Справа № 373/1256/16-к
В И Р О К
Іменем України
06 вересня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 15.07.2016 року, запобіжний захід не застосовувався) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жовтневе Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, військовозобов`язаного, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, інвалідності не має, безробітного, перебуваючого на обліку в Переяслав-Хмельницькому міськрайонному центрі зайнятості з 23.12.2015 року, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 07.10.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік,
за ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніш судимим за ч.3 ст. 185 КК України, судимість за що незнята та непогашена у встановленому законом порядку, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, при наступних обставинах.

14.07.2016 року, близько 20 години, ідучи по АДРЕСА_1 , помітив в домогосподарстві АДРЕСА_1 по зазначеній вулиці велосипед марки „Україна, і маючи умисел на викрадення чужого спайна, з корисливих мотивів, викотив з приміщення дровника зазначеного господарства велосипед. На крик ОСОБА_5 , яка помітила крадіжку, зупинитись та повернути велосипед, ОСОБА_4 відкрито, з метою доведення злочину до кінця, викотив велосипед, що належить ОСОБА_6 , з подвір`я, і поїхав на велосипеді в напрямку села Студеники Переяслав-Хмельницького району Київської області, де проживає. Обабіч ґрунтової дороги з села Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області до села Студеники Переяслав-Хмельницького району Київської області, неподалік ферми ТОВ „Конверсія, за 500 м від домогосподарства ОСОБА_6 заховав велосипед. Своїми злочинними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1068,75 гривень.

Своїми діями вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, оскільки відкрито викрав чуже майно, повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю та показав, що він, 14.07.2016 року, за проханням брата, який проживає в селі Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області, поняньчити дитину, ввечері приїхав в село Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області. У найменшої дитини піднялась температура і він згадав, що він забув ліки за місцем проживання в селі Студеники Переяслав-Хмельницького району Київської області. Він залишив будинок брата та пішов за місцем проживання і оскільки добиратися додому пішки забирало багато часу, він зайшов в двір по АДРЕСА_1 і з приміщення дровника викотив велосипед та поїхав по дорозі в напрямку до села Студеники Переяслав-Хмельницького району Київської області. За 30 м від цього господарства почув крик господарки, щоб повернути велосипед, але він продовжив рух на велосипеді і не повертався попросити дозволу у господарки покористуватись велосипедом, при цьому розуміючи, що він відкрито викрав чуже майно. Біля ферми, за 500 м від господарства Сташук, він заховав в кущах велосипед і за декілька метрів його затримав охоронник ферми. На місце затримання прибув потерпілий ОСОБА_6 , в якого він просив пробачення і той матеріальних і моральних претензій не заявляв. Він жалкує про скоєне, щиро розкаюється у вчиненому. Він під час виконання попереднього вироку з випробуванням, з іспитовим строком всі зобов`язання виконував і порушень у нього не було.

Справа розглядалась в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Під час судового розгляду за згодою учасників судового провадження, за ухвалою суду, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 та сторона обвинувачення не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, правильно розуміючи зміст ч.3 ст. 349 КПК України.

Докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.

Таким чином, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду, відсутності будь-яких суперечностей по кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце і це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він, відкрито викрав чуже майно (грабіж), повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 за вчинений злочин за ч.2 ст. 186 КК України підлягає покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, що він щиро розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, його характеристику, сімейний стан, що потерпілий претензій матеріального та морального характеру до нього не має .
Пом`якшуючими обставинами суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину, яке проявилось в тому, що він надавав послідовні, логічні показання відносно скоєного злочину, які покладені в основу обвинувачення.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

При таких обставинах, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин під час відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 07.10.2015 року, суд вважає необхідним призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України, суд вважає необхідним обвинуваченому ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного йому за новим вироком, оскільки обвинувачений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю злочину, на всі виклики органу досудового розслідування та суду з`являвся, суд вважає можливим, до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід не обирати.

Витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи №4/1158 від 20.07.2016 року, розмір яких складає 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок слід стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України приєднати йому частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточну міру покарання призначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту виконання вироку, з моменту затримання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 263 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок судових витрат.
Речові докази: велосипед марки „Україна, червоного кольору, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1