Єдиний унікальний № 500/951/15-к
Провадження № 1-в/500/189/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у звільненні засудженого від відбування покарання
у зв`язку із закінченням іспитового строку
15 березня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області подання Ізмаїльського МРВ КВІ УДПС України в Одеській області у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000032, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України із неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом в с. Новий Каланчак Ізмаїльського району, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2015 р. за ч. 3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України,

встановив:
Ізмаїльський МРВ КВІ УДПС України в Одеській області просить суд звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2015 р., яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, посилаючись на те, що під час відбування покарання з випробуванням нового злочину не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався, покладені судом обов`язки виконав в повному обсязі.

Прокурор, представник КВІ та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про причини неприбуття суд не повідомили. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. В даному випадку неприбуття осіб, які беруть участь у судовому провадженні, не перешкоджає проведенню судового розгляду та їх участь не є обов`язковою.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому проваджені, то в силу ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, розглянувши подання КВІ, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_3 , дійшов висновку, що в задоволенні подання КВІ слід відмовити з таких підстав.

Так, 27 лютого 2016 року ОСОБА_3 був засуджений Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Частиною 1 ст. 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Однак, в порушення вимог чинного законодавства КВІ не були в повному обсязі перевірені дані щодо вчинення або не вчинення під час іспитового строку засудженим ОСОБА_3 нового злочину. Так, в матеріалах особової справи ОСОБА_3 містяться дані про те, що 07.05.2015 р. до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 0001125, ОСОБА_3 значиться як особа, на яку вказав свідок.

Із листа заступника начальника СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області від 06.08.2015 р., вбачається, що кримінальне провадження № 0001125 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України 20.05.2015 р. закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, по вказаному провадженню ОСОБА_3 про підозру не повідомлялося.

Однак в матеріалах особової справи відсутня копія постанови про закриття кримінального провадження, відповідно вказані відомості інспектором КВІ достовірно перевірені не були, та їм не була надана належна оцінка.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 4 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, в порушення зазначених вимог законодавства, з матеріалів особової справи не вбачаються в повному обсязі відомості про вчинення або не вчинення ОСОБА_3 за період іспитового строку нових адміністративних правопорушень.

Так, в матеріалах особової справи ОСОБА_3 відсутні відомості про вчинення або не вчинення ним адміністративних правопорушень за весь період іспитового строку, оскільки остання довідка датована 17.02.2016 р., однак за період з 17.02.2016 р. до 27.02.2016 р. (тобто на час закінчення іспитового строку) відомостей про вчинення або не вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень немає. Крім того, довідка УІАЗ ГУНП в Одеській області щодо наявності у нього судимостей датована 26.02.2016 р.

Отже, в порушення вимог чинного законодавства КВІ не були в повному обсязі перевірені дані щодо вчинення або не вчинення під час іспитового строку засудженим ОСОБА_3 нового злочину та адміністративних правопорушень за весь час іспитового строку.

За таких обставин суд не може вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання, у зв`язку з чим в задоволенні подання КВІ слід відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 165, 166 КВК України,
ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:
В задоволенні подання Ізмаїльського МРВ КВІ УДПС України в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2015 р. за ч. 3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1