Ухвала
іменем україни

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 1 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 1 квітня 2014 року вирок районного суду залишено без зміни.
На зазначені судові рішення засуджений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 у зв`язку з не усуненням вказаних недоліків повернуто особі, яка її подала.
6 жовтня 2014 року відмовлено засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження.
Засуджений, 12 лютого 2016 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку на касаційне оскарження, повторно звернувся з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Клопотання засудженого мотивоване тим, що захисник безвідповідально поставився до рішення ВССУ і не усунув недоліків в поданій ним касаційній скарзі. Але, як вбачається з вищезазначених ухвал ОСОБА_4 сам звертався до ВССУ з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.
Розглянувши клопотання засудженого, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки зі змісту цього клопотання не вбачається поважних причин пропуску ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження.
Таким чином, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу вважати такою, що подана після закінчення строку, передбаченого ст. 426 КПК України.
Крім того, подана засудженим касаційна скарга від 12 лютого 2016 року не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження у разі, якщо суд касаційної інстанції не знайшов підстав для його поновлення, підлягає поверненню особі, яка її подала.
За таких обставин касаційна скарга засудженого підлягає поверненню.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2013 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 1 квітня 2014 року щодо нього.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3