Справа № 461/6303/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.11.2016 Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, який народився у м. Львові, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніше судимий:

1) 18.07.1991 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) до 2 (двох) років позбавлення волі;

2) 22.10.1991року вироком Личаківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 141, ст. 43 КК України (1960 року) до 3 (трьох) років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 11.12.2002 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

4) 05.03.2004 року вироком Личаківського районного суду м. Львова за ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

5) 26.07.2007 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 187 ст. 15, ст. 70 КК України до 7 (сім) років позбавлення волі;

6) 25.12.2014 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України 1 (один) рік;

7) 18.08.2016 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
20.09.2016 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в тролейбусі № 13, що знаходився на зупинці громадського транспорту на просп. В. Чорновола у м. Львові, неподалік торгового центру «Форум» (м. Львів, вул. Під Дубом, 7б), маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, повторне, шляхом вільного доступу таємно викрав у ОСОБА_6 мобільний телефон «HISIKI H1» вартістю 1500,00 грн., однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий потерпілою та затриманий перехожими.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають зазначеним обставинам, щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечує фактичних обставин та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, суд враховує те, що потерпілою цивільний позов не заявлено, претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого відсутні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведено повністю.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження приходить до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 у скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Як особа, ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий. Суд враховує також наявність у обвинуваченого двох дітей, одна з яких малолітня, відсутність будь-яких майнових претензій з боку потерпілої та її законного представника, які не наполягають на суворому покаранні. Враховуючи тяжкість скоєного злочину, йому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 засуджується за вчинення злочину після постановлення стосовно нього вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 18.08.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, яким останньому призначене покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком 1 (один) рік три місяці обмеження волі частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком три місяці обмеження волі та призначити йому остаточне покарання 1 (один) рік шість місяців обмеження волі.

Долю речових доказів слід вирішити згідно з вимогами п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України, мобільний телефон «HISIKI H1», який був переданий потерпілій на відповідальне зберігання, залишити у її власності.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальній витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік три місяці.

На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 18.08.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, строком три місяці обмеження волі і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «HISIKI H1», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1