АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2371/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/35/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біла Тернопільського району, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 14 год. 30 хв. 03 травня 2016 року.

Строк тримання під вартою зараховано з моменту затримання, а саме з 14 год. 30 хв. 04 березня 2016 року.

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_11 про застосування відносно ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою відмовлено.

Як слідує з оскаржуваної ухвали заступник начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Клопотання мотивоване тим, що 03.03.2016 року о 22 год. 50 хв. водій ОСОБА_8 керуючи автомобілем MERSEDES-Bens Sprinter 412 D, р.н. НОМЕР_1 рухався з одним пасажиром в салоні та вантажем вагою біля 700 кг вулицею Замкова м.Тернополя від облждержадміністрації в бік вулиці Руська. Під час руху водій ОСОБА_8 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.2.3. (б, д) Правил дорожнього руху України.
В цей час на вул. Замковій м.Тернополя, перед нерегульованим пішохідним переходом, що розташований навпроти банку Діамант, з метою пропустити пішохода зупинилась автомобілем OPEL Vivaro, р.н. НОМЕР_2 водій ОСОБА_12 . Пішохід ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), громадянка Республіки Польща, переконавшись, що водій автомобіля OPEL Vivaro виявила її та зупинилась перед переходом, надаючи дорогу, розпочала пересікати проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході та дійшла до середини смуги руху до вул. Руська.
Унаслідок проявленої водієм ОСОБА_8 неуважності під час керування транспортним засобом та порушенням ним вимог п.п.12.2., 12.3. та 13.1. ПДР України, які зобов`язують водія обирати безпечну швидкість руху, дотримуватись дистанції та своєчасно реагувати на перешкоду для руху, автомобіль MERSEDES-Bens, р.н. НОМЕР_1 під його керуванням в`їхав в задню частину автомобіля OPEL Vivaro, р.н. НОМЕР_2 , який стояв нерухомо перед пішохідним переходом. Унаслідок зіткнення обидва транспортні засоби перемістились вперед, в`їхали на нерегульований пішохідний перехід на якому був вчинений спершу наїзд передньою частиною автомобіля OPEL Vivaro на пішохода ОСОБА_15 з наступним переїздом через її тіло колесами транспортних засобів.
Унаслідок наїзду потерпіла ОСОБА_16 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забій головного мозку, гематому лівої ділянки голови, церебральну кому, від яких 04.03.2016 року о 00 год. 05 хв. Вона померла в ВАІТ КЗ ТОР Тернопільська університетська лікарня.
Після ДТП, ОСОБА_8 , як водій причетний до дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці пригоди, не надав першу допомогу потерпілій і не викликав карету швидкої допомоги та працівників поліції, а в порушення вимог п.2.10. (а, б, в, г, д) ПДР України з місця скоєння злочину втік.
Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п.2.3. (б, д); 2.10. (а, б, в, г, д); 12.2.; 12.3. та 13.1. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої Єзерської Агнешки.
05 березня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Задовольняючи клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, після вчинення злочину скрився з місця пригоди, не надавши допомоги потерпілій, а також може впливати на свідків, адреси яких йому відомі та прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку під час апеляційного розгляду даного провадження уточнив та просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 березня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати, і постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вважає оскаржувану ухвалу необ`єктивною, винесеною без врахування усіх обставин справи, із порушенням норм матеріального і процесуального права.
Свої доводи мотивує тим, що вина ОСОБА_8 належним чином не доведена та ґрунтується на показаннях водія та пасажира автомобіля OPEL Vivaro р.н. НОМЕР_2 , та свідків, що перебувають у дружніх відносинах з ОСОБА_17 .
Слідчим суддею не враховано пом`якшуючі обставини, а саме те, що підозрюваний належним чином характеризується з місця проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох батьків похилого віку та надає безпосередню допомогу рідній сестрі, яка є вдовою та матір`ю двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали уточнену апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, доводи прокурора про який вважає, що на даний час відсутні підстави до застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою та просить обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст.ст. 177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення вищезазначеного клопотання, відносно ОСОБА_8 .
При цьому, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення, вказавши, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, які можуть перешкодити повному та всебічному проведенню досудового розслідування
З огляду на те, що для запобігання зазначеним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу, на час розгляду клопотання у суді першої інстанції, було недостатнім, слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення відносно останнього про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, під час розгляду даного судового провадження у суді апеляційної інстанції, слідчий повідомив про те, що на даний час відпала необхідність у застосуванні до ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки необхідні слідчі дії вже проведено, на які не зможе вплинути підозрюваний, а отже ризики, передбачені ст.177 КПК України значно зменшилися, що підтвердив прокурор в судовому засіданні.
Згідно Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Летельє проти Франції» суд визнає, що реальна небезпека чинення тиску на свідків могла таки бути на початку справи, але вважає, що з часом вона зменшилася й врешті зникла зовсім.
Тому, враховуючи вищевикладене та, беручи до уваги позицію органу досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час відсутні дані, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим судом ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому наявні підстави до застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 березня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого і доручити йому ознайомити ОСОБА_8 під розписку з умовами даного запобіжного заходу.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2