Провадження №1-кп/485/63/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000115 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Синяшти Унгенського району Молдови, молдованина, громадянина України, не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21 березня 2016 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на два роки,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, не працюючої, з базовою загальною середньою освітою, не заміжня, утриманців не має, зареєстрована в АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

за ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_6 , який 21 березня 2016 року був засуджений вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на два роки за вчинення злочину 07 листопада 2015 року, та ОСОБА_7 спільно та за попередньою змовою між собою та з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинили умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 06 березня 2016 року, близько 15 години, ОСОБА_6 із співмешканкою ОСОБА_7 та знайомим, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, прийшли до подвір"я домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_4 , де також проживає її співмешканець ОСОБА_4 .

В ході розпиття спиртних напоїв в приміщенні вказаного домоволодіння, між особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. Після сварки та бійки у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особи, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, виник спільний злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, що належнить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Реалізовуючи спільний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, усвідомлюючи, що вчинювані злочинні дії помітив ОСОБА_4 та незважаючи на його зауваження, з будинку домоволодіння потерпілого відкрито викрали два спінінги, належні потерпілому ОСОБА_4 вартістю 100 грн. кожен на загальну суму 200 грн., а також майно належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме: радіоприймач марки "КІРО" вартістю 50 грн., блендер "STENSON" без насадки вартістю 50 грн.; кришталеву вазу вартістю 50 грн.; кришталеву вазу вартістю 30 грн.; скляний сервіз, який складався з 5 блюдець та 5 чашок, вартістю 50 грн.; чайний сервіз, який складається з 5 блюдець та 4 чашок, вартістю 50 грн.; 5 салатниць різного розміру вартістю 20 грн. кожна на суму 100 грн.; скляну тарілку із кришкою вартістю 30 грн.; кришку від чайника вартістю 10 грн.; скляну тарілку вартістю 10 грн.; зарядний пристрій до мобільного телефону "Нокіа" вартістю 50 грн., а всього на загальну суму 450 грн.

З викраденим майном ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інша особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, покинули місце події та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 200 грн. та потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 450 грн., а всього на суму 650 грн.

Своїми вище вказаними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 ще й вчинений повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнала. Суду показала, що 06 березня 2016 року вони із співмешканцем ОСОБА_6 вирушили відвідати потерпілих, яких знали працюючи разом по найму на польових роботих близько року. За селом їх наздогнав ОСОБА_10 , який пішов разом з ними. Коли прийшли до домоволодіння потерпілих, які проживали у с.Червоний Промінь, вдома був лише ОСОБА_4 . Вони на чотирьох вжили 0,5 л самогону у дворі ОСОБА_4 . Потім всі разом пішли по ОСОБА_11 , яка в цей час була у свого сина, однак та відмовилася приєднатися до компанії. Вони взяли ще 0,5 л самогону й повернулися у дім ОСОБА_4 , де у приміщенні кухні продовжили розпивати спиртне. В ході розмови з ОСОБА_4 вона просила його поговорити з ОСОБА_10 , щоб той дав спокій їй та її співмешканцю ОСОБА_6 й не ходив весь час за ними. ОСОБА_4 почав казати ОСОБА_10 , щоб той не ходив за ними й цього приводу між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виникла сварка, яка переросла у бійку. ОСОБА_14 звалив ОСОБА_15 на підлогу й почав бити ногами по всьому тілу. У цей час ОСОБА_6 вийшов надвір. Вона стояла у дверях кухні і все бачила. ОСОБА_16 також все бачив, бо двері були відчинені. Після цього, ОСОБА_14 взяв торбу, в яку вони вдвох почали скидати посуд та інші речі. Потім вона цю торбу винесла у веранду, а ОСОБА_14 передав ОСОБА_6 два спінінги. В цей час ОСОБА_17 почав говорити, щоб ОСОБА_14 поклав все на місце, після чого ОСОБА_14 взяв електричну плитку та вдарив останнього по голові й той впав. ОСОБА_14 взяв пакет, ОСОБА_6 два спінінги й вони пішли в сторону с.Олександрівка. По дорозі їх наздогнала ОСОБА_11 з сином й почала обвинувачувати у побитті ОСОБА_15 та викраденні майна, після чого викликала працівників поліції, до приїзду яких ОСОБА_14 втік. Злочин вчинила побоюючись ОСОБА_18 . За викрадене вони мали придбати ще горілки.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину не визнав. Повністю підтвердив показання надані ОСОБА_7 . Пояснив, що бачив як ОСОБА_14 побив ОСОБА_15 та як після цього, ОСОБА_14 разом з ОСОБА_7 кидали у пакет речі потерпілих, він також взяв два спінінги, які йому передав ОСОБА_14 , усвідомлюючи що вони вкрадені. Однак він особисто участі у викраденні не приймав, а тому просить його виправдати.

Крім визнавальних показань обвинуваченої ОСОБА_7 , її вина та вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що 06 березня 2016 року до нього додому, де він проживає разом з ОСОБА_11 прийшли обвинувачені та ОСОБА_14 сказали, що у гості. Вони випили горілки. Потім пішли по ОСОБА_11 , яка в цей час була у сина ОСОБА_19 щоб та до них приєдналася, однак вона відмовилася. Вони повернулися до його домоволодіння, де у приміщенні кухні продовжили розпивати спиртне, яке по дорозі придбав ОСОБА_20 . В ході бесіди, він почав зауважувати ОСОБА_21 щоб той не ходив постійно за ОСОБА_22 та ОСОБА_23 й з цього приводу між ними виникла бійка. ОСОБА_14 побив його, а потім лежачи на підлозі у кухні він бачив як останній разом з ОСОБА_22 збирають у пакет посуд та інші речі. Він попросив їх залишити речі, однак вони продовжили. Коли вони вже виходили надвір він піднявся й знову почав казати щоб повернули речі на що ОСОБА_14 вдарив його по голові елекроплиткою, після чого він втратив свідомість. Через деякий час його виявив ОСОБА_19 , а потім приїхали працівники поліції. Обвинувачених пробачив й просив про пом"якшення покарання;

показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що 06 березня 2016 року вона перебувала у сина ОСОБА_19 вдома, а її співмешканець ОСОБА_17 пішов додому. Пообіді ОСОБА_17 повернувся разом з обвинуваченими та ОСОБА_13 й почали кликати її приєднатися до компанії, обвинувачені сказали, що прийшли в гості. Вона відмовилася. Близько 16-17 години ОСОБА_19 поїхав до неї додому та виявив ОСОБА_15 , який був весь побитий. Після цього, вони з ОСОБА_24 наздогнали обвинувачених та ОСОБА_25 за селом, при них були речі, які належали їм з ОСОБА_26 . Вони почали заперечувати причетність до побиття ОСОБА_15 та щодо викрадення речей. після цього, вона викликала працівників поліції;

заявою потерпілої ОСОБА_5 від 06.03.2016 року на ім"я начальника Снігурівського ВП ГУНП про вжиття заходів до ОСОБА_27 , ОСОБА_22 та ОСОБА_14 , які 06 березня 2016 року у вечірній час доби , перебуваючи у неї вдома викрали належне їй майно майно (а.с.72), відповідно до якої було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (а.с.71) з наступною перекваліфікацією на ч.2 ст.186 КК України (а.с.90, 91);

протоколом огляду місця події від 06 березня 2016 року з план-схемою та фототаблицею, в ході якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого у АДРЕСА_4 , та виявлено, що звичайна обстановка у будинку була порушена, наявні сліди боротьби (а.с.73-80);

заявою ОСОБА_6 від 07 березня 2016 року про видачу речей, які 06 березня 2016 року були викрадені у потерпілих (а.с.81) та протоколом огляду цих речей від 07 березня 2016 року, яким встановлено, що пошкоджень видані речі не мають (а.с.82-89);

протоколом проведення слідчого експерименту від 20 квітня 2016 року, в ході якого ОСОБА_7 розказала та показала за яких обставин й у який спосіб вона здійснювала викрадення майна потерпілих, а також пояснила щодо участі ОСОБА_14 та ОСОБА_28 у такому, що не суперечить показанням ОСОБА_7 наданими нею у судовому засіданні (а.с.98-105);

протоколом проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2016 року за участі ОСОБА_6 , в ході якого останній розказав і показав як у його присутності ОСОБА_14 спочатку побив ОСОБА_15 , а потім у пакет який тримала ОСОБА_22 , ОСОБА_14 разом із ОСОБА_22 повкидали посуд, а йому ОСОБА_14 дав два спінінга, після чого вони втрьох з викраденим покинули місце події (а.с.108-113);

постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 11 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_10 за невстановлення місцезнаходження останнього (а.с.115-116);

висновком судово-психіатричної експертизи №155 від 04 квітня 2016 року, згідно якого ОСОБА_6 стаждає в даний час та страждав в період часу, до якого віднесено інкриміноване йому діяння, психічним розладом - легкою розумовою відсталістю з емоційно-вольовою нестабільністю. В період часу, до якого віднесено інкриміноване йому діяння, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час він може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. За своїм психічним станом він не є небезпечним для себе та оточуючих та не може потягти соїми діями іншу суттєву шкоду (а.с.92-97).

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю вказаних доказів. Дії обох обвинувачених підлягають кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 ще й вчинений повторно.

Разом з тим, органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ознакою повторності, що не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому дана кваліфікуюча ознака підлягає виключенню з обсягу її обвинувачення.

Суд приймає покази обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не приймав участі у викраденні, як намагання уникнути відповідальності за вчинене. ОСОБА_6 виконав частину об"єктивної сторони інкримінованого злочину, разом з іншою обвинуваченою та особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, виніс викрадене майно з будинку потерпілого всупереч зауваженню останнього.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, схильний до вживання спиртних напоїв, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з приводу легкої розумової відсталості з емоційно-вольової нестабільністю, осудний, раніше судимий.

Обставин, що пом"якшують покарання ОСОБА_6 не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_7 встановлено, що вона за місцем проживання характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, схильна до вживання спиртних напоїв, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, що пом"якшує покарання ОСОБА_7 суд приймає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, вчинено умисний тяжкий злочин, вказані дані про особу обвинувачених, їх посередню характеристику та вчинення ними злочину у стані алкогольного сп"яніння, вчинення ОСОБА_6 злочину до відбуття покарання за попереднім вироком, відсутність у обох обвинувачених утриманців, роль кожного з них у вчиненні злочину, та приходить висновку, що необхідне та достатнє для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , а також для попередження вчинення нових злочинів буде покарання, пов"язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі, а для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 з урахуванням її особи, наявності пом"якшуючої покарання обставини та першої судимості буде достатнім покарання не пов"язане з ізоляцією від суспільства, однак в умовах нагляду і контролю із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з випробувальним терміном на два роки, суд призначає йому покарання з урахуванням ст.70 ч.4 КК України.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Судові витрати документально не підтверджені, а тому до стягнення не підлягають.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, який діє до 10 липня 2016 року (а.с.45) з урахуванням призначеного покарання слід залишити до набрання вироком суду законної сили. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання слід зарахувати термін перебування ОСОБА_6 під вартою з дня затримання 17 березня 2016 року по день ухвалення вироку, тобто по 06 червня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 у виді особистого зобов"язання, який діє до 12 липня 2016 року, слід залишити до набрання вироком суду законної сили, враховуючи особу винної та тяжкість вчиненого злочину.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року й остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді п"яти років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку на два роки не вчинить нового злочину й виконає обов"язки згідно ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,а також періодично з`являтись на реєстрацію у кримінально-виконавчу інспекцію.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання, тобто з 17 березня 2016 року, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув"язнення, з 17 березня 2016 року й по день ухвалення вироку-06 червня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити до вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов"язання залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП у Миколаївській області: два змиви крові, уламки дзеркала - знищити; два спінінги - передати потерпілому ОСОБА_4 , як власнику; електричну плитку, навісний замок, радіоприймач марки "КІРО", блендер "STENSON" без насадки ; кришталеву вазу; скляний сервіз, чайний сервіз; 5 салатниць різного розміру; скляну тарілку із кришкою; кришку від чайника; скляну тарілку; зарядний пристрій до мобільного телефону "Нокіа" - передати потерпілій ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим у той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий