Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/760/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2016 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0007636 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого

засуджено:

- за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років позбавлення волі,

- за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин;

- за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років;

неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, але 14.04.2010 року за вироком Кіровським районним судом м. Кіровограда визнаний винним за ст. 185 ч. 1 КК України кримінальна справа закрита на підставі ст. 7-3 КПК України направлений в спец. заклад на 1 рік

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.

Вирішено питання про обчислення строків відбування покарання, судові витрати, та речові докази у провадженні

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

перекладача ОСОБА_13

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 визнано винними та засуджено за те, що вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 ще й умисне легке тілесне ушкодження та умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.

15.09.2014 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 прибув до домоволодіння по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_14 та її родина та покликав свого знайомого ОСОБА_15 , який є сином ОСОБА_14 . На клик ОСОБА_6 вийшла ОСОБА_14 та повідомила, що її сина не має вдома. Саме в цей момент між ОСОБА_6 та ОСОБА_16 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка, під час якої у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 почав наносити удари руками по тілу ОСОБА_14 , а саме в область грудної клітини та голови, чим спричинив останній, згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді: синців на рівні 3 ребра, правому ліктьовому суглобі з садном, на рівні 5 ребра зліва, крововиливу в тім`яній ділянці голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого з місця скоєння злочину зник.

Крім того, 27.09.2014 року близько 20 год. ОСОБА_6 , перебував на вулиці Бабушкіна м Кіровоград, де біля будинку 23 а, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_17 , по відношенню до якого у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та їх наслідки, ОСОБА_6 взяв в руки дерев`яну дошку та наблизившись до ОСОБА_17 , наніс останньому удар в область голови, після чого, збивши його з ніг наніс не менше 25 ударів по тулубу, чим спричинив ОСОБА_17 згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодженні у вигляді: закритої черепно-мозкової травми крововиливів обличчя, вушних раковин, лівої бокової поверхні шиї, крововиливу в слизисту верхньої та нижньої губи на всьому протязі, перелом кісток носа, рани носової перегородки, крововилив в м`які тканини правої і лівої скроневих області голови, крововиливу під м`які оболонки правої та лівої лобних і тім`яних долей, скроневої долі з права з переходом на тім`яну; закрита тупа травма живота - крововилив в брижейку тонкого кишківника, зачеревна гематома з права та з ліва, крововилив у ворот правої нирки. Крововиливи лівої і правої ключиці, лівого надпліччя, лівого плеча, лівої лодижки по внутрішній поверхні, правого плеча та передпліччя, правої пахової області, правого бедра, правого колінного суглобу, правої голені, садна у крила подвздовшної кістки з ліва, на лобку з права, правої пахової області, по передній поверхні мошонки, які по відношенню до живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_18 помер. Смерть ОСОБА_17 знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими ушкодженнями та наступила від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливом під м`які оболонки головного мозку. Після чого ОСОБА_6 залишився на місці скоєння злочину, але не надавав жодної допомоги ОСОБА_17 .

Крім того, 27.09.2014 року близько 21 год. ОСОБА_6 разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_8 , перебували біля будинку АДРЕСА_4 , де зустріли раніше невідомого їм ОСОБА_19 , який йдучи вказаною вулицею розмовляв по телефону. Саме в цей момент у ОСОБА_6 , та неповнолітнього ОСОБА_8 виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_19 . Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою власної наживи, неповнолітній ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , підійшов до потерпілого ОСОБА_19 та попросив цигарку, на що останній відмовив. Саме в цей момент ОСОБА_6 наніс ОСОБА_19 один удар по голові з заду, від чого останній, не втримавшись на ногах, впав на землю. Продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_8 почали наносити удари ОСОБА_19 в різні частини тіла, чим спричинили останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді: зсаден в тім`яній ділянці голови, лівому ліктьовому суглобі (2), поперековій ділянці зліва (6) з синцями (2), правому плечовому суглобі та тілі правої лопатки, спинки носа з припухлістю м`яких тканин, синця на лівому плечовому суглобі. В подальшому неповнолітній ОСОБА_8 та ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого умислу на відкрите викрадення майна, діючи умисно та цілеспрямовано за попередньою змовою між собою, нагнулись до ОСОБА_19 , який лежав на землі та відкрито викрали належні останньому особисті речі, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo A378t», вартістю 1183, 50 грн., та ланцюжок виготовлений з срібла 925 проби, вартістю 237, 36 грн.

Викраденим майном ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 1420, 86 грн.

В апеляційних скаргах:
- прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачених та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст.186 КК України та неповнолітнього ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України просить вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального провадження та особам обвинувачених та ухвалити новий вирок яким: ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 9 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 годин громадських робіт, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на 9 років; неповнолітнього ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обвинувачені вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнали як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду, що свідчить про їх принципову позицію щодо небажання виправитися та нести покарання за скоєні кримінальні правопорушення, всіляко намагалися уникнути кримінальної відповідальності, шкоду, завдану кримінальними правопорушеннями, не відшкодували, злочини вчинили проти життя та здоров`я особи, а злочинні дії ОСОБА_6 також призвели до тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілого. Також вважає, що не визнання вини обвинуваченими розцінюється як бажання уникнути кримінального покарання, цілеспрямованого не бажання усвідомити ступінь тяжкості та наслідки вчинених злочинів.

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та постановити ухвалу, якою закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Своє прохання апелянт мотивує тим, що судом не була дана належна оцінка доказам, які є в матеріалах кримінального провадження, не взято до уваги покази її підзахисного та докази, які б могли істотно вплинути на його висновки, допущена невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що судом першої інстанції по першому епізоду за ч. 1 ст.125 КК України не взято до уваги покази її підзахисного, а висновки суду базуються лише на показах самої потерпілої та свідка ОСОБА_16 , які про місця її побиття говорять неправду, про що свідчать розбіжності між їх показами і потерпілої про її побиття на тілі та висновками судово-медичної експертизи.

Крім того, що стосується епізоду умисного нанесення тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_17 , то сторона захисту стверджує, що проведені по справі судово-медичні, токсилогічні, імунологічні та інші експертизи не доводять вини ОСОБА_6 . Жодна з них не вказує на її підзахисного і навіть більше, стверджує, що на речових доказах немає крові ОСОБА_6 , хоча суд посилається на висновки експертиз як на докази вини обвинуваченого. Також зазначає, що свідків побиття ОСОБА_20 немає, однак суд як доказ вини ОСОБА_6 посилається на показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , які нічого не доводять і навпаки дають різні показання.

Також звертає увагу, що суд взяв до уваги тільки показання свідка ОСОБА_23 , однак останній тричі допитаний давав різні показання та не надано належної оцінки його показанням. На думку захисту, відсутність речових доказів позбавила можливості ОСОБА_6 провести молекулярно-генетичну експертизу, яка б була доказом його невинуватості.

Щодо епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_19 за ч. 2 ст. 186 КК України вказує, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_24 не бачив ОСОБА_6 , не бачив як відбирали у нього телефон та ланцюжок, оскільки втратив свідомість, але потім почав змінювати показання, що викликає, на думку апелянта, сумніви в їх правдивості. Телефон та ланцюжок був знайдений при огляді місця події, де був виявлений труп ОСОБА_20 , висновком дактилоскопічної експертизи встановлено, що на цих речах відсутні відбитки пальців ОСОБА_6 .

При огляді місця події за участю слідчого ОСОБА_25 ланцюжок був вилучений з асфальтного покриття, хоча допитана в судовому засіданні ОСОБА_26 дала завідомо неправдиві покази вказавши, що ланцюжок знайшла загорнутий під ногами ОСОБА_6 , але це не відображено в протоколі.

- обвинувачений ОСОБА_6 ставить аналогічне прохання та доводи в обґрунтування своїх вимог, як і його захисник адвокат ОСОБА_7

- захисник ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Зокрема, вказує на те, що покази потерпілого ОСОБА_19 , надані в судових засіданнях 29.12.2014 року та 23.05.2016 року, не узгоджуються з їхнім викладенням в вироку суду від 21.06.2016 року, що свідчить, на думку апелянта, про перекручення показань, наданих потерпілим в судових засіданнях, які по своїй суті жодним чином не доводять причетності її підзахисного до інкримінованого стороною обвинувачення правопорушення. Так, останній у судовому засіданні показав, що 27.09.2014 року йдучи по вул. Бабушкіна та розмовляючи по телефону отримав тілесні ушкодження, від яких впав на землю та на мить втратив свідомість, однак ким саме були нанесені тілесні ушкодження та хто, на його думку, зірвав з нього ланцюжок та зняв куртку пояснити не зміг. Телефон, який знаходився в той час при ньому випав з рук, коли отримав удар по голові. При цьому, потерпілий суду показав, що як ланцюжок, так і телефон були в подальшому знайдені на місці пригоди співробітниками міліції. Про даний факт місцезнаходження речових доказів на місці пригоди повідомив і свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні 02.07.2015 року.

Окрім цього, на переконання захисту, судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про визнання показів потерпілого ОСОБА_19 в частині впізнання останнім обвинуваченого на місці пригоди, а також показань свідка ОСОБА_28 недопустимими.

До того ж звертає увагу, що показання свідка ОСОБА_26 , допитаної в судовому засіданні 23.05.2016 року спростовуються письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме, протоколом огляду місця події від 27.09.2014 року, відповідно до змісту якого на відстані 2 метрів від голови трупа і 20 см від бетонної плити, відповідно, на асфальтному покритті знаходиться ланцюжок з хрестиком, виготовлений з металу сірого кольору.

За вказаних обставин вважає, що суд не звернув уваги на зазначені вище обставини та не поклав зазначені докази в основу вироку як такі, що спростовують доводи сторони обвинувачення стосовно викрадення майна неповнолітнім ОСОБА_8 , який разом з батьком ОСОБА_6 розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_29 матеріальної шкоди на загальну суму 1420,86 грн., оскільки зазначені речі, про що зазначалось і самими свідками під час судового слідства, були знайдені на місці пригоди.

- обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього. В обґрунтування своїх вимог наводить доводи аналогічні доводам його захисника адвоката ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, при цьому заперечив проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_30 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що викладені у вироку суду висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України та неповнолітнього ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ґрунтуються на зібраних органами досудового слідства та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку. Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України, є законним та обґрунтованим.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не визнав, і суду показав:

по епізоду, який мав місце 15.09.2014 року щодо потерпілої ОСОБА_14 : в цей день він приїхав з м. Москви і в 15 годині прийшов до ОСОБА_31 , щоб з ним розібратися оскільки він продає крадені речі і син скаржився, що той вимагає гроші та пропонує йому крадені речі. Ввійшла мати ОСОБА_32 , він спитав за сина, розказав чим він займається. Жінка почала кричати, вчепилася за куртку він смикнув за руку. В цей час вийшли чоловіки з монтировкою та вибігли дві собаки. Він зразу пішов, ОСОБА_33 він не бив.

по епізоду, який мав місце 27.09.2014 року біля 20-00 год., по відношенню до потерпілого ОСОБА_17 : він був у брата на ОСОБА_34 . Йому подзвонив син близько 17- 17год.30 хв. Він взяв меншого сина і поїхав до сина, на зупинці «Лісопаркова» висадив меншого сина оскільки було ближче йти додому, а сам поїхав далі, коли прийшов на вул. Бабушкіна, то побачив там чотирьох чоловіків. Він спитав чи не бачили вони колишню дружину. Потім подзвонила невістка і сказала, що бачили колишню дружину в районі четвертої лікарні. Він з сином та ОСОБА_35 пішли до зупинки, але ОСОБА_35 десь дівся, вернулися на вул. ОСОБА_36 там було 3 особи , ОСОБА_35 почав битися з трьома особами, він став кричати. ОСОБА_37 забрав ОСОБА_38 , а останні залишилися пити. ОСОБА_35 довели до вугла вулиці, а коли вернулися додому то побачили сусіда з яким він довго розмовляв. Близько 21 години з сином пішли в магазин, коли вернулися додому в 21 год.30 хв. прийшов ОСОБА_35 і сказав що був на АДРЕСА_4 . Він взяв гроші і поїхав до другого брата.

по епізоду, який мав місце 27.09.2014 року біля 21-00 год., по відношенню до потерпілого ОСОБА_19 пояснив наступне: близько 21год.30 хв. з сином йшов до брата повернути борг, зайшли в магазин взяли цигарок і сиділи на зупинці по вул. Короленко та АДРЕСА_1 . В цей час до них підійшло двоє чоловіків, він запитав, що їм треба, йому бризнули в обличчя з балончика. Коли він впав, хтось з них шарив по карманах , потім хтось був поверх нього, він вкусив ОСОБА_39 за вухо. Вдарили його два рази, в око, та челюсті, розбили губу.

Підійшов невідомий чоловік дав води він вмив кров потім під`їхав патруль він їм розказав як відбувалися події. Потім підійшли хлопці що його били. Крім того він повідомив що пропало 600 доларів США. Він з патрулем поїхали на вул. Бабушкіна і висадили їх з машини. На місці він побачив, що один чоловік лежав , другий сидів на корточках, третій сидів на парапеті. Приїхала швидка допомога. В міліції били його і сина погрожували сину розправою в разі, якщо він на визнає вини у вбивстві.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також не визнав та надав суду показання, з яких слідує, що дійсно 27.09.2014 року близько 17 год. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_35 проходив по вул. Бабушкіна, де зустрів 4 чоловіків, які були знайомі з його мамою і зателефонував до батька, щоб той приїхав для того щоб взнати де мати.

Потім побачив, як ОСОБА_35 бив ОСОБА_40 та ОСОБА_41 . Він підійшов до них та став між ними, відвів ОСОБА_38 і пішли звідти , а коли батько підійшов то вони з батьком пішли в магазин. Через деякий час з`явився ОСОБА_35 зі сторони ОСОБА_42 і сказав, що шукав їх і на питання батька сказав, що ті особи на вул. ОСОБА_36 сплять.

На зупинці по вул. ОСОБА_43 до них підійшли незнайомі 3 чоловіка і почали їх бити , бризкали з балончика в обличчя. Потів під`їхав патруль, батько їм сказав що незнайомі забрали в нього 600 доларів США, але обшукали їх, а не незнайомців і повезли на вул. ОСОБА_36 , там їх ніхто не впізнав. Потім їх привезли до міліції де їх побили і тому він визнав вину у скоєнні злочину.

По епізоду ОСОБА_33 він пояснив, що був з батьком, але батько не бив потерпілу, оскільки вона схватила його за куртку, а він тільки відтягнув куртку. Прийшли до її сина бо він вимагав у нього кошти.

ОСОБА_38 вдома розповів, що заплатив робітникам міліції 16 000 грн. за те щоб бути свідком.

Після того як його затримали, привезли додому за паспортом і для того щоб переодягтися і при вході в будинок біля пральної машини лежали речі ОСОБА_38 з плямами крові, але робітники міліції їх не забрали, при цьому він на речі не вказав.

Доводи обвинувачених та їх захисників щодо не доведення вини ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та спростовуються дослідженим судом першої інстанції доказам, яким судом надано належну оцінку.

1) По епізоду скоєного умисного легкого тілесного ушкодження щодо потерпілої ОСОБА_14 , який мав місце 15.09.2014 року вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка пояснила, що в той день вона перебувала за місцем свого проживання. Вона почула, що хтось постукав у хвіртку. А коли вона відкрила хвіртку то чоловік спитав де її син, і штовхнув її від чого вона впала і почав бити по тулубу. На крик збіглися сусіди і він потім пішов. В судовому засіданні вона впізнає чоловіка який її побив як ОСОБА_6 .

-показаннями свідка ОСОБА_44 - невістки потерпілої ОСОБА_14 , згідно яких, коли вона робила укол пацієнту ОСОБА_45 , та повернувши голову побачила як невідомий чоловік як тепер вона взнала то був ОСОБА_6 , перебував на подвір`ї і наносив удари ОСОБА_46 , від удару в грудну клітину вона впала на пол, навзніч і вдарилася головою. Хвіртка була відчинена і через неї вона бачила, що на вулиці стояв молодий хлопець, який чекав цього чоловіка, але нікуди не втручався, яким потім виявився ОСОБА_8 .

При цьому, достовірність показань потерпілої та свідка не викликає сумніву в колегії суддів, оскільки вони є логічними, послідовними і повністю узгоджуються з іншими наведеними у вироку доказами, зокрема:

- протоколами проведення слідчих експериментів від 15.10.2014 року за участі свідка ОСОБА_44 , а також потерпілої ОСОБА_14 , під час яких останні показали і розказали як наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 (т.1, а.п.22-30);

- протоколами пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_44 , а також потерпілої ОСОБА_14 , згідно якого вони впізнали ОСОБА_6 , як особу яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_14 на подвір`ї за адресою АДРЕСА_3 (т.1 а.п.25 - 31);

- висновком судово-медичного експерта №1031 від 22.09.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_14 маються тілесні ушкодження у вигляді синців на рівні 3 ребра, правому ліктьовому суглобі з садном, нарівні 5 ребра зліва крововиливу в тімяній ділянці голови справа, які утворилися від травматичного контакту з тупим обертом, індивідуальні ознаки яких в пошкодженнях не відобразилися, не виключається можливість утворення і в строк вказаний в постанові, та відносить до категорії легких тілесних ушкоджень. Виключається можливість утворення при падінні з положення стоячи.(т.1 а.п.19);

- висновком судово-медичного експерта №1324/1031 від 13.11.2014 року, згідно якого у ОСОБА_14 маються тілесні ушкодження у вигляді синців на рівні 3 ребра, правому ліктьовому суглобі з садном, нарівні 5 ребра зліва крововиливу в тімяній ділянці голови справа. Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень , які могли утворитися при обставинах на які вказує потерпіла ОСОБА_14 та свідок ОСОБА_44 в протоколах слідчого експерименту від 15.10.2014 року (т.1 а.п.38).

За таких обставин, повністю спростовуються доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що висновки суду по вказаному епізоду базуються лише на показах самої потерпілої та свідка ОСОБА_44

2) по епізоду скоєного умисного тяжкого тілесного ушкодження що спричинило смерть ОСОБА_17 , яке мало місце 27.09.2014 року:

- показаннями свідка ОСОБА_47 , який пояснив, що проживав у Непокритих. Приблизно о 19 годині зателефонував ОСОБА_6 і сказав їм прийти на вул. Бабушкіна. Коли прийшли то там знаходилися чотири незнайомих чоловіка які запитали « Ви що з АТО?» ОСОБА_6 почав наносити удари полицею та дошкою, а потів ногами по тулубу та по голові, потім до нього приєднався ОСОБА_37 , який теж наносив тілесні ушкодження. Він теж наніс два удари ногами по тулубу. Йому стало зле і він пішов у сторону, а коли повернувся, то Непокриті сиділи на парапеті, а три чоловіка лежали і харчали він подумав ,що вони сплять.

- показаннями свідка ОСОБА_48 , з яких слідує, що вона 27.09.2014 року близько 21 години поверталася додому, проходячи перехрестя вул. Бабушкіна та вул. Короленко біля буд.№30 почула з кущів звуки якесь булькотіння. Вона пішла додому поставила сумки та разом з ОСОБА_49 прийшли до того місці присвітили ліхтариком побачила вздовж дороги невідомих трьох чоловіків які було напівоголені і не рухалися, один був розбутий в носках у другого піднята одежа, третій був одітий, а двоє сиділо на сходах. Тоді вона зателефонувала по телефону на №102 .

- показаннями свідка ОСОБА_27 , згідно яких, він точного числа не пам`ятає, йому зателефонувала його дружна про те, що побили її брата і він поїхав на те місце, де його побили. Там він побачив трьох чоловіків, які лежали на землі і були полу роздягнені, побиті і харчали. А в цей час ОСОБА_50 з сином відходили з того місця. Поїхавши на вул. Короленко він їх зустрів на зупинці, зупинившись біля них, ОСОБА_6 перший накинувся на них битися, потім сів поверх одного з приїхавши товаришів і кусав за вухо. В той час коли приїхали на зупинку то старший ОСОБА_50 сказав їм, що з ними буде те, що з тими трьома чоловіками. Оскільки не міг розняти, то застосував газ з балончика. По їх виклику приїхала міліція і ОСОБА_6 показував дорогу і місце де побили людей.

- показаннями свідка ОСОБА_51 , який пояснив, що 27.09.2014 року йому зателефонував ОСОБА_19 і повідомив , що йде з христин і запитав що за перехрестя з вул. Бабушкіна. В цей момент хтось запитав, чи є у нього телефон , телефон впав і ОСОБА_19 нічого не відповів. Через хвилини 3 вони побігли на вул. Бабушкіна і побачили чиїсь штани та почули стогін ,а коли присвітили то побачили трьох чоловіків які лежали і стогнали. А двоє сиділи на плитах. Посвітили чи нема ОСОБА_52 , його не було, а коли назвали його прикмети то зрозуміли, що ці двоє його бачили і звідти пішли. Потім вони зустрілися з братом дружини який теж шукав ОСОБА_52 , і вже на вул. Короленко та вул. Куйбишева побачили цих двох чоловіків яких бачили на плитах на вул. Бабушкіна. Коли вони підійшли до них то старший це ОСОБА_6 був агресивний, кинувся битися , між ними була сутичка , старший вкусив його знайомого за вухо у відповідь йому бризнули з газового балончика. Вони від нього втекли і викликали міліцію, коли разом з робітниками міліції поїхали на вул. Бабушкіна, то там знайшли куртку яка належала ОСОБА_53 .

- показаннями свідка ОСОБА_54 , згідно яких, йому подзвонив знайомий ОСОБА_55 і сказав чи може він з ним зустрітися. Вони зустрілися з ним вдень у нього вдома, коли не було нікого вдома, випили 1 пляшку горілки. Коли стемніло вони вирішили випити. бо у ОСОБА_40 були гроші. Вони взяли одну пляшку горілки, стаканчики і на вул. Севастопольській випивали, там до них підсіли двоє чоловіків попросили цигарок і розмовляли хто чим займається і хто де працює. Було темно і тому описати їх не може, конфлікту не було, тільки невідомі декілька разів просили цигарок. Був ще Ваня але його знав ОСОБА_56 , але чи вживав спиртні напої ОСОБА_57 чи ні він не знає.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2014 року за участі свідка ОСОБА_58 , згідно якого вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 скоювали протиправні дії відносно невідомих трьох осіб на вул. Бабушкіна (т.1 а.п.195-197);

- протоколом огляду місця події від 27.09.2014 року за адресою АДРЕСА_5 в ході проведення якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, виявлено труп чоловіка напівроздягнутого з побитим обличчям, біля нього черевики, дерев`яна палиця та вилученими предметами , а саме: два фрагменти деревини ( дерев`яні палиці ), мобільний телефон «Леново», дві зв`язки ключів, ланцюжок та хрестик, чоловічу футболку, пару чоловічого взяття, спортивні штани синього кольору, шорти світло-сірого кольору, пару чоловічих замшевих туфель, чоловічі штани чорного кольору, в`язаний светр, футболку світло-зеленого кольору (т.1, а.п.40-53);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_17 з якого вбачається, що на трупі виявлені тілесні ушкодження та вилучені наступні речі: піджак зеленого кольору, джемпер чорного кольору, панчохи та труси(т.1 а.п.70);

- лікарським свідоцтвом про смерть №933 від 29.09.2014 року, з якого слідує, що ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 де в довідці про причину смерті зазначено напад з використанням тупого предмету з метою нанесення ушкоджень (т.1 а.п. 73);

- протоколом огляду місця події та предметів від 28.09.2014 року, згідно якого під час огляду на куртці чорного кольору, джинсах, штанах синього кольору, кросівках чорного кольору виявлені плями бурого кольору (т.1 а.п.76-77);

- протоколом огляду місця події та предметів від 28.09.2014 року, відповідно до якого під час огляду на куртці чорного кольору, джинсах, штанах синього кольору, кросівках чорного кольору виявлені плями бурого кольору, які були виявлені в ході оперативно розшукових дій 28.09.2014 року (т.1 а.п.76-77);

- протоколом огляду місця події та предметів від 28.09.2014 року, згідно якого під час огляду на кофті чорного кольору, футболці білого кольору, спортивних штанах чорного кольору, кросівках чорного кольору виявлені плями бурого кольору, які були виявлені в ході оперативно розшукових дій 28.09.2014 року (т.1 а.п.79-80);

- протоколом огляду місця події та предметів від 28.09.2014 року, згідно якого під час огляду на бетонному парапеті, асфальтному покритті виявлені плями бурого кольору, які були виявлені в ході оперативно розшукових дій 28.09.2014 року з яких взяті змиви речовини бурого кольору (т.1 а.п.82);

- висновком судово-медичного експерта № 871 від 27.09.2014 року, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа гр. ОСОБА_17 виявленні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - синці особи, раковин, лівої бокової поверхні шиї, крововиливи в слизову верхньої та губи на всьому протязі, перелом кісток носа, рана носової перегородки: крововилив в м`які тканини правої і лівої скроневих областей голови, крововилив під м`які оболонки правої і лівої лобових, і тім`яних часток, скроневої частки з переходом на тім`яну; закрита тупа травма живота - крововилив у бризжейку тонкого кишечника, черевна гематома справа і зліва, крововилив у воріт: нирки. Синці лівої і правої ключиці, лівого надпліччя, лівого плеча, щиколотки по внутрішній поверхні, правого плеча та передпліччя, правої пахової області, правого стегна, правого колінного суглоба, правої гомілки, садна у клубової кістки зліва, на лобку праворуч, правій пахвинній ділянці, по передній поверхні мошонки . Пошкодження утворилися в результаті не менше 25 локальних травматичних впливів тупими предметами. У пошкодженнях відобразилися властивості тупих предметів, індивідуальні властивості травмуючих предметів пошкоджень не відобразилися. Дані тілесні ушкодження у живих осіб несуть ознаки тяжких ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Смерть гр. ОСОБА_59 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими ушкодженнями, і настала від закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалося крововиливом під м`які оболонки головного мозку.

Пошкоджень, характерних для боротьби і самооборони при дослідженні не виявлено. Локалізація та взаєморозміщення ушкоджень на тілі ОСОБА_55 і характерні для заподіяння їх власною рукою і для падіння з висоти власного зросту. Яких-небудь захворювань, які могли б призвести до настання смерті не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа виявлений етиловий алкоголь 2,11 г / дм3, що у живих осіб може відповідати середнього ступеня, з моменту смерті до дослідження трупа пройшло близько 12-14 годин. (т.1 а.п .83-86,87);

- висновком судово-медичного експерта № 1584-1585 від 27.09.2014 року, відповідно до якого, при судово-медичному дослідженні шматочків внутрішніх органів від трупа гр. ОСОБА_17 встановлений діагноз суархноидальноєкровоизлияниє.Отек головного мозга. Деякі морфологічні ознаки шокової реакції. Заочеревинна гематома. Кровоізліяніе в брізжейке кишечника. Білково-жирова дістрофія печінки.(т.1 а.п.28-29). Вказаний висновок підтвердила в судовому засіданні судово медичний експерт ОСОБА_60 ;

- протоколом слідчого експерименту від 29.09.2014 року за участі свідка ОСОБА_58 , згідно якого, останній показав, як ОСОБА_6 та ОСОБА_8 скоювали протиправні дії відносно невідомих трьох осіб на вул. Бабушкіна (т.1 а.п.195-197).

Твердження захисника адвоката ОСОБА_61 та обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що проведені по справі судово-медичні, токсилогічні, імунологічні та інші експертизи не доводять вини ОСОБА_6 у по вказаному епізоді, оскільки на речових доказах немає крові ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження, однак з урахуванням показань свідка ОСОБА_62 , проведеного за його участі слідчого експерименту від 29.09.2014 року, показань свідків ОСОБА_63 , ОСОБА_51 та потерпілого ОСОБА_19 та інших вищенаведених доказів не може свідчити про невинуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_61 про те, що по вказаному епізоду суд взяв до уваги лише показання свідка ОСОБА_62 , який тричі змінював свої покази, то наведене спростовується матеріалами кримінального провадження. Крім того, вказаний свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 за дачу завідомо неправдивих показань і за відмову без поважних причин від дачі показань. Підстав та наміру оговорити обвинувачених вказаним свідком не встановлено.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що саме ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ОСОБА_17 тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього. Окрім цього, такі доводи обвинуваченого також були спростовані у вироку суду першої інстанції і саме з такими висновками погоджується колегія суддів..

3) за епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_19 , яке мало місце 27.09.2015 року вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_19 який пояснив, що він 27.09.2014 року близько 20 години йшов по вул. Бабушкіна де його обікрали. Він йшов додому і спілкувався по телефону зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_64 в цей момент назустріч вийшов молодий хлопець худорлявий та попросив закурити на що він відмовив. Продовжуючи спілкування по телефону несподівано ззаді йому був нанесений удар по голові, від чого він впав, а хлопець наносив удари по голові. Після хлопець нагнувся і почав його роздягати, зірвав срібний ланцюжок на якому був хрестик, після чого двоє чоловіків з його речами пішли в сторону недобудованої будівлі. Він отямившись побіг додому і вдома виявив, що в нього вкрали ще і мобільний телефон. Цих чоловіків було двоє, одного з них він запам`ятав це був ОСОБА_8 як пізніше він взнав його прізвище. Про те, що його побили та забрали майно стало відомо його товаришу ОСОБА_65 , який прийшов одразу додому як він втік від нападників. Одночасно він повідомив свого знайомого ОСОБА_66 який зразу ж приїхав до нього додому. Його знайомі поїхали шукати його нападників і через деякий час повернулися і сказали, що знайшли цих осіб і викликали міліцію. Потім вони разом поїхали на зупинку громадського транспорту по вул. Короленко, але в цей момент робітники міліції помістили двох осіб до міліцейської машини , а коли по дорозі вийшли з автомобіля то він в одному з них впізнав особу яка його била та пограбувала. Там де вони зупинилися лежало троє чоловіків , які не рухалися.

- показаннями свідка ОСОБА_28 , з яких слідує, що підсудних не знає, приїхав до сестри. У сестри сиділи в кімнаті, коли подзвонив друг сестри ОСОБА_67 і запропонував випити пива, погодившись вони пішли по вул. ОСОБА_43 але через деякий час вони почули якісь звуки. Вони пішло до недобудованої будівлі і побачило трьох невідомих чоловіків які лежали поруч з дорогою полу роздягнені і хропіли. На парапеті вони побачили двох чоловіків, які сиділи і сказали, що то вони «обработали» цих чоловіків, коли вони спитали про ОСОБА_52 то з відповіді зрозумілі, що вони його бачили і злякавшись побігли додому. Вдома вони побачили ОСОБА_52 з тілесними ушкодженнями та в одному носку, а крім того він розповів що у нього вкрали ланцюжок та мобільний телефон. Він зрозумів, що ОСОБА_29 побили ОСОБА_50 та його син. Коли приїхав зять ОСОБА_52 то вони поїхали шукати речі ОСОБА_52 та осіб які його побили. Приїхавши до недобудованої будівлі двох невідомих не було, а лежали троє напівроздягнутих чоловіків. Проїхавши вони на вул. Куйбишева побачили цих чоловіків, вони сиділи на зупинці. Коли вони до них підійшли чи саме їх вони бачили на вул. Бабушкіна , невідомі нічого не відповіли ,а старший кинувся до них битися, зять ОСОБА_52 бризнув газовим балончиком в лице нападнику. Але останній повалив його на землю і почав душити і вкусив за ліве вухо, але потім його стягли з нього, а потім викликали міліцію і поїхали додому.

Вказані показання потерпілого та свідка колегія суддів вважає правдивими та достовірними, оскільки підстав, які б давали можливість стверджувати, що потерпілий та свідок оговорює обвинувачених, матеріали провадження не містять і суду такі докази не було надано. Крім того, такі показання об`єктивно узгоджуються з іншими доказами, зокрема з:

- показаннями свідка ОСОБА_27 , який повідомив, що точного числа не пам`ятає йому зателефонувала його дружна про те, що побили її брата і він поїхав на те місце де його побили. Там він побачив трьох чоловіків які лежали на землі і були полу роздягнені , побиті і харчали. А в цей час ОСОБА_50 з сином відходили з того місця. Поїхавши на вул. ОСОБА_43 він їх зустрів на зупинці ,зупинившись біля них, ОСОБА_6 перший накинувся на них битися, потім сів поверх одного з приїхавши товаришів і кусав за вухо. В той час коли приїхали на зупинку то старший ОСОБА_50 сказав їм, що з ними буде те, що з тими трьома чоловіками. Оскільки не міг їх розняти, то застосував газ з балончика. По їх виклику приїхала міліція і ОСОБА_6 показував дорогу і місце де побили людей.

- показаннями свідка ОСОБА_51 , відповідно до яких, 27.09.2014 року йому зателефонував ОСОБА_19 і повідомив , що йде з христин і запитав що за перехрестя з вул. Бабушкіна .В цей момент хтось запитав, чи є у нього телефон , телефон впав і ОСОБА_19 нічого не відповів. Через хвилини 3 вони побігли на вул. Бабушкіна і побачили чиїсь штани та почули стогін ,а коли присвітили то побачили трьох чоловіків які лежали і стогнали. А двоє сиділи на плитах. Посвітили чи нема ОСОБА_52 , його не було, а коли назвали не його прикмети то зрозуміли, що ці двоє його бачили і звідти пішли. Потім вони зустрілися з братом дружини який теж шукав ОСОБА_52 , і вже на вул. Короленко та вул. Куйбишева побачили цих двох чоловіків яких бачили на плитах на вул.Бабушкіна. Коли вони підійшли до них то старший це ОСОБА_6 був агресивний, кинувся битися , між ними була сутичка , старший вкусив його знайомого за вухо у відповідь йому бризнули з газового балончика. Вони від нього втекли і викликали міліцію, коли разом з робітниками міліції поїхали на вул. ОСОБА_36 то там знайшли куртку яка належала ОСОБА_53 ..

- показаннями свідка ОСОБА_26 , згідно яких вона працює слідчим, а 29.09.2014 року вона знаходилась на чергуванні і знаходилась в слідчо - оперативній групі на АДРЕСА_4 , де в момент приїзду лікарі з швидкої допомоги надавали допомогу потерпілим, як з`ясувалося ОСОБА_55 був без ознак життя, тому вона викликала судово-медичного експерта. Обвинувачені сиділи на парапеті, а коли вона до них підійшла то ОСОБА_6 ногою щось загортав. Після того як вона наполегливо попросила відійти та присвітивши фонариком в тому місці був знайдений ланцюжок та хрестик, який в ході слідчих дій впізнав ОСОБА_19 .

Також, вина обвинувачених підтверджується і іншими, дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, а саме:

- висновком судової товарознавчої експертизи №2012 від 17.11.2014 року, відповідно до якого вартість ланцюжка з срібла 925 проби , вагою 19,78 грамів, який був вилучений в ході огляду місця події від 27.09.2014 року за адресою АДРЕСА_5 та склала станом на 27.09.2014 року 237грн.36 коп.(т.1 а.п.164);

- висновком експерта №991 від 18.11.2014 року, згідно яким вартість мобільного телефону «Lenovo A378 t», який був вилучений в ході огляду місця події від 27.09.2014 року за адресою АДРЕСА_5 - склала станом на 27.09.2014 року 1183грн.50 коп.(т.1 а.п.170-175);

- розпискою Маковецького про те що, він отримав ланцюжок, хрестик, належний йому телефон «Lenovo A378 t», (т.1 а.п.56-57);

- висновком судово-медичного висновку №1064 від 18.09.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_19 маються тілесні ушкодження у вигляді: саден в тім`яної ділянці голови, лівому ліктьовому суглобі, поперековій ділянці зліва з синцями, правому плечовому суглобі на тілі правої лопатки, спинки носа з припухлістю м`яких тканин, синця на лівому плечовому суглобі. Вищеописані тілесні ушкодження утворилися від травматичного контакту з тупим обертом, могли утворитися в строк вказаний в постанові і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і утворилися від не менш 9-ти травматичних впливів, виключається можливість утворення всього комплексу тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи як тверду плоску так і виступаючу поверхню, що підтверджує факт нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими (т.1 а.п.256).

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що захистом у судовому засідання заявлялось клопотання про визнання показів потерпілого ОСОБА_19 в частині впізнання останнім обвинуваченого на місці пригоди, а також показань свідка ОСОБА_28 недопустимими, перевіркою матеріалів кримінального провадження свого підтвердження не знайшли.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності, які є достатніми, належними, допустимими, та зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, і жодних сумнівів у колегії суддів не викликають, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, а також дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що докази у кримінальному провадженні судом оцінені поверхово та однобічно, а висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджують вини обвинуваченого у інкримінованих йому злочинах є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним. Вищевказані докази зібрані, досліджені та оцінені органами досудового розслідування і судом першої інстанції з дотриманням вимог, передбачених ст. 84-94 КПК України, є належними, допустимими, об`єктивними, логічними, взаємоузгодженими між собою та сумнівів щодо їх достовірності у колегії суддів не викликають.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, колегією суддів не було виявлено порушень кримінального процесуального закону, як під час досудового розслідування, так і в ході розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, які б слугували підставою для зміни чи скасування вироку районного суду. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинувачених під час розгляду справи.

Разом з тим, показання обвинуваченого ОСОБА_6 , надані суду першої інстанції щодо непричетності до нанесення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_14 , вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_17 та відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_19 , а також показання обвинуваченого ОСОБА_30 щодо непричетності до вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_19 , то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказані показання були предметом дослідження судом першої інстанції та суд належним чином обґрунтував своє рішення з приводу того, що наданні обвинуваченими показання в повному обсязі спростовуються сукупністю здобутих в ході досудового та судового слідства доказів і з таким висновком районного суду погоджується колегія суддів.

Як убачається з вироку, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вважається особою, яка не має судимостей, за місцем навчання характеризується посередньо, пропускав заняття без поважних причин, замкнений некомунікабельний, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів: нарколога і психіатра не знаходиться, осудний, вчинив злочин перебуваючи у неповнолітньому віці. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом обґрунтовано визнано вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються посередньо, офіційно не працює, осудний, на обліках у лікарнях не перебуває, є особою раніше не судимою. Обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції не встановлено.

Врахувавши наведені вище обставини, а також беручи до уваги вік, особу обвинувачених, стан здоров`я, районний суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинувачених можливе лише за умови їх ізоляції від суспільства та призначив їм покарання в межах санкцій статей обвинувачення, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень і відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_8 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки в апеляції прокурора не наведено переконливих доводів, які б свідчили про явну несправедливість призначеного судом першої інстанції обвинуваченим покарання через м`якість.

Таким чином, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, як законний та обґрунтований.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛ А:
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2