Справа № 675/719/15-к
Провадження № 1-кп/675/2/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2016 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представників цивільного відповідача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000011, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2015 року, про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гриценки Красилівського району

Хмельницької області, українець, громадянин України, освіта

повна загальна середня, одружений, на утриманні двоє

неповнолітніх дітей, не працюючий, житель

АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин.

05 січня 2015 року близько 19 години ОСОБА_5 в умовах ожеледиці керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , з автомобільним причепом «Турист», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , рухався по автодорозі Т-23-13 Кам`янка-Шепетівка зі сторони м. Ізяслава в напрямку м. Рівного. На 0 км + 700 м вказаної автодороги в с. Кам`янка Ізяславського району Хмельницької області на заокругленні дороги праворуч не вибрав безпечної для руху швидкості та інтервалу, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив необережність, допустив занос керованого ним автомобіля, у результаті чого здійснив наїзд на ОСОБА_4 , який знаходився позаду нерухомого автомобіля марки «ЗІЛ 131», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани на поверхні лівого стегна, закритого перелому правої великогомілкової кістки, що належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні своєї вини не визнав, суду показав, що дійсно 05 січня 2015 року близько 19 години керував автомобілем з причепом по автодорозі Кам`янка-Шепетівка зі сторони м. Ізяслава в напрямку м. Рівного. Погодні умови були несприятливі: йшов сніг, була ожеледиця, дорога була не звільнена від сніжного покриву і не оброблена протиожеледними засобами. В с. Кам`янка Ізяславського району Хмельницької області на заокругленні дороги біля правого краю знаходився перекинутий вантажний автомобіль, навантажений лісом, при цьому вказаний автомобіль не був огородженим, відсутній був знак аварійної зупинки. Відрізок дороги, на якому знаходився вантажний автомобіль, не має штучного освітлення. Біля цього автомобіля стояли люди. Не зважаючи на те, що швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_5 , була невеликою, його занесло і він зіткнувся з вантажним автомобілем. Між автомобілями потрапив ОСОБА_4 , котрий стояв позаду вантажного автомобіля. ОСОБА_5 стверджував, що не мав змоги уникнути зіткнення.

Хоча обвинувачений своєї вини не визнав, його вина підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.

Допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 показав, що ввечері 05 січня 2015 року повертаючись з лісу, в с. Кам`янка Ізяславського району Хмельницької області побачив перевернутий вантажний автомобіль, завантажений лісом і зупинився, щоб допомогти. Потерпілий стояв посаду вантажного автомобіля на узбіччі спиною до дороги. Наближення автомобіля не бачив і не чув. Відчув удар і опинився затиснутим між двома автомобілями. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерплий отримав перелам стегна. ОСОБА_4 підтвердив, що вантажний автомобіль не був огороджений, знак аварійної зупинки також не був виставлений.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_11 суду показав, що 05 січня 2015 року близько 17 годинивіз автомобілем «ЗІЛ» ліс-кругляк по автодорозі Кам`янка-Шепетівка зі сторони м. Ізяслава в напрямку м. Рівного. Сутеніло, дорожні умови були несприятливі, на дорозі була ожеледиця, дорога була грунтова, не оброблена протиожеледними засобами. В с. Кам`янка Ізяславського району Хмельницької області на заокругленні дороги автомобіль занесло і перекинуло. ОСОБА_4 проїздив поруч пізніше і зупинився допомогти. Свідок підтвердив, що попереджувальні знаки не були виставлені. Самого зіткнення свідок не бачив.
Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_12 суду показав, що 05 січня 2015 року був пасажиром автомобіля марки «ЗІЛ», яким керував ОСОБА_11 , оскільки являвся відповідальним за ватаж. Свідок підтвердив покази свідка ОСОБА_11 щодо часу руху, маршруту руху, вантажу, місця та обставин, за яких вантажний автомобіль перекинувся. ОСОБА_4 приїхав приблизно через хвилин 15-20 після перекидання автомобіля. Самого зіткнення свідок не бачив, оскільки знаходився з іншого боку вантажівки (спереду), а ОСОБА_4 і ОСОБА_11 знаходились ззаду вантажівки. Про зіткнення довідався, оскільки почув звук удару та крик ОСОБА_4 .

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_13 суду показав, що 05 січня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_4 і попросив під`їхати допомогти підняти завантажений лісом вантажний автомобіль, який перекинувся в с. Кам`янка Ізяславського району Хмельницької області. Погодні умови були несприятливі: була ожеледиця, йшов сніг. Під час огляду перекинутого автомобіля з боку м. Ізяслава став наближатись автомобіль, який приблизно за 5 м почало заносити на вантажівку. ОСОБА_4 не встиг відскочити і його затисло між автомобілями. Оскільки внаслідок цієї події потерпілий отримав травми, свідок завіз його до лікарні.

Належність транспортних засобів, які потрапили в дорожньо-транспортну пригоду, підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

03 березня 2015 року начальником Ізяславського ВДАІ був складений протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_11 05 січня 2015 року на автодорозі Кам`янка-Шепетівка, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується копією вказаного протоколу. Постановою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 червня 2015 року провадження в справі відносно ОСОБА_11 закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Наявність несприятливих дорожніх умов на місці пригоди в момент зіткнення підтверджується поясненнями допитаного в ході судового розгляду в якості свідка інженера Ізяславського райавтодора ОСОБА_14 , даними спостережень аерологічної станції Шепетівка, актом обстеження дорожніх умов.

Згідно протоколу огляду місця події від 05 січня 2015 року з планом-схемою та фототаблицями дорожньо-транспортна пригода відбулась за участю нерухомого автомобіля марки «ЗІЛ 131», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобільним причепом «Турист», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

Під час зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується протоколами огляду транспортних засобів від 06 січня 2015 року з фототаблицею та від 20 квітня 2015 року.

Автомобілі марки «ЗІЛ 131», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобільний причіп «Турист», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , постановою від 26 січня 2015 року визнані речовими доказами, приєднані до матеріалів кримінального провадження та передані на зберігання: автомобіль марки «ЗІЛ 131», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , - ОСОБА_15 ;

автомобільний причіп «Турист», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_5 ; автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - залишено на зберіганні в Ізяславському РВ. В подальшому постановою від 21 квітня 2015 року місце зберігання автомобіля марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінено, автомобіль переданий на зберігання ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними розписками.

Особливості місця дорожньо-транспортної пригоди встановлені з протоколів додаткового огляду дорожньо-транспортної пригоди від 17 серпня 2015 року з таблицями ілюстрацій, додаткового огляду місця події за участю ОСОБА_4 від 28 вересня 2015 року з планом-схемою та фототаблицями; огляду за участю ОСОБА_5 від 28 вересня 2015 року з планом-схемою та фототаблицями.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 27 А від 03 лютого 2016 року, призначеної ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2015 року, ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України і мав можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_4 . Вказаний висновок повністю узгоджується з висновками автотехнічних експертиз № 51 А від 17 лютого 2015 року та № 128 А від 06 квітня 2015 року.

За результатами медичного огляду ОСОБА_5 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння об 11 годині 05 хвилин 06 січня 2015 року ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Локалізація, тяжкість та механізм утворення отриманих ОСОБА_4 під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичного експерта № 38.

Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, в ході судового розгляду встановлено не було.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , в ході судового розгляду встановлено не було.

Враховуючи особу обвинуваченого, який злочин скоїв вперше, характеризується позитивно, виховує двох неповнолітніх дітей, та обставин справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Враховуючи відсутність у обвинуваченого роботи та стабільного доходу, рухомого та нерухомого майна, наявність двох неповнолітніх дітей, зважаючи на те, що керування транспортними засобами є фактично єдиним джерелом заробітку ОСОБА_5 , та обставин справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосовування до ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_5 покладені на нього процесуальні обов`язки виконував, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робив, інше кримінальне правопорушення не вчинив, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не змінились, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не звертався, а тому суд вважає, що доцільно не обирати ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають поверненню власникам.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС».

За положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Вимогами ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 своєї Постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, а розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено поняття страхового випадку як події, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Як зазначено вище, у відповідності до п. 22.1 ст. 22 цього Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 26-1 цього Закону, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Дослідивши надані ОСОБА_4 докази понесених витрат на лікування, суд приходить до висновку, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, відшкодування документально підтверджених витрат на лікування потерпілого слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», також зі страховика слід стягнути моральну шкоду у розмірі 5 % суми, яка підлягає виплаті потерпілому за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Крім того з ОСОБА_5 на користь потерпілого слід стягнути моральну шкоду. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної незаконними діями підсудного, суд бере до уваги характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних і фізичних страждань, їх характер, тривалість, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої моральної травми, її наслідки та істотність вимушених змін у життєвих стосунках ОСОБА_4 , а також думку самого потерпілого щодо розміру завданої йому моральної шкоди. При цьому суд враховує ступінь вини підсудного, його майновий стан та обставини справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтвердженівитрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) на користь ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 , 13578 грн. 76 коп. матеріальної шкоди та 678 грн. 94 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 , 20000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь держави 749 грн. 05 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобільний причіп «Турист» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , залишити у ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 ;

автомобіль марки «ЗІЛ-131» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні ОСОБА_15 , - залишити у ОСОБА_15 , жителя с. Андруга Кременецького району Тернопільської області.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1