Провадження № 1-кп/537/230/2016
Справа № 537/3827/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.08.2016 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0001045 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, за наступних обставин.
07.07.2016 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , без застосування засобів подолання перешкод, перелізши через металеві ворота, що розташовані навпроти проїжджої частини вул. Ярмаркової, проник на територію закритого типу зі складськими приміщеннями по АДРЕСА_2 . Після чого, шляхом відкриття дверей, ОСОБА_4 проник до складського приміщення, звідки демонтував металевий ящик, з розмірами сторін 800х900х1200 мм, товщиною металу 4 мм. Даний металевий ящик ОСОБА_4 залишив біля воріт в місці проникнення, після чого, аналогічним проникненню способом, покинув дану територію. Доводячи злочин до кінця, 07.07.2016 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП «TLA-Полтава» по АДРЕСА_3 , попрохав свого знайомого ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману, щодо законності своїх дій, допомоги у перевезенні металобрухту. Після цього, ОСОБА_4 повернувся та аналогічно проник на вказану територію, де шляхом зняття навісного замка та відкриття клямки, відчинив ворота з середини, створивши можливість в`їзду автомобіля. Близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 , не усвідомлюючи злочинного характеру дій ОСОБА_4 , на власному автомобілі марки «ЗАЗ» 110557 малотонажний пікап, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, через відчинені ворота, заїхав на територію закритого типу, розташованої по вул. Ярмаркова, 23 у м. Кременчуці. 07.07.2016 року близько 18 год. 30 хв. на територію закритого типу, розташовану по вул. Ярмаркова, 23, у м. Кременчуці, увійшов її орендар ОСОБА_5 , де побачив ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на автомобілі марки «ЗАЗ» 110557, в кузові якого стояв металевий ящик та, затримавши ОСОБА_4 , припинив його злочинну діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винну у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, підтвердив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що він затримав обвинуваченого, коли той намагався вивезти з території закритого типу, металевий ящик, який належить йому, просив застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, прокурор фактичних обставин справи не оспорював, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище, а тому суд його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставинами, які в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, те що ОСОБА_4 відповідно до ст. 89 КК України не судимий, характеризується позитивно, на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості та обставини кримінального правопорушення, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено покарання у межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини у виді позбавлення волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю вину, у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаюється, відшкодував завдані збитки, примусового лікування від алкоголізму та наркоманії не потребує, вчинив не особливо тяжкий злочин, то суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.
Підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.
Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речовий доказ металевий ящик з розмірами сторін 800х900х1200 мм, товщиною металу 4 мм, який визнаний речовим доказом за постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів від 09.07.2016 року, який належать потерпілому ОСОБА_5 та повернутий йому на зберігання - залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1