АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1579/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 643/5340/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
представника власника майна - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 5 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003483 та накладено арешт на майно, -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 5 травня 2016 року було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003483 та накладено арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 16,8 квадратні метри, що на даний час належить ОСОБА_8 із забороною розпоряджатися та відчужувати зазначене майно будь-яким особам та способом.
Слідчий суддя вказав, що квартира є предметом, набутим злочинним шляхом, а не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до незаконного відчуження квартири третім особам. З таким рішенням слідчого судді не погодилася ОСОБА_8 та 30.09.2016 року подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 05.05.2016 року та скасувати зазначену ухвалу. Щодо обставин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_8 зазначає, що 05.05.2016 року не була присутня у судовому засіданні і про арешт майна дізналася 30.05.2016 року, копію ухвали про арешт майна не отримала.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначила, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам. Вона не є підозрюваною чи обвинуваченою у кримінальному провадженні, майно не підлягає спеціальній конфіскації, квартира не залучена у якості речового доказу, не встановлено, що ОСОБА_8 несе цивільну відповідальність за шкоду, що спричинена іншою особою. Крім того вона набула вказану квартиру не безоплатно, а за договором купівлі-продажу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного:
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 у судове засідання з розгляду клопотання про арешт майна не викликалася. Вперше з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 05.05.2016 року в інтересах ОСОБА_8 звернувся її представник адвокат ОСОБА_7 29.08.2016 року, однак, апеляційна скарга була повернута ОСОБА_7 , оскільки подана неналежною особою. 06.09.2016 року ОСОБА_8 знову звернулася з апеляційною скаргою, яка також була повернута апелянту. Звертаючись повторно 30.09.2016 року з апеляційною скаргою, ОСОБА_8 заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали від 05.05.2016 року. Твердження апелянта про те, що вона дізналася про накладення арешту на квартиру 30.05.2016 року не спростовані, а повернення апеляційних скарг колегія суддів розцінює як підставу для поновлення пропущеного апеляційного строку.
З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2016 року за заявою ОСОБА_9 , який просив вжити заходів до невідомих осіб, які 18.04.2016 року шахрайським шляхом заволоділи квартирою його тітки до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003483 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час допиту 28.04.2016 року потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що померла ОСОБА_10 та його батько ОСОБА_11 були рідними братом та сестрою. Не маючи дітей, ОСОБА_10 мала намір передати вказану квартиру у спадщину ОСОБА_9 . Проте, після смерті останньої ОСОБА_9 дізнався, що 18.04.2016 року квартира АДРЕСА_1 , була продана ОСОБА_8 .
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування,передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Звертаючись з клопотання про арешт майна, слідчий вказав на наявність достатніх підстав вважати, що квартира АДРЕСА_1 може бути предметом набутим злочинним шляхом та для запобігання її можливому відчуженню третім особам необхідно накласти арешт. З таким обґрунтуванням погодився слідчий суддя та задовольнив клопотання.
В даному випадку апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на вищезазначену квартиру, оскільки досудовим розслідуванням встановлені достатні підстави та розумні підозри вважати, що ця квартира могла бути набута злочинним шляхом, оскільки її власниця ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 58354254 вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2016 року була продана ОСОБА_8 .
Твердження представника власника майна ОСОБА_7 що спірна квартира не визнана речовим доказом і тому не може бути арештована в даному кримінальному провадженні є необґрунтованим, оскільки слідчим доведено існування підстав вважати, що це майно може бути предметом, набутим злочинним шляхом, що відповідно до вимог ст. 98 КПК України може визначити її статус як речового доказу.
Посилання апелянта на встановлену ним відсутність родинних зв`язків між померлою ОСОБА_10 та батьком потерпілого, як на обґрунтування задоволення його вимог, апеляційний суд відкидає, оскільки наявність таких зв`язків на даний момент не спростована.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги застосований слідчим суддею вид арешту майна, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 5 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003483 та накладено арешт на майно задовольнити, а вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 5 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0003483 та накладено арешт на майно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді