Справа № 192/2239/16-к
Провадження № 1-в/192/1618/16
Ухвала
Іменем України
"04" липня 2016 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3
представника СВК-21 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 (приймає участь у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 судимий 24.11.2014 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21 з 17 липня 2014 року.

Строк відбування покарання, після зарахування ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2016 року у порядку ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у відбутий строк покарання з 23.04.2014 року по 06.07.2014 рік, закінчується 30.10.2016 року.

27 лютого 2016 року ОСОБА_5 відбув 3/4 частини строку покарання, 13.05.2016 року адміністративною комісією Солонянської ВК-21 йому відмовлено у підготовці матеріалів про умовно-дострокове звільнення.

07 червня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав та просив її задовольнити,посилаючись на необґрунтованість відмови адміністрації установи у такому звільненні. Пояснив, що він відбув необхідну частину покарання для застосування умовно-дострокового звільнення. У колонії він працює робочим цеху ТНВ, працює у дві зміни тому немає об`єктивної можливості приймати участь у програмах виховного впливу, порушень режиму утримання не допускав, стягнень не має, має одне заохочення.

Представник Солонянської виправної колонії №21 у судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений характеризується посередньо, до виконання своїх обов`язків ставиться не завжди сумлінно, має лише одне заохочення.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній не довів свого виправлення.
Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після відбуття певної частини строку, зазначеної у ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із характеристики та довідки про заохочення та стягнення убачається, що ОСОБА_5 порушень режиму утримання не допускав, має одне заохочення.

ОСОБА_5 працевлаштований робочим цеху ТНВ установи, у СВК-21 безперервно працює протягом усього строку перебування у колонії. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, намагається утримувати у чистоті та порядку своє спальне місце та тумбочку, намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування; не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в колонії, не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Перевіривши доводи сторін наданими сторонами доказами, суд приходить до висновку про наявність необхідних і достатніх, передбачених статтею 81 КК України, підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд ураховує поведінку засудженого за увесь час відбування покарання, тому доводи представника адміністрації колонії про те, що ОСОБА_5 не приймав участі в громадському житті засуджених СВК-21, є неспроможними. Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що об`єктивно, працюючи у дві зміни, засуджений не повинен був залучатися до робіт з благоустрою та не мав можливості приймати участь у виховних заходах.
Із матеріалів, наданих адміністрацією колонії, копій матеріалів з особової справи засудженого убачається наявність сталої позитивної динаміки у його поведінці, сумлінної поведінки та добросовісного відношення до праці.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк покарання 03 місяці 26 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її

Головуючий ОСОБА_1