печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 31.05.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000362, внесеного до ЄРДР 08.04.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з порушенням його прав, на підставі неповного з`ясування обставин, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки висновки слідчого, викладені в постанові, не грунтуються на нормах чинного КПК України.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , який утримується в Київському СІЗО про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, будь-якої заяви щодо його участі у розгляді скарги, в тому числі і у режимі відеоконференції, суду не надав.

Слідчий ОСОБА_4 , яким винесено оскаржувану постанову, неодноразово в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, матеріали закритого кримінального провадження не надав.

Слідчим суддею визнано можливим розглядати справу у відсутності заявника та слідчого у відповідності до вимог п.п.2,3 ст. 306 КПК України та враховуючи строки розгляду даної категорії справ, передбачені Кримінально-процесуальним Кодексом України.

Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали скарги приходить до наступного висновку.

Постановою старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 31.05.2016 року кримінальне провадження № 0000362, внесене до ЄРДР 08.04.2016 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні службових осіб прокуратури міста Києва складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах підтвердження про вручення особі, яка подала скаргу чи особі, в інтересах якої її подано, копії оскаржуваної постанови, у строки, передбачені КПК України.

При цьому, оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Як вбачається з постанови від 31.05.2016 року слідчий, під час досудового розслідування, обмежився лише вивченням резолютивної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2014 року за № 757/31789/14-к, яка містить вимогу щодо розгляду заяви ОСОБА_3 від 30.09.2014 року та необхідність прийняти за результатами відповідне процесуальне рішення, вказавши на відсутність у вказаній ухвалі суду вимоги щодо внесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Встановивши, що звернення ОСОБА_3 було розглянуто прокуратурою м.Києва у встановленому законом порядку та останньому була надана відповідь листом № 15/1-20353-14 від 18.02.2015 року, тобто вимоги судового рішення вважаються виконанами, прийшов до висновку про відсутність в діянні службових осіб прокуратури м. Києва ознак умисного невиконання судового рішення.

При цьому слідчий зазначив у постанові про проведення комплексу слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні та зібранні під час досудового розслідування матеріалів, однак конкретно не зазначив, які саме слідчі (розшукові) дії ним проводилися та які були зібрані матеріали.

Разом з тим, як вбачається з ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 17.12.2014 року, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури м. Києва щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення була задоволена та зобов`язано уповноважену особу прокуратури м. Києва розглянути заяву ОСОБА_3 від 30.09.2014 року та прийняти за результатами її розгляду відповідне процесуальне рішення.

Відповідно до ст. 110 КПК України поцесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 110 КПК України та вказівки слідчого судді, уповноваженою особою прокуратури м. Києва не було прийняте відповідне процесуальне рішення, оскільки лист № 15/1-20353-14 від 18.02.2015 року, на який посилається в своїй заяві слідчий, не є процесуальним рішенням.

Окрім того, слідчий не опитав особу, яка подала заяву про можливе вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя позбавлений можливості перевірити відповідність обставин, наведених у постанові, фактичним обставинам, встановленим під час досудового слідства, оскільки матеріали закритого кримінального провадження на вимогу суду надані не були.

Постанова слідчим не вмотивована, в ній не зазначено про які саме обставини вказував заявник ОСОБА_3 в своїй заяві про вчинення, на його думку, злочину та які обставини були встановлені під час досудового розслідування, які спростовують вказані в заяві доводи.

Окрім того, зі змісту резолютивної частини постанови не вбачається, конкретно щодо яких службових осіб прокуратури м. Києва приймалося слідчим рішення.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не дотримані вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 31.05.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000362, внесеного до ЄРДР 08.04.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні службових осіб прокуратури міста Києва складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України скасувати.

Продовжити проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000362, внесеного до ЄРДР 08.04.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1