АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1574/2016 Категорія КК: ч. 3 ст. 185
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0004524 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сидоровичі, Могильовського р-ну, Могильовської обл., Республіки Білорусь, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

-31.08.1993 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 140 КК України на 3 роки позбавлення волі. Згідно ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 31.08.1994 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 13.06.1995 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України, на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна. 25.11.1997 умовно - достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий строк 11 місяців 1 день;

- 07.08.2000 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 206 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 24.06.2003 по відбуттю строку покарання;

- 26.05.2004 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Судом вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане з проникненням у приміщення, повторно вчинив кримінальне правопорушення - злочин за наступних обставин.

Так, 17.04.2016 о 17:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду №6 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою наявного у нього інструменту зламав навісний замок комірки, звідки повторно таємно викрав велосипед, марки «Azimut Dakar», вартістю 1 500 грн., що належить ОСОБА_9 .

Після вчинення кримінального правопорушення - злочину обвинувачений ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1 500 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій не оспорюючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію вчиненого правопорушення, просить змінити вирок суду та призначити йому умовний термін покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вирок суду першої інстанції є суворим, оскільки він є тяжкохворим і може цей вирок не відбути.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи, у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України керуючись законом оцінив зібрані у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності, взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за наявності суперечливих доказів зазначив, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначенні йому покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності, в тому числі тих даних, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, його відношення до скоєного, фактичних обставин провадження, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 мінімального покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого не можуть бути визнані достатніми підставами для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, оскільки враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Як передбачено ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає за необхідне в порядку ст. 404 КПК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2016 року по 24 листопада 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року у кримінальному провадженні № 0004524 щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч. 3 ст. 185 КК України без змін.

В порядку ст. 404 КПК України на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2016 року по 24 листопада 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4