Справа № 282/516/16
Провадження № 1-кп/282/62/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000060 від 01.03.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Суслівка Чуднівського району Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроджениці смт. Любар Житомирської області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 лютого 2016 року близько 18 години ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_7 , після спільного вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішили таємно викрасти заставку водонапірної споруди, яка знаходиться на території Любарського лісництва ДП «Бердичівське лісове господарство», розташованого в урочищі «Чернече».

З цією метою ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_7 , на гужовому транспорті поїхали до місця проживання ОСОБА_5 , в с. Юрівка Любарського району, де ОСОБА_4 , їй запропонував вчинити вказаний вище злочин. На дану пропозицію вона погодилась.

Так, цього ж дня близько 19 години ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , на гужовому транспорті, шляхом вільного доступу заїхали на територію лісництва та підійшли до водонапірної споруди, розміщеної неподалік від адміністративного приміщення.

В цей час та на місці ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із вказаними особами шляхом демонтажу, вручну розкомплектували водонапірну споруду та таємно викрали чуже майно на загальну суму 2 415,36 грн.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої за попередньою змовою групою осіб органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 2 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої за попередньою змовою групою осіб органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 2 ст. 185 КК України.

06 травня 2016 року між підозрюваними ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілим ДП «Бердичівське лісове господарство» укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , свою вину у вчиненому визнали повністю та просили суд затвердити угоду про примирення від 06 травня 2016 року, досягнуту між ними та потерпілим, за якою вони визнали себе винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Сторони дійшли згоди щодо призначення їм покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їм іспитовий строк тривалістю 1 рік. У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засуджених обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Речові докази по справі: металеву заставку водонапірної споруди повернути ДП «Бердичівське лісове господарство».

Також пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, вони розуміють права, передбаченні п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них, у разі затвердження цієї угоди.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення з обвинуваченими та просила суд її затвердити, призначивши обвинуваченим покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що на даний час претензій до обвинувачених не має, укладення угоди з її сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілого, обвинувачених, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченим цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України є її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваної ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України не виявлені.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст. 469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими та призначення їм узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ДП «Бердичівське лісове господарство» та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 06 травня 2016 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , - не встановлені.

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік, якщо вона протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засуджену обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , - не встановлені.

Речові докази по справі: металеву заставку водонапірної споруди, яка знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області після набрання вироком суду законної сили повернути власнику ДП «Бердичівське лісове господарство».

Вирок може бути оскаржений засудженими, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1