Справа № 442/2235/14-к
Провадження № 1-кп/442/119/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000021) про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лішня Дрогобицького району Львівської області, громадянки України, українки, одруженої, пенсіонерки, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 умисно не виконала рішення суду, що набрало законної сили, та перешкоджала його виконанню. Дане рішення ухвалено 14.04.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області у справі №2-148/11 про зобов`язання ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача ОСОБА_6 шляхом відновлення придорожнього каналу від кута ділянки земельної ділянки ОСОБА_5 з півночі до меж її земельної ділянки з ОСОБА_7 з півдня. Вказане рішення 21 жовтня 2011 року набрало законної сили та відповідно до вимог ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є обов`язковим до виконання усіма фізичними особами на території України.

Дрогобицьким міськрайонним судом 20 грудня 2011 року видано виконавчий лист у справі №2-148/11, яким ОСОБА_5 зобов`язано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача ОСОБА_6 . У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції 15 лютого 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, скеровано її ОСОБА_5 до виконання рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення та надано термін для добровільного виконання до 21 лютого 2012 року, яку ОСОБА_5 отримала особисто згідно відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, ОСОБА_5 в наданий добровільний термін виконавчий документ не було виконано.

21 травня 2012 року при виході за адресою боржника: АДРЕСА_1 , державним виконавцем встановлено, що вимоги виконавчого документа не виконуються, про що складено відповідний акт державного виконавця. 21 січня 2013 року державним виконавцем за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця без поважних причин винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_5 в розмірі 170 грн. та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.382 КК України - за умисне невиконання рішення суду або перешкоджання його виконанню.

25 січня 2013 року державним виконавцем у відповідності до вимог статей 11, 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження" за повторне невиконання рішення суду та вимог державного виконавця без поважних причин винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_5 в розмірі 340 грн. та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 КК України - за умисне невиконання рішення суду або перешкоджання його виконанню.

10 жовтня 2013 року при виході за адресою боржника ОСОБА_5 , з метою перевірки виконання рішення суду № 2-148/11 від 20 грудня 2011 року, державним виконавцем встановлено, що вимоги виконавчого документа не виконані та ігноруються, про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 КК України, - за умисне невиконання рішення суду або перешкоджання його виконанню, ОСОБА_5 попереджено, про що складено відповідний акт державного виконавця.

05 грудня 2013 року державним виконавцем складено черговий акт, згідно якого при виході за адресою проживання ОСОБА_5 встановлено, що вимоги виконавчого документа не виконані. Крім того, 05 грудня 2013 року ОСОБА_5 було вчинено перешкоди виконавцю ВДВС Дрогобицького МРЮ для виконання даного рішення шляхом недопуску до придорожнього каналу та перекривання дороги трактору, який повинен був копати канал.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому. Просила суворо її не карати. Подала суду заяву про застосування щодо неї Закону України "Про амністію в 2014 році", так як вона на день набрання чинності цим Законом набула пенсійного віку.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 підтримав думку своєї підзахисної та просив звільнити останню від відбуття призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році».

Прокурор щодо задоволення клопотання обвинуваченої не заперечила.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті та з врахуванням думки інших учасників судового провадження, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні злочину і кваліфікує її дії за ч.1 ст. 382 КК України як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили та перешкоджання його виконання.

Обираючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; особу ОСОБА_5 , яка по місцю проживання характеризується позитивно, не числиться на диспансерному обліку у нарколога чи психіатра, стан здоров`я, пенсійний вік, що раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про необхідність обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. "ґ" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, який набув чинності 19 квітня 2014 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

За ст. 12 КК України злочин, який скоїла ОСОБА_5 , є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_5 на час набрання чинності Законом України "Про амністію в 2014 році" досягла 59 - річного віку, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 16.08.2011 року.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 дала згоду на застосування щодо неї амністії, що підтверджується її письмовою заявою.

За ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що є всі законні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.370, 371 КПК України , суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ч.2 ст. 86 КК України, п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень - звільнити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий