АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2172/16 Справа № 204/4041/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0001701, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року, ухвалений щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність винуватості його у вчиненні інкримінованого злочину, просить змінити вирок в частині призначеного покарання та застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

В обґрунтування доводів скарги захисник зазначає, що вирок суду підлягає зміні, оскільки призначене ОСОБА_7 покарання є надто суворим та не відповідає особі обвинуваченого. Так, судом не враховано, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання, раніше не судимий, скоїв злочин середньої тяжкості, шкоду спричинену злочином відшкодував в повному обсязі та претензій від потерпілої не має, що, на думку сторони захисту, дає підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим та призначено покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді одного року позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави вартість витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3037-16 від 08 червня 2016 року у сумі 176,20 грн.
Грошові кошти в сумі 27560,00 грн. повернуто заставодавцю.
Вироком вирішено питання про речові докази.
За вироком суду, 02 червня 2016 року близько 16 години 40 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 9 по вул. Янгеля в м. Дніпро, маючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, наблизився зі спини до потерпілої ОСОБА_9 та рукою зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок, з золотим хрестиком, тобто відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 7402,50 грн. Після чого, обвинувачений зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 , підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили їх задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила вирок суду залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку та матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, знайшли своє повне підтвердження в сукупності доказів, які в судовому засіданні належним чином досліджено, перевірено, оцінено в тому числі з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і яким судом була надана оцінка з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, відповідно до вимог ст. ст. 94, 374 КПК України.

Даних які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В силу ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю, відшкодував завдану потерпілій шкоду, що суд відніс до обставини, що пом`якшують покарання. До обставин, що обтяжують покарання суд відніс вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Колегія суддів, погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид і розмір покарання, та вважає що покарання ОСОБА_7 у виді одного року позбавлення волі призначене з дотриманням вимог закону України про кримінальну відповідальність, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України, оскільки судом не встановлені обставини, які б вказували на можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги захисника щодо особи обвинуваченого, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони були повною мірою враховані судом першої інстанції та стали підставами для призначення обвинуваченому мінімального розміру покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 186 КК України, яка встановлює відповідальність за вчинений ним злочин.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного обвинуваченому покарання внаслідок суворості є безпідставними та не підлягають задоволенню, а вирок суду є законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим і справедливим та відповідає меті покарання.

Разом з цим, відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 07 вересня 2016 року по 16 листопада 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2016 року залишити без змін.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 07 вересня 2016 року по 16 листопада 2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4