Справа № 1309/3314/12

ПОСТАНОВА
судового засідання
14 квітня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників (адвокатів) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України на додаткове розслідування і зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_8 , та клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування,

в с т а н о в и в:

Залізничним районним судом м. Львова розглядається вищезазначена кримінальна справа.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про направлення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування і зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_8 , покликаючись на те, що справу слід скерувати на додаткове розслідування з мотивів неповноти і неправильності досудового слідства, які не можуть бути усунуті в суді, грубих порушень кримінально-процесуального закону під час досудового слідства та відвертих фактів скоєння оперативно-слідчими працівниками, причетними до розслідування даної кримінальної справи, конкретних службових злочинів, зазначає, що вся справа базується на нереальних впізнаннях підсудних потерпілими в справі; сфабрикованому висновку судово-дактилоскопічної експертизи, щодо виявлення на місці події по одному з епізодів звинувачення відбитка пальцяруки ОСОБА_8 ; вибитих з застосуванням тортур на досудовому слідстві звинувальних показах обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також на інших сфальсифікованих доказах. Щодо зміни запобіжного заходу, то вважає, що ОСОБА_8 всупереч чинному законодавству утримується в найсуворіших тюремних умовах.

Також, захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, мотивуючи тим, що ОСОБА_10 був затриманий з грубим порушенням чинного законодавства, під час проведення досудового розслідування грубо порушувалося право ОСОБА_10 на захист, зокрема, її, як захисника не допускали до її підзахисного, а також, в справі є явки з повинною по яким станом по сьогоднішній день рішення не прийняті.

Заслухавши думку захисників та підсудних, які підтримали клопотання, прокурора, який заперечив проти задоволення обох клопотань, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотань слід відмовити з наступних підставі.

Зі змісту п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» випливає, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

З аналізу вищевказаної норми слідує, що посилання сторони захисту на те, що докази по справі є неналежними та сфальсифікованими, що, крім того, на їх думку підтверджується матеріалами справи, не може вважатися підставою, що потребує скерування справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, оскільки з метою усунення всіх неточностей, на які звертає увагу сторона захисту були допитані потерпілі, свідки, досліджені інші докази по справі, зокрема і документи, про долучення яких просила сторона захисту.

За таких обставин, суд може оцінити всі вищевказані докази відповідно до вимог ст. 67 КПК України.

Крім того, якщо суд прийде до переконання, що будь-який з доказів міг бути отриманий на досудовому слідстві з порушенням прав підсудних на захист, то суд не позбавлений можливості визнати цей доказ неналежним.

Щодо можливого вчинення ОСОБА_10 інших злочинів, зокрема, по яких він на досудовому слідстві писав явки з повинною, то сам по собі вказаний факт, наявності цих явок з повинною в матеріалах справи не може слугувати підставою для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України коли дані судового слідства вказують, що підсудний вчинив ще й інший злочин, по якому обвинувачення не було йому пред`явлено, суд за клопотанням прокурора, потерпілого чи його представника, не зупиняючи розгляду справи, виносить ухвалу, а суддя - постанову, якими про вчинення цього злочину повідомляє прокурора.

Беручи до уваги, що ні прокурор, ні потерпілі не заявляли клопотання щодо можливого вчинення ОСОБА_10 інших злочинів, крім тих, що йому пред`являються в обвинувачення, то і немає підстав для скерування справи на додаткове розслідування з вказаних обставин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні клопотань захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з підстав викладених у клопотанні слід відмовити.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_8 з тримання під вартою на підписку про невиїзд, то беручи до уваги, що на даний час не відпали ті ризики, які слугували підставою для обрання такого виду запобіжного заходу ОСОБА_8 , як тримання під вартою, а також, той факт, що судове слідство ще не завершено, то суд вважає, що у задоволенні цього клопотання також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 276, 281 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України на додаткове розслідування і зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_8 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування - відмовити.

Постанова окремо від вироку оскарженню не підлягає

Суддя:

Оригінал постанови.