ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3039/16-к
Провадження № 1-кс/210/875/16

"29" серпня 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 - потерпілого у кримінальному провадженні № 0000275 від 18 листопада 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 367 КК України, на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання:

особи, які беруть участь у розгляді клопотання: потерпілий - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла вищевказана скарга.

В обгрунтування скарги зазначається, що ОСОБА_3 являється потерпілим у кримінальному провадженні № 0000275 від 18 листопада 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 367 КК України.
В порядку п. 4 ч. 1 ст. 56, ст. 220 КПК України, скаржник 25 липня 2016 року звернувся до слідчого із клопотанням про проведення слідчих дій. Однак, слідчий своєю постановю відмовив у задоволенні клопотання. Відмову в задоволенні клопотання скаржник вважає безпідставною та невмотивованою належним чином.
Скарга подана до суду в межах територіальної юрисдикції органу дії, якого оскаржуються - Другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області.
Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду скарги за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав.
Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, враховуючи наступне.
Встановлено, що в провадженні слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000275 від 18 листопада 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 367 КК України, в якому ОСОБА_3 визнаний потерпілим.
Реалізовуючи права потерпілого, ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням, в якому просив: - витребувати з матеріалів кримінального провадження № 0000869 від 08 серпня 2013 року та долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000275 від 18 листопада 2013 року носій інформації, який містить аудіо запис, як вказано в матеріалах кримінального провадження, розмови Нежигай зі свідком ОСОБА_5 , за необхідності виготовити дублікат та залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000869; призначити судово-криміналістичну експертизу матеріалів та засобів звукозапису, на вирішення якої поставити запитання, визначені в клопотанні.
Постановою слідчого ОСОБА_4 від 27 липня 2016 року, відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки призначити експертизу можна й без вилучення носія інформації.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з пункту 5) частини 1 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Пунктом 7 частини 1 статті 303 КПК України, передбачено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно з ч.2 ст.91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно із ст. 92 КПК України обов"язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки. Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 113 КПК України, де зазначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Статтею 116 КПК України також встановлено, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ст. 56 КПК України, потерпілий протягом кримінального провадження має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтвердження своєї заяви; брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі;
Таким чином, потерпілий має право подавати слідчому докази на підтвердження своєї заяви про вчинення відносно нього злочину.
У відповідності до положень ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Порядок залучення експерта врегульовано статтею 243 КПК України, у відповідності до якої: сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, у тому числі за клопотанням сторони захисту чи потерпілого. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та в порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді. У клопотанні зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 4) експерт, якого необхідно залучити, або експертна установа, якій необхідно доручити проведення експертизи; 5) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом. До клопотання також додаються: 1) копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 2) копії документів, які підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.
Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, якщо особа, що звернулася з клопотанням, доведе, що: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або на вирішення залученого стороною обвинувачення експерта були поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) вона не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.
Враховуючи, що порядок залучення експерта сторонами кримінального провадження чітко регламентовано положеннями ст. 244 КПК України, підстав для задоволення скарги в цій частині не вбачається.
Також слідчий суддя роз"яснює, що за результатами розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України слідчий суддя може прийняти одне з таких рішень: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Тому у задоволенні вимог щодо визнання необгрунтованої та протиправної постанови слідчого слід відмовити.
Що стосується відмови в задоволенні клопотання в частині долучення до матеріалів кримінального провадження носія інформації, який містить начебто розмову ОСОБА_3 зі свідком ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим обгрунтовано відмовлено у задоволенні такого клопотання, оскільки запис, на який посилається потерпілий у своєму клопотанні, визнано речовим доказом в іншому кримінальному провадженні та його можна дослідити в разі призначення відповідної експертизи без шкоди кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 303- 308 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 - потерпілого у кримінальному провадженні № 0000275 від 18 листопада 2013 року, на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 01 вересня 2016 року. о 08 год.55 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1