АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Гол. у І інст. ОСОБА_1 ; ЄУ № 716/793/16-к; доп. ОСОБА_2 ; пр. № 11-кп/794/403/16; катег. ст. 286 ч.2 КК Укр.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого , судді ОСОБА_2 ,
СуддівОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,
обвинуваченогоОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000254 від 28 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернівці, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, перебуває в цивільному шлюбі, непрацюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 286 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язано ОСОБА_7 , періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покладено на орган виконання покарань за місцем його проживання.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 1 168,14 грн.

Речовий докази - автомобіль марки «Фольцваген Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який був переданий на відповідальне збереження ОСОБА_7 , залишено йому.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 28 вересня 2015 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Фольцваген Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись по автомобільній дорозі, з гравійно-піщаним покриттям, сполучення «Заставна - Чуньків» в напрямку села Чуньків, Заставнівського району, Чернівецької області, не врахував дорожню обстановку, проявив самовпевненість в своїх діях, не переконавшись, що це буде безпечним, не обрав безпечну швидкість руху, неправильно застосував прийоми керування, в результаті чого втратив контроль над автомобілем, внаслідок чого стався занос керованого автомобіля та виїзд його за межі проїжджої частини дороги, перекидання та наїзд на дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 , ставить питання про скасування вироку та постановлення нового, внаслідок необґрунтованого незастосування до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив необережний тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого двом потерпілим, один з яких є малолітнім, були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, та ще одному потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, тому суд не взявши, в достатній мірі до уваги ці обставини невірно не призначив обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора про необґрунтоване незастосування до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про залишення вироку суду без змін, провівши судові дебати, та заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Апеляційним судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_7 28 вересня 2015 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Фольцваген Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухаючись по автомобільній дорозі, з гравійно-піщаним покриттям, сполучення «Заставна - Чуньків» в напрямку села Чуньків, Заставнівського району, Чернівецької області, не врахував дорожню обстановку, проявив самовпевненість в своїх діях, не переконавшись, що це буде безпечним, не обрав безпечну швидкість руху, неправильно застосував прийоми керування, в результаті чого втратив контроль над автомобілем, внаслідок чого стався занос керованого автомобіля та виїзд його за межі проїжджої частини дороги, перекидання та наїзд на дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Винуватість ОСОБА_7 , в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесне ушкодження, а потерпілій ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі прокурора порушено питання про скасування вироку у зв`язку з тим, що суд першої інстанції невірно не призначив обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а обвинувачений ОСОБА_7 , апеляцію не подавав, колегія суддів керуючись п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» та ст. 404 КПК України не наводить докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні поставленого йому у вину злочину та його кваліфікації.

Що стосується не призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, то воно не ґрунтується на законі.

У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Ці вимоги закону судом, при вирішенні питання про незастосування до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, порушені.

Так, обвинувачений вчинив необережний тяжкий злочин, у стані алкогольного сп`яніння, яким одному потерпілому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, а двом потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, однак як вбачається з вироку, вирішуючи питання про не призначення обвинуваченому ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд ці обставини до уваги не взяв.

Також суд не взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 допустив кілька грубих порушень правил безпеки дорожнього руху, зокрема, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та перевищив швидкість.

За таких обставин, вирок щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку, з призначенням йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409, 414, 418, 420 ч.1 п.2 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 27 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного йому покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 за ст. 286 ч.2 КК України покарання у виді три роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_7 , періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

В решту частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з моменту його проголошення.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_2
Судді

[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_4

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач ______________ ОСОБА_2 (посада) (підпис) (ПІБ)

29.11.2016 року
(дата засвідчення копії)

29.11.2016 року

ОСОБА_2 .