Справа № 676/754/16-к
Провадження № 1-кп/676/132/16
ч.3ст.15, ч.3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
12 квітня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , захисників-адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , секретаря судового засідання ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000962 , -

встановив:
До суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом, реєстром та додатками про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.3ст.15,ч.3 ст.185 КК України.

За викладеними у акті фактичними обставинами, які є копією підозри та формулювання обвинувачення: 29 червня 2013 року о 22 год. ОСОБА_8 зателефонував до ОСОБА_9 , домовилися про крадіжку комбікорму з свиноферми ОСОБА_6 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 , на якій ОСОБА_9 допомагав останньому здійснювати підприємницьку діяльність. 30 червня 2013 року о 2 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , попередньо домовившись про крадіжку комбікорму, під`їхали до свиноферми ОСОБА_6 , де на них чекав ОСОБА_9 . ОСОБА_8 залишився чекати в автомобілі та бути на сторожі і в разі виникнення небезпеки попередити про неї співучасників. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , з метою вчинення крадіжки, проникли через вхідні двері, які відчинив останній, до свиноферми ОСОБА_6 , де умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, намагалися таємно викрасти 10 мішків комбікорму ПК АВО МІХ 51-3 вагою 408 кг. по ціні 3,27 грн. за 1кг., загальною вартістю 1334,16 грн., який належить ОСОБА_6 , проте з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення крадіжки до кінця, так як були викриті на місці події ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . За обвинувальним актом, вказаним обставинам дана кваліфікація: умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна - крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, тобто, за актом - ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.15, ч. 3ст. 185 КК України.

Прокурор, потерпілий та його представник вважали, що кримінальне провадження слід призначити до відкритого судового розгляду. Представник потерпілого подав позовну заяву, просив відкрити провадження за позовом та розглядати його у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_3 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки у правовій кваліфікації є посилання на ч.3ст.15 КК України, проте у кваліфікації не відображено обставин замаху, виду замаху (закінчений чи незакінчений). Захисник ОСОБА_3 також вважав, що акт не відповідає вимогам КПК, оскільки фактичні обставини справи і формулювання обвинувачення є ідентичними і є копією підозри, що не дозволяє ефективно захищатись від такого неконкретного обвинувачення. Обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_7 підтримали думку свого захисника та вважали, що акт слід повернути прокурору.
Захисник ОСОБА_4 також вважала, що акт слід повернути прокурору, оскільки фактичні обставини є суперечливими, не відповідають заявленій кваліфікації, викладені без індивідуалізації дій кожного з обвинувачених. На думку захисника, ОСОБА_9 мав вільний доступ до приміщень і території, що прямо зазначено в акті, проте це формулювання не відповідає кваліфікації.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що його необхідно повернути прокурору з наступних правових підстав.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені в ст.291 КПК України. Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, з поміж іншого, повинен містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України. Обвинувачення, згідно з п.13ч.1ст.3КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В силу припису, викладеного у п.«а» ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу (бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього). Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції. Про необхідність чіткого та зрозумілого висунутого обвинувачення йдеться також у Рішеннях Європейського Суду у справах «Маттоціа проти Італії» та «Ващенко проти України».

Зазначених вище вимог слідчий та прокурор не врахували, допустились помилок при складанні і затверджені акту, у зв`язку з чим цей документ підлягає поверненню через невідповідність вимогам КПК України.
Так, в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладені, як незакінчений замах на крадіжку, проте, при кваліфікації дій обвинувачених, обставини такого незакінченого замаху взагалі не описані. Кваліфікуючи дії, слідчий і прокурор у обвинувальному акті зазначили: «Таким чином своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України». Отже, кваліфікація дій описана як закінчений злочин, хоча тут вже є посилання на ч.3ст.15 КК України. Водночас, опис незакінченого замаху у акті при кваліфікації дій повинен був обов`язково передбачати посилання на те, що обвинувачені, з причин, які не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення крадіжки до кінця. Такого посилання у акті при кваліфікації дій обвинувачених немає.

Про формальність при складенні обвинувального акту свідчить і той факт, що формулювання обвинувачення за змістом є повністю копією підозри та викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Формулювання обвинувачення у будь-якому випадку має ґрунтуватися на обставинах, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначених ч.1ст.91 КПК України. Однак, викладене у цьому обвинувальному акті формулювання обвинувачення не є індивідуалізоване, воно не містить окремо обставини у яких обвинувачується кожен з обвинувачених, не містить кваліфікацію кожного з обвинувачених, хоча з самого змісту акту вже зрозуміло, що їх дії були різними. Викладене свідчить про те, що слідчим проігноровані вимоги ст.ст.29, 91, 291 КПК України, бо обставини, що характеризують об`єктивну сторону злочину наведені загально і однаково - одним блоком для всіх обвинувачених. Очевидно, що виклад формулювання обвинувачення у такий спосіб, без врахування індивідуальності дій кожного з них порушує їх право на захист і право бути чітко і зрозуміло поінформованим про характер і причини обвинувачення, право на роз`яснення суті обвинувачення кожному з обвинувачених окремо, як цього вимагає ст.348 КПК України.

Слідчий та прокурор, при складанні акту і його затвердженні не звернули увагу, що дії обвинувачених були різними, а отже фактичні обставини для кожного з них і їх кваліфікація має бути індивідуальною в силу ч.2ст.29 КК України. Так, з описаних у акті обставин, обвинувачений ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованого злочину стояв і спостерігав за появою сторонніх осіб, тобто з акту зрозуміло, що цей обвинувачений діяв, як пособник (ч.5ст.27КК України). Дії ОСОБА_8 описані у акті, як дії організатора та безпосереднього виконавця злочину (ч.ч.2,3 ст.27 КК України), а дії ОСОБА_9 описані, як дії пособника та виконавця (ч.ч.2,5ст.27 КК України). Відповідно до ч.2 ст.29 КК України, організатор та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною ст.27 КК України і тією статтею (частиною статті) Особливої частини КК України, яка передбачає злочин вчинений виконавцем. Цих вимог закону слідчий і прокурор не врахували, обставини, що характеризують об`єктивну сторону кожного з співучасників злочину навели не повно, у кваліфікації посилання на відповідні частини ст.27 КК України у акті відображення не знайшли.

Аналогічні правові позиції щодо кваліфікації, якої слід було дотриматись при складанні цього акту, викладені у п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», де зазначено, що якщо винна особа при вчиненні одних злочинів була виконавцем, а інших - організатором, підбурювачем чи пособником, то такі злочини слід також кваліфікувати окремо з посиланням на відповідну частину статті 27 КК України.

При складанні нового обвинувального акту прокурору слід звернути увагу, що ОСОБА_9 допомагав потерпілому у підприємницькій діяльності, що прямо зазначено в обвинувальному акті і визнається стороною обвинувачення. З цих підстав, слідчим органам слід більш чітко і зрозуміліше викласти фактичні обставини та кваліфікацію дій обвинувачених за ознакою проникнення в інше приміщення, оскільки вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 мав вільний доступ до охоронюваних приміщень. При кваліфікації дій обвинувачених за ознакою проникнення слід звернути увагу, що під проникненням у інше приміщення слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до приміщення чи сховища.

Очевидні помилки при складанні акту, суперечливе і двозначне формулювання обвинувачення і кваліфікації порушують право обвинувачених на захист, перешкоджають суду правильно роз`яснити суть обвинувачення кожному з них, а також повно та всебічно розглянути кримінальне провадження та провести і завершити судовий розгляд протягом розумного строку.

Злочин передбачений ст.185ч.3 КК України є тяжким злочином, його формулювання і кваліфікація має бути чіткою, адже особа повинна розуміти зміст і кваліфікацію пред`явленого йому злочину. Виклад фактичних обставин повинен відповідати правовій кваліфікації у якій слід зазначати всі ознаки злочину. Зазначені вище упущення у обвинувальному акті є порушенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України, що згідно ч.2 п.3 ст.314 КПК України є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

З підстав описаних вище суд задовольняє клопотання захисників та обвинувачених про повернення акту прокурору.
Помилки прокурора та слідчого не можуть бути виправлені судом самостійно, оскільки не є функцією правосуддя і суд розглядатиме справу в межах пред`явленого обвинувачення. При поверненні обвинувального акту прокурору, суд враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду, а тому вважає, що перевірений на цій стадії обвинувальний акт підлягає безумовному поверненню без обговорення питання про можливе використання прокурором права змінити обвинувачення згідно ст.338 КПК України. При цьому, суд позбавлений можливості вважати, що прокурор може добровільно усуне такі очевидні помилки при кваліфікації шляхом зміни обвинувачення під час судового розгляду, оскільки цю можливість він вже мав, коли на стадії затвердження акту згідно ч.1ст.291 КПК України вправі був скласти новий обвинувальний акт не погоджуючись з актом слідчого, проте цим правом не скористався.

Оскільки обвинувальний акт повертається прокурору, позовну заяву слід повернути ОСОБА_6 , якому слід роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 291, 314 КПК України, суд -

постановив:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000962 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.3ст.15.ч.3 ст.185 КК України прокурору Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури.
Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 повернути ОСОБА_6 . Роз`яснити ОСОБА_6 , що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду ОСОБА_1