Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1005/16-к
Провадження № 1-в/553/744/2016
У Х В А Л А
Іменем України
16.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення. Просив суд розглянути дане клопотання та його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Представник ПВК в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання засудженого, оскільки він ще не досяг належного ступеню виправлення.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного клопотання засудженого.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали подання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_5 покарання відбуває з 20.02.2010 року, за період перебування в СІЗО м. Полтави характеризувався посередньо, режимних вимог не порушував, стягнень та заохочень не мав.

З 28.09.2010 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64), характеризується нестабільною поведінкою. За порушення установленого порядку відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашено у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці сім разів заохочувався.

Станом на 16.03.2016 року відбута частина строку покарання засудженого ОСОБА_5 становить 6 років 25 днів, тобто більше 3/4 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 30.06.2016 року.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та затвердженої начальником установи 10.03.2016 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується нестабільною поведінкою. За порушення установленого порядку відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашено у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці сім разів заохочувався. 10.11.2014 року був переведений до дільниці соціальної реабілітації установи. 10.12.2014 року був переведений до дільниці ре соціалізації для подальшого відбування покарання. У відношенні до персоналу установи ввічливий, виконує їхні законні вимоги, але потребує постійного контролю за дотриманням встановлених правил поведінки та розпорядку дня. На виробництві установи на даний час не працевлаштований з власних міркувань. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», здобув виробничу спеціальність електромонтажника в Полтавському навчальному центрі №64 при установі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Заходи виховного характеру відвідує, намагається роботи вірні для себе висновки.

За характером спокійний, скритний. Інтелектуально достатньо розвинутий. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими різної спрямованості. Вину у скоєному злочині визнає.

Оцінка ступеню виправлення станом на 10.03.2016 року відповідно до характеристики «Стає на шлях виправлення».

Отже, аналізуючи поведінку ОСОБА_5 протягом усього періоду відбування покарання, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого можна визнати сумлінною та свідчить про виправлення засудженого, тому заяву ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Засудженого ОСОБА_5 , згідно ст. 81 КК України, звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі на 03 міс. 14 днів.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1