Дело № 636/5061/15-к р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«25» лютого 2016 р. м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

війскового прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження № 0000556 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не судимого в порядку ст. 89 КК України, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 призваного на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 07.08.2014 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07.08.2014 року солдат ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21 липня 2014 року Сумським ОВК міста Суми призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (на даний час умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (на даний час умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) №161 від 07.08.2014 року солдат ОСОБА_4 призначений на посаду старшого навідника 1 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015 оголошено її проведення протягом 2015 року із дня набуття чинності цього Указу.

Однак, солдат ОСОБА_4 в порушення вищевказаних норм законодавства України 13.06.2015 року вирішив стати на злочинний шлях та самовільно залишити військову частину НОМЕР_1 (на даний час умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 ).

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби в особливий період, приблизно о 20 годині 13.06.2015 року, в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (на даний час умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та до 16 години 15.06.2015 до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

15.06.2015 року, о 16.00 год., солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 (на даний час умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (на даний час умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), приблизно о 20 годині 13.06.2015 року, в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби в особливий період, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (на даний час умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та до 16 години 15.06.2015 до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений провину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю про обставини його скоєння пояснив так, як викладено у вироку, пояснив, що залишив війскову частину у зв`язку з захворюванням жінки.

Згідно клопотання сторін кримінального провадження з`ясування обставин та перевірка їх доказами проводилися з урахуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження тіх фактичних даних, які не оспорюються сторонами кримінального провадження.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 ,. у вчиненні вказаного кримінального правопорушення суд вважає доведенною та підтвердженною зібраними по справі доказами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України у судовому засіданні досліджені характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно, довідок лікарів нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, за місцем служби характеризуеться позитивно.
Дії ОСОБА_4 ,суд кваліфікує за ч. 4ст.407 КК України тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,суд відповідно до п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,. відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість даного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, враховуючи особу винного, який в силу ст.89 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем служби, у скоєнні злочину щиро розкаявся, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, у зв`язку з чим приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, з застосуванням до нього ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (років) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засудженного звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказані органи про зміну місця мешкання та праці, періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Чугуївський міський суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: