Справа № 355/1043/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/558/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 21.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
21 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали провадження № 0000725 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 27 серпня 2016 року близько 18 години 40 хвилин він та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою між собою, з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_10 прийшли, до його домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Перебуваючи на вищевказаному подвір`ї ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вчинили словесну сварку із власником даного домоволодіння ОСОБА_10 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння. В ході словесної сварки ОСОБА_10 у відповідь на образи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя останньому. В подальшому, обурившись діями та поведінкою ОСОБА_10 , маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 почали наносити удари кулаками рук в область голови ОСОБА_10 , який, щоб уникнути продовження бійки, зайшов до приміщення веранди свого будинку. Реалізуючи свій єдиний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пройшли за потерпілим ОСОБА_10 до приміщення веранди будинку АДРЕСА_1 , де діючи умисно та усвідомлюючи, що їхні дії можуть заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_10 , бажаючи та передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, для досягнення своєї спільної мети, застосувавши фізичну силу, повалили ОСОБА_10 на підлогу та завдали численні ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулуба останнього. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , помітивши на підлозі велику пляму крові біля голови потерпілого та те, що ОСОБА_10 знаходиться без свідомості, залишили приміщення будинку. Нанесення ударів в життєво важливі органи людини і наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок між цими ударами та отриманням ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, свідчать про спрямованість єдиного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у досягненні їх мети спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10

28 серпня 2016 року дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000725 правова кваліфікація ч. 2 ст. 121 КК України.

В цей де день ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та його затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 26 жовтня 2016 року включно.

Постановою Бориспільської місцевої прокуратури від 25 жовтня 2016 року строк досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження продовжено до трьох місяців.

24 жовтня 2016 року до Баришівського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , до трьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 24 години 00 хвилин 25 листопада 2016 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що підставою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були зазначені в ухвалі Баришівського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати рішення Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та постановленим з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Зокрема зазначає, що ухвала Баришівського районного суду була постановлена з порушенням його права на захист, оскільки, відповідно до ст. 426 КПК України захисник має право взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це не суперечить інтересам особи, якій він надає захист. Апелянт зазначає, що в інкримінованому йому злочині підозрюваний ОСОБА_9 свою вину визнає повністю, а він до даного злочину не має ніякого відношення та вину не визнає, однак захисник у них один на двох, що, на думку підозрюваного, суперечить вимогам чинного законодавства та конституції України. ОСОБА_7 зазначає, що підозра в інкримінованому йому злочині є необгрунтованою та надуманою, так як відсутні будь-які докази, що вказують на його причетність.

Заслухавши доповідача, думку підозрюваного, який повністю підтримав подану ним апеляційну скаргу; захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила змінити її підзахисному запобіжний захід на домашній арешт; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Пунктом с) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом Україною № 475/97-вр від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або, за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника, одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Статтею 59 Конституції України гарантовано, що кожен має право на професійну правничу допомогу; у випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Таким чином, право на захист є невід`ємною частиною справедливого і належного судового провадження, гарантованого як міжнародним, так і національним законодавством.
Пунктом 3 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

У відповідності з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Постановою слідчого СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області від 28.08.2016 року старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 було надано доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням ОСОБА_7 /а.п.18/.

Відповідно до ордеру серії КС №215930 як захисника ОСОБА_7 було призначено адвоката ОСОБА_8 /а.п. 19/.

Разом з тим, дорученням для надання безоплатної правової допомоги особі у кримінальному провадженні, стосовно якої, відповідно до положень КПК України, захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для проведення окремої процесуальної дії, як захисника ОСОБА_7 для розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, було залучено захисника ОСОБА_13 /а.п.58/.

Частиною 1 статті 46 КПК України визначено, що захисник не має права взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це суперечить інтересам особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу.
Як убачається з апеляційної скарги та матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_13 представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_9 , який займає протилежну позицію стосовно обставин кримінального провадження із підозрюваним ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, оскільки це суперечить інтересам останнього, представляти його в судовому засіданні про продовження строку тримання під вартою, він не міг.

Окрім того, в ході судового розгляду, а саме, 24 жовтня 2016 року підозрюваним ОСОБА_7 було вказано, що він вважає, що адвокат, якого йому призначили, не повинен брати участі у вирішенні питання перебування його під вартою, що підтверджується журналом судового засідання від 24 жовтня 2016 року /а.п.64/.

Однак, вказані обставини були проігноровані судом першої інстанції, чим допущено істотні порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою скасування рішення.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, а тому колегія суддів приходить до висновку про доцільність розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 по суті із дотриманням вимог КПК України та з постановленням нової ухвали.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Частиною 1 статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В клопотанні слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до трьох місяців, вказані вимоги кримінального процесуального законодавства дотримані.

Так, 16 жовтня 2016 року заступнику керівника Бориспільської місцевої прокуратури слідчим СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 було подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000725 до трьох місяців, тобто, до 28 листопада 2016 року /а.п.53-54/.

Постановою заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_14 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000725 продовжено до трьох місяців. Як підстави було вказано неможливість закінчення досудового розслідування у встановлений законом строк. Зазначено, що проводиться судово-медична експертиза, проведення якої доручено експерту Яготинського міжрайонного відділення КОБ СМЕ, судово-імунологічна експертиза, проведення якої доручено експертам Київського обласного бюро судово-медичних експертиз, комплексна нарко-психолого-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам Київського обласного спеціалізованого психоневрологічного медичного об`єднання смт. Глеваха, а тому необхідно отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки вказаних експертиз, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування /а.п.55-56/.

При вирішення питання про задоволення клопотання слідчого суд враховує особу підозрюваного, що він неодноразово судимий, в тому числі й за злочини проти життя і здоров`я /а.п.42-44/; за місцем проживання характеризується негативно /а.п.45/; підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років в разі визнання його винуватим.
Таким чином, підстави обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в ухвалі Баришівського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року, не відпали.
Що стосується аргументів апелянта, що відсутні будь-які докази, що підтверджують його причетність до інкримінованого злочину, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на даній стадії він не уповноважений надавати вказаним обставинам оцінку й розглядає провадження в межах клопотання слідчого.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень, тому аргументи апелянта стосовно неналежності та недопустимості доказів, на яких ґрунтується підозра, не можуть бути взяті до уваги на даній стадії кримінального провадження та оцінені судом. Це ж стосується кримінально-правової кваліфікації його діяння.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Баришівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2016 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 листопада 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_11 погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Жданов Донецької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, освіта середня, одруженому, не працюючому запобіжний захід у виді тримання під вартою до трьох місяців, тобто до 25 листопада 2016 року і утримувати його в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в м. Києві.
Строк дії ухвали до 24 години 00 хвилин 25 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

___________________ ___________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4