про крадіжку дізнався лише вранці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 повністю підтвердив показання обвинувачених та свідка ОСОБА_28 щодо поїздки в смт Понорницю, село Криски, про конфлікт у ОСОБА_17 і про подальшу поїздку в с. Іваньків. В ОСОБА_21 під час спілкування зав`язалася бійка. Хто почав і хто бився не бачив. Також, не бачив хто і як викрадав речі. Бачив ОСОБА_12 з колесом біля їхнього автомобіля. Хлопці привезли йому чужі речі і колесо з автомобіля і сказали, щоб він разом з ОСОБА_24 повернув ці речі господарям. Але в нього в мопеді прокололося колесо, і він не зміг відвезти. Речі залишилися в нього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 повністю підтвердив показання обвинувачених та свідків ОСОБА_28 і ОСОБА_29 щодо поїздки в смт Понорницю, село Криски, про конфлікт у ОСОБА_17 і про подальшу поїздку в с. Іваньків. Показав, що в ОСОБА_21 під час спілкування зав`язалася бійка. Хто почав і хто кого бив не бачив. Ніяких речей коло свого автомобіля в ОСОБА_21 не бачив. Також, не бачив хто викрадав речі і хто їх грузив до його автомобіля. Про крадіжку зрозумів лише приїхавши в Авдіївку і виявивши речі в багажнику: дві магнітоли, консоль з автомобіля, вогнегасник ще щось. Ці речі відвіз ОСОБА_31 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 повністю підтвердив показання обвинувачених та свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 і ОСОБА_33 щодо поїздки в смт Понорницю, село Криски, про конфлікт у ОСОБА_17 і про подальшу поїздку в с. Іваньків. Показав, що в ОСОБА_34 їздили на автомобілі Кравця. Там, під час розмови виникла бійка. Хто почав і хто кого бив не пам`ятає, так як був п`яний. Його самого хтось вдарив, він за ним погнався, але не догнав. Коли повернувся, почали їхати додому, але виявили, що когось не вистачає і повернулися шукати. Хто забирав речі з чужої машини не бачив. Бачив ОСОБА_12 з колесом коло їхньої машини, але де він його взяв не бачив. Коли приїхали в Авдіїівку, то чужі речі згрузили у ОСОБА_35 . Хто і чому так вирішив не пам`ятає. Про те, що відбулася крадіжка, зрозумів лише вранці наступного дня.

Крім показань самого обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих та свідків, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_7 про скоєний злочин (а.с. 138);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.08.2015 року згідно якого потерпілий ОСОБА_7 упізнав підозрюваного ОСОБА_3 (а.с. 184-185);

- протоколом слідчого експерименту від 18.09.2015 року з підозрюваним

ОСОБА_3 , під час якого підозрюваний показав як наносив тілесні ушкодження потерпілому (а.с. 186-187);

- висновком експерта № 75 від 19.06.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді саден та забою м`яких тканин чола, забою м`яких тканин правої скроневої ділянки та ділянки носа, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відлому коронок 11, 12, 14 зубів ускладнених після травматичним пульпітом, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 188-189).

Крім показань потерпілих, свідків, вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_7 про скоєний злочин (а.с. 138);

- заявою потерпілого ОСОБА_8 про скоєний злочин (а.с. 139);

- протоколом огляду місця події від 14.06.2015 року - автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого виявлено пошкодження автомобіля та нестачу речей (а.с. 146-150);

- протоколом огляду місця події від 14.06.2015 року володіння ОСОБА_29 під час якого було виявлено та вилучено викрадені з автомобіля речі (а.с. 152-156);

- висновком експерта № 512 від 30.07.2015 року про вартість викрадених речей (а.с. 157-166);

- висновком експерта № 116 від 31.07.2015 року про вартість викрадених речей (а.с. 167-170);

- висновком спеціаліста від 21.09.2015 року про вартість викрадених речей (а.с. 171-172);

- постановою про визнання речовими доказами викрадених речей (а.с. 173);

- протоколом слідчого експерименту від 18.09.2015 року зі свідком ОСОБА_36 , під час якого він повідомив про обставини вчиненого злочину (а.с. 175-176);

- продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту від 18.09.2015 року зі свідком ОСОБА_36 (додаток до к.с.).

Таким чином суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 2 КК України.

Дослідивши докази, надані сторонами щодо дій обвинуваченого ОСОБА_4 : показання потерпілого ОСОБА_7 показання потерпілого ОСОБА_8 , показання свідка ОСОБА_37 , висновок судово-медичної експертизи, які узгоджуються між собою та не входять в суперечність з іншими доказами, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар по обличчю в область носа, від чого у потерпілого пішла кров. Згідно висновку судово-медичної експертизи, дані ушкодження відносяться до категорії легких.

Стороною обвинувачення не надано доказів того, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 завдавалися обвинуваченими у співучасті.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України: З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне змінити правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 125 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України.

Також, дослідивши в якості доказів показання допитаних осіб, письмові докази, відеозапис слідчого експерименту, які узгоджуються між собою, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Суд відкидає твердження захисника про те, що ОСОБА_4 не усвідомлював, що забирає чуже колесо, так як це не підтверджується доказами, а лише стверджується стороною захисту і є захисною поведінкою.

Також, суд відкидає твердження захисника про те, що в разі визнання ОСОБА_4 винним у викраденні чужого майна, його дії слід кваліфікувати відповідно до психічного ставлення обвинуваченого до скоєного. А обвинувачений не усвідомлював що здійснює відкрите викрадення чужого майна, так як вважав, що цього ніхто не бачить.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»: Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Отже, суд, розцінює дане твердження як намагання захисту покращити становище обвинуваченого при відсутності належних і допустимих доказів для цього. Так, події, описані в обвинувальному акті і підтверджені дослідженими в суді доказами, відбувалися у населеному пункті, під час перебування на невеликій території двох груп людей в кількості більше десяти чоловік, між якими стався конфлікт і які вимушені були спостерігати за діями інших, з метою уникнення подальших сутичок.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують міру покарання, особу винного.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні. Обвинувачений не працює, а тому покарання у виді штрафу застосовувати недоцільно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу винного.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні. Обвинувачений не працює, а тому покарання у виді штрафу застосовувати недоцільно. Обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання з застосуванням ст. 70 КК України.

Потерпілим ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, шкоду здоров`ю, спричинену кожним з обвинувачених, слід стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 500 грн., а з ОСОБА_3 1500 грн. Оскільки потерпілим не надано жодних документів про оплату правової допомоги, дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Потерпілим ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2000 грн., моральної шкоди в сумі 25000 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн. Суд відкидає твердження захисника про те, що вимога про стягнення матеріальної шкоди не може бути задоволеною, так як цивільний позивач не є власником автомобіля, а довіреності на автомобіль суду не надав. Так, відповідно до вимог цивільного законодавства, права добросовісного володільця майна, в разі їх порушення, підлягають захисту на загальних підставах. Недобросовісність володіння майном, повинна доводити зацікавлена у цьому сторона. Цивільний відповідач не надав доказів недобросовісного володіння автомобілем цивільним позивачем. Отже, права останнього підлягають захисту. Враховуючи розписку про отримання речей потерпілим (а.с. 174), постанову про визнання речовими доказами (а.с. 173), згідно якої магнітола потерпілого знаходиться на зберіганні в поліції, його показання про те, що йому не повернуто лише магнітолу, а повернута консоль є пошкодженою, слід стягнути матеріальну шкоду за пошкоджену консоль 1000 грн. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн. Оскільки потерпілим не надано жодних документів про оплату правової допомоги, дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути 613,08 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Речові докази: частину консолі автомобіля ВАЗ 2106, ручний насос металевий радянського виробництва, автомобільний гідравлічний домкрат вантажопідйомністю 5 тон, свічний ключ 14x21, вогнегасник ВВК-2, буксирувальний трос капроновий довжиною 3 м., автомобільний колісний стальний диск з всесезонною шиною «Rosava» 175/70 R1, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 під розписку, автомагнітола «Pioneer» DHN 2910 MP, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Коропського ВП БВП ГУМП України в Чернігівській області підлягають поверненню законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч. 1, ст. 186 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання:

за ст. 125 ч. 1 КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт;

за ст. 186 ч. 1 КК України у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт;

В силу ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 500 (п`ятсот) гривень; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень. В решті позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджену консоль 1000 (одну тисячу) гривень. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 1000 (одну тисячу) гривень. В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат 613 (шістсот тринадцять) гривень 08 копійок за проведення експертизи.

Речові докази: частину консолі автомобіля ВАЗ 2106, ручний насос металевий радянського виробництва, автомобільний гідравлічний домкрат вантажопідйомністю 5 тон, свічний ключ 14x21, вогнегасник ВВК-2, буксирувальний трос капроновий довжиною 3 м., автомобільний колісний стальний диск з всесезонною шиною «Rosava» 175/70 R1, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 під розписку, автомагнітола «Pioneer» DHN 2910 MP, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Коропського ВП БВП ГУМП України в Чернігівській області повернути законному володільцю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Коропський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Копія вироку негайно, після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1