Справа № 149/346/13- к
УХВАЛА

09.04.2013 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Лисої В.В.

прокурора Новаківського О.Г.

захисника ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000103 по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0000103 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_1 заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення укладеної 09.04.2013 року обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідно до зазначеної угоди сторони погодились, зокрема, на наступні умови:

1. Сторони цією угодою засвідчують факт досягнення між ними примирення та заявляють про відсутність один до одного будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру, повязаних з подіями, які стали підставою для порушення, вказаного в цій угоді кримінального провадження;

2. Потерпіла ОСОБА_2 зменшує розмір своїх позовних вимог по цивільному позову до 10000 грн., які складаються з 9000 грн. відшкодування майнової шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, а також засвідчує отримання від ОСОБА_4 в рахунок погашення моральної шкоди, завданої злочином тюнера супутникового телебачення із супутниковою антеною загальною вартістю 1000 грн.

Потерпіла ОСОБА_3 ніяких вимог майнового характеру до ОСОБА_4 не висуває;

Потерпіла ОСОБА_2 та ОСОБА_4 погоджують, що останній зобовязаний сплатити на її користь майнову шкоду в розмірі 9000 грн. не пізніше одного місяця з дня закінчення відбування ним покарання у вигляді арешту;

3. Потерпілі та обвинувачений, враховуючи усі обставини скоєння злочину, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують його вину, а також повне визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, узгоджують міру покарання ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України (крадіжка вчинена повторно) у вигляді арешту строком на чотири місяці та просять при винесенні вироку призначити обвинуваченому саме таку міру покарання.

У судовому засіданні потерпілим та обвинуваченому роз'яснені наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, внаслідок чого кожен з них заявив про розуміння роз'ясненого, добровільність її укладення та просили затвердити укладену угоду.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти затвердження угоди про примирення та вказав, що визначена в угоді міра покарання не відповідає особі обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, за місцем відбування покарання характеризувався негативно, що ставить під сумнів виконання умов угоди.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження угоди про примирення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов'язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов'язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі судове провадження продовжується у загальному порядку.

Укладена сторонами угода про примирення від 09.04.2013 року не підлягає затвердженню.

Так в п. 1 угоди зазначено, що сторони засвідчують факт досягнення між ними примирення та заявляють про відсутність один до одного будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру, повязаних з подіями, які стали підставою для порушення, вказаного в цій угоді кримінального провадження.

Пункт 1 угоди за змістом суперечить іншим пунктам угоди, зокрема п. 2 угоди згідно з яким потерпіла ОСОБА_2 заявляє вимогу про відшкодування завданої їй злочином матеріальної шкоди в розмірі 9000 грн.

Крім того, в п. 2 угоди зазначено, що потерпіла ОСОБА_3 ніяких вимог майнового характеру до обвинуваченого не висуває, разом з тим згідно інкримінованого обвинувачення злочином потерпілій ОСОБА_3 заподіяно майнову шкоду на 345 грн.

Окрім цього очевидним є неможливість виконання обвинуваченим умов угоди щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9000 грн. в місячний термін. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 не має постійного місця роботи. Згідно довідки про судимість № 12-24122012/05023 від 24.12.2012 року ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів і до нього застосовувалось додаткове покарання у виді конфіскації майна. Зазначене дає підстави для висновку про неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань.

Також визначаючи в п. 3 угоди покарання сторони не врахували вимоги ст. ст. 65, 67 КК України. Зокрема в угоді зазначено про відсутність обтяжуючих обставин. Разом з тим такими обставинами є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, загальний резидив злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого та інформацію що його характеризує, наявність не знятої та не погашеної судимості, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, загальний резидив злочинів, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром не відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, а тому покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці, не відповідає інтересам суспільства та вимогам ч.ч. 1,2 ст. 65 КК України.

При перевірці угоди виявлено не відповідність її умов вищевказаним нормам КПК та КК України, що суперечить інтересам суспільства, а тому угода не підлягає затвердженню.

Відповідно до пункту 1 ч.7 ст. 474 КПК України невідповідність угоди про примирення вимогам закону тягне відмову в її затвердженні та продовження судового провадження у загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 471, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення укладеної 09.04.2013 року у кримінальному провадженні № 0000103 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_5