У Х В А Л А

Справа № 183/6226/16

№ 1-кп/183/979/16

08 листопада 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000102 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :
До суду від прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000102 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту, оскільки підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Захисник ОСОБА_4 вважає за можливе призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки воно підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, підстав для його закриття чи зупинення суд не вбачає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає 08.11.2016 року і на теперішній час не змінились ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. Так, обвинувачений раніше судимий і щодо нього в суді, крім цього обвинувального акта, вже знаходяться ще 2 обвинувальні акти щодо злочинів, які він вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком суду. Також, в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_5 не з`являвся за викликом до суду. Тому, обвинувачений може вчинити нові злочини, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків. Прокурор вважає, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, а прокурором не доведено неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора та пояснив, що має постійне місце проживання, не збирається ухилятися від явки до суду та впливати на свідків, а тому просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує наступне. ОСОБА_5 є раніше судимою особою і обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку за попереднім вироком суду, за яким йому було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, від відбування якого він був звільнений з випробуванням. Також, щодо обвинуваченого в провадженні суду перебувають ще 2 кримінальні провадження за ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 190 КК України. При цьому, у вчиненні останнього злочину ОСОБА_5 обвинувачується також в період іспитового строку за попереднім вироком суду. Суд також бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується. З огляду на зазначене, суд приходить до переконання про необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, а також незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом. Крім того, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились. Тому, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тому, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 314-317 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Кримінальне провадження № 0000102 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначити до судового розгляду на 16 листопада 2016 року о 14 год. 30 хв.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні. Викликати в судове засідання обвинуваченого, свідків, повідомити прокурора, захисника.

Обвинуваченому у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 29 грудня 2016 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1