Справа № 559/1894/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
в особі секретаря ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
з участю сторін кримінального провадження,
прокурор ОСОБА_4
потерпілий ОСОБА_5
Судовим слідством встановлено, що 04 липня 2016 року близько 16 години ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому будинку, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , розпочав із ОСОБА_5 словесну суперечку, в ході якої, з мотивів помсти, вирішив спричинити останньому тяжкі тілесні ушкодження.
Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 , перебуваючи на території вищевказаного господарства, підійшов із заду спини сидячого ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, за допомогою господарського ножа, наніс один удар в область шиї ОСОБА_5 , що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №179/166 від 26 липня 2016 року по ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент отримання.
Допитаний в ході судового розгляду справи в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину у пред`явленому звинуваченні визнав повністю та дав показання про те, що він з потерпілим перебуває у родинних стосунках, так як останній є цивільним чоловіком його сестри. Між ними останнім часом часто виникали словесні конфлікти здебільшого на побутовому рівні через спільне ведення господарства та інші спільні побутові проблеми.
04 липня 2016 року близько 14 години до них додому прийшов сусід на ім`я ОСОБА_6 та приніс пляшку горілки, яку вони у трьох разом розпили. Після розпиття спиртного, він пішов в середину приміщення житлового будинку, де в подальшому приліг на ліжко, щоб відпочити.
Близько 16 години до нього в кімнату зайшов ОСОБА_5 та сказав йому виганяти худобу на вигін, однак він відмовився, тому, що було ще зарано, у відповідь на це ОСОБА_7 штовхнув його в ногу, на якій раніше був перелом, від чого він відчув фізичний біль. Перебуваючи у приміщенні житлового будинку, він не наносив тілесних ушкоджень потерпілому. Так як на той момент у
нього боліла нога, він вийшов із приміщення житлового будинку на двір та побачив сидячого ОСОБА_5 спиною до нього та взявши із землі господарського ножа підійшов до потерпілого ззаду та з мотивів помсти, наніс один удар ножем в шию, від чого в останнього з шиї потекла кров. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не карати. Щодо міри покарання покладається на суд. Позовні вимоги про відшкодування витрат на лікування визнає повністю.
Допитаний в ході судового розгляду в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що близько 12 години 04 липня 2016 року він перебував на території господарства, де проживає на даний час. До нього прийшов знайомий ОСОБА_6 , який мав при собі пляшку горілки, яку разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розпили.
Близько 14 години він сказав ОСОБА_8 , щоб останній вигнав худобу на випас, однак останній пішов всередину приміщення житлового будинку, а він займався побутовими справами по господарству. Так як ОСОБА_9 ніяк не відреагував на його прохання вигнати худобу він вирішив нагадати йому про це, а тому зайшов в середину приміщення житлового будинку, та побачив, що ОСОБА_10 лежав на ліжку. Останньому в черговий раз поставив словесну вимогу щоб ішов вигнати худобу на випас. Однак, ОСОБА_10 відмовився та звернувся до нього нецензурними словами. В приміщенні житлового будинку він не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Як такого конфлікту між ними не було, тільки була словесна розмова з приводу необхідності вигону худоби.
Вийшовши із приміщення будинку присів на деревний стілець спиною до вхідних дверей даного житлового будинку. В цей час ОСОБА_10 вийшов із житлового будинку та підійшов до нього із спини і наніс удар в праву частину шиї. Від заподіяного удару він лише відхилився та відчув, як в шиї стало різко гаряче та потекла кров, тому рукою закрив рану. В подальшому ОСОБА_10 побіг до житлового будинку, він побіг за ним щоб нанести останньому тілесні ушкодження з метою помсти, проте ОСОБА_10 закривав вхідні двері, тому, він не зміг цього зробити. З приводу наявних тілесних ушкоджень його було госпіталізовано до Дубенської ЦРЛ у хірургічне відділення. Будь яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_3 не має. З останнім примирились. Просить обвинуваченого ОСОБА_12 суворо не карати та не позбавляти його волі.
Враховуючи повне визнання вини обвинуваченим у вчиненні злочину, суд вважає за недоцільне дослідження у повному обсязі доказів по матеріалах справи окрім характеризуючих даних на обвинуваченого у відповідності до ст. 349 КПК України, оскільки судом не виявлено суперечностей в показах обвинуваченого з дійсними обставинами справи. Окрім цього, суд впевнився в істинності позицій обвинуваченого. Останньому роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості при поданні апеляційної скарги на вирок суду посилатися на ті обставини справи та докази, які в судовому засіданні не досліджувалися.
Органами досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого є повне визнання вини, щире каяття у скоєному та сприяння в розкритті злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння..
Цивільний позов прокурора в інтересах Дубенської районної лікарні підлягає до задоволення у повному обсязі.
Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази вини обвинуваченого у їх сукупності суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїв його обвинувачений. При призначенні виду та міри покарання суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу винного. Враховуючи щирого каяття та сприянні у розкритті злочину, позицію потерпілого, пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від реального відбуття призначеного покарання з встановленням випробування. Іспитовий строк випробування встановити у 2 ( два ) роки.
На підставі ст. 76 КК України під час відбуття випробування покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України, періодично з`являтися до уповноваженого органу пробації для реєстрації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь Комунального закладу « Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради 2267, 24 ( дві тисячі двісті шістдесят сім гривень) 24 копійки у відшкодування витрат на лікування потерпілого.
Речовий доказ у справі: господарський ніж на якому міститься речовина бурого кольору та який було вилучено 04 липня 016 року під час проведення огляду території господарства в АДРЕСА_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області знищити.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя: