АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/4803/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1678/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 10 2016 року, -
З таким рішенням слідчого судді не погодився прокурор та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11 жовтня 2016 року та задовольнити клопотання слідчого, обравши стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з застосовуванням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, посилаючись на те, що судом при визначенні розміру застави не в повній мірі взято до уваги, що ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимою особою, в тому числі за тяжкі злочини проти власності. Крім того, вчинив новий злочин, перебуваючи на іспитовому строку за вчинення аналогічного злочину.
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , 09.10.2016 року приблизно о 02-00 годині, знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , проникли до квартири АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою: в якій мешкає ОСОБА_11 . Оглянувши приміщення квартири, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , побачивши речі, що мають певну вартість, після чого переконавшись, що в квартирі нікого немає та за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , складали в кармани куртки та полімерний пакет ювелірні вироби та дублянку. Після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з викраденим майном залишили місце скоєння злочину, покинувши приміщення квартири через двері, та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
За матеріалами розслідування ОСОБА_7 09.10.2016 року був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив про задоволення апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судової справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України;
- недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В цій частині висновки слідчого судді апелянтом не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає ухвалу слідчого судді лише в межах апеляційної скарги.
Що стосується визначеної слідчим суддею застави при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд враховує наступні положення кримінального процесуального закону.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим. Вимоги щодо належного обґрунтування та мотивування прийнятих рішень містяться як в п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і в чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини, який зазначав про те, що хоча національний суд і має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийнятті доказів на підтвердження позиції сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, слідчий суддя зазначених вимог національного та міжнародного законодавства не дотримався, прийнявши рішення щодо визначення розміру застави, при цьому не обґрунтувавши мотивів прийнятого рішення.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,422,423 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
У разі невнесення підозрюваним повної суми застави у визначений строк застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Харківського слідчого ізолятора в межах строку досудового розслідування, що на даний час становить як строк до 09 грудня 2016 року.
В іншій частині ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 10 2016 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Оскарження даної ухвали, в порядку ч. 4 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.
Головуючий: Судді: