Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 17 серпня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого та 30 червня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає скаргу, до касаційного суду та доводи на їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також думка особи, яка подає скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді.
Проте наведених положень процесуального закону заявницею не дотримано.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 оскаржує одразу дві ухвали апеляційного суду, а саме від 01 лютого 2016 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 18 листопада 2015 року і повернення її апеляційної скарги та від 30 червня 2016 року про повернення її апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
У разі, якщо заявник одночасно не погоджується з кількома різними ухвалами апеляційного суду і бажає оскаржити їх в касаційному порядку, він повинен подати касаційні скарги на кожну із них окремо.
При цьому, заявниці слід взяти до уваги, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
У разі пропуску строку на касаційне оскарження, особа має право порушити питання про його поновлення, подавши касаційну скаргу разом із відповідним клопотанням. При цьому у клопотанні про поновлення строку особа, яка його подає, має зазначити об`єктивні причини, які перешкодили їй подати касаційну скаргу у встановлений процесуальним законом трьохмісячний строк.
Крім того, як убачається зі змісту поданої скарги, вона не містить обґрунтування щодо незаконності ухвали апеляційного суду від 30 червня 2016 року на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, про скасування якої заявниця ставить вимогу.
До того ж, вимоги заявниці не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не входить до повноважень суду касаційної інстанції.
Окрім вказаного, ОСОБА_4 у скарзі не зазначила чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.
Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Оскільки касаційна скарга заявниці не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (заявницею має бути підтверджено, що нею не пропущений встановлений ухвалою суду строк при повторному зверненні до суду).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3