Справа № 308/160/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2016 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_12 , розглянув у відкритому засіданні судове провадження № 11-сс/777/25/16 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2016 року, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10:00 години 08.03.2016 року

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 громадянину України, українцю, одруженому, який має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово непрацюючому, раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 10.01.2016 року близько 07:45 години ОСОБА_13 , у групі з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушили громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в тому, що вказані особи, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території та в приміщенні готельно-ресторанного комплексу Хата Магната, що розташований в смт. Ясіня, полонина Драгобрат, Рахівського району, Закарпатської області, нецензурно висловлювалися на адресу власника вказаного готельно-ресторанного комплексу ОСОБА_17 , погрожували йому нанесенням тілесних ушкоджень. У ході цього, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , не реагуючи на неодноразові зауваження ОСОБА_17 та охоронця закладу ОСОБА_18 припинити свої неправомірні дії, знаходячись на подвір`ї вказаного готельно-ресторанного комплексу, в присутності працівників вказаного закладу, продовжили нецензурно висловлювати погрози нанесенням тілесних ушкоджень на адресу ОСОБА_17 , в ході чого один із правопорушників умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, демонстративно здійснив 3 постріли вгору з пістолета невстановленої моделі та зразка. Після чого, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, почали наносити руками, ногами, сокирою та пістолетами удари в область голови та по різним частинам тулуба охоронцю ОСОБА_18 .. Маючи намір припинити хуліганські дії ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та побиття охоронця ОСОБА_18 , на подвір`я вийшли працівники готельно-ресторанного комплексу, які стали розтягувати їх, в ході чого ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , чинячи опір працівникам готельно-ресторанного комплексу, які припиняли їх хуліганські дії, продовжили наносити тілесні ушкодження ОСОБА_18 , а також нанесли тілесні ушкодження кухарю вказаного готельно-ресторанного комплексу ОСОБА_19 .. Після чого, вказані хуліганські дії ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 припинили працівники готельно-ресторанного комплексу близько 08:30 години 10.01.2016 року.

У результаті хуліганських дій ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 охоронець ОСОБА_18 та кухар ОСОБА_19 отримали тілесні ушкодження, із якими були доставлені до Рахівської районної лікарні.

Згідно клопотання слідчого, підставою для повідомлення про підозру стали показання потерпілих: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , результати протоколів огляду місця події від 10.01.2016 року на території готельно-ресторанного комплексу Хата Магната, під час яких вилучено два пістолети, подібні за будовою до систем Стєчкіна та ПМ, гільзи від патронів до пістолета, а також змиви зі слідів речовини бурого кольору та відеозаписи з камер спостереження події злочину.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, наявністю ризиків, які вказують на те, що ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, звернено увагу суду на те, що ОСОБА_12 є мешканцем іншої області.

Слідчий суддя погодився з доводами клопотання слідчого та ухвалу вмотивував тим, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, який відноситься до категорії тяжких, є мешканцем іншої області, постійного чи тимчасового місця проживання у Закарпатській області не має, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, були дослідженні додані до клопотання докази : протоколи огляду місця події від 10.01.2016 року , протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.01.2016 року , протоколи допиту потерпілих та свідків, протокол затримання особи, повідомлення про підозру , на підставі яких слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_12 підозри у скоєнні вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та того, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам , передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2016 року та обрати щодо ОСОБА_12 інший - альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства. Вказує на те, що слідчим суддею не встановлено хто саме з 5 підозрюваних вчиняв протиправні дії стосовно потерпілих, чи наносив саме ОСОБА_12 тілесні ушкодження, чи користувався при цьому зброєю та кому вона належить. Крім того, слідчим суддею не переглянуто відеозапис камер спостереження, якими зафіксовано перебіг подій. З врахуванням наведеного ставить під сумнів кваліфікацію діянь підозрюваного та ймовірність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказує на те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу , крім наявних ризиків, зазначених ст. 177 КПК України , слідчий суддя , на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини , в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. З вказівкою на лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року вказує на те, що слідчий суддя повинен був врахувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів , який обмежує права і свободи підозрюваного , має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості , превалює над принципом поваги до свободи особистості. Вважає ухвалу слідчого судді такою, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Апелянт прийшов до висновку , що слідчим суддею при розгляді клопотання , порушено критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу, не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не враховано всі дані про особу підозрюваного, що є порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_12 , які вважають ухвалу слідчого судді необґрунтованою і незаконною та підтримали подану апеляційну скаргу, промову прокурора, який вказав на безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Насамперед колегія суддів враховує , що затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обрання щодо неї запобіжного заходу, застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження не є доказом вини цієї особи. При вирішенні конфлікту між правом людини на свободу та особисту недоторканість , з одного боку, та правом держави застосувати запобіжні заходи для забезпечення розслідування кримінального провадження з іншого , презумпція невинуватості набуває особливого значення, зокрема, під час розгляду судом клопотання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ( розгляду апеляційної скарги на ухвали слідчого судді про застосування такого запобіжного заходу). Колегія суддів розуміє та враховує, що на суд покладається обов`язок зважити всі обставини і здобуті докази та, вислухавши як сторону обвинувачення , так і сторону захисту , прийняти законне та обґрунтоване рішення, керуючись презумпцією невинуватості , яка при розгляді питання про застосування запобіжного заходу створює презумпцію залишення на свободі.

Затримання має бути законним , з точки зору як матеріального , так і процесуального права. Європейський суд з прав людини ( ЄСПЛ) констатував , що Конвенція , по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5 , яка полягає в захисті людини від свавілля.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя вирішуючи питання про взяття під варту , перш за все має вирішити питання , чи існують підстави для розумної підозри щодо причетності підозрюваного до злочину.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та вагомість наявних доказів, які підтверджують його причетність до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого ч.4 ст. 296 КК України , дані про особу підозрюваного, в тому числі ті на які посилається захисник в апеляційній скарзі і обгрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та мотивував свої висновки, чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя належним чином не оцінив всі обставини справи та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_12 кримінального правопорушення.

Так, 11.01.2016 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру, підозрюваний отримав копію вказаного повідомлення та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, про що свідчить його підпис. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у провадженні доказами, які слідчий суддя та апеляційний суд досліджував у судовому засіданні та визнає їх вагомими: протоколи допиту потерпілих та свідків, відеозапис подій з камер спостереження на місці пригоди, які підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованого йому злочину та розкривають його участь під час подій, що йому ставляться за провину.

Розумність підозри , на якій має ґрунтуватися арешт , складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 Конвенції.

Відповідно практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення , про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції , передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача , що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Колегія суддів враховує , що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий , хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає , що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування , зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає , щоб сторона обвинувачення мала докази , достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

З цих підстав колегія суддів відхиляє і доводи сторони захисту про те, що оголошена підозра ОСОБА_12 не містить конкретної деталізації діянь, що становлять об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України інкримінованого ОСОБА_12 ..

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 слідчий суддя дослідив ті відомості , на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра та перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри і на підставі їх оцінки - міг переконатися , що причетність особи до вчинення злочину є вірогідною.

Зокрема, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого за ч.4 ст. 296 КК України, дані про особу підозрюваного, його попередню соціальну поведінку (притягався до кримінальної відповідальності за скоєння умисного тяжкого злочину) , вік та стан здоров`я ; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання (одружений , має утриманців); відсутність постійного місця роботи; репутацію (позитивні характеристики) , майновий стан і обгрунтовано прийшов до висновку про те, що підозрюваний , перебуваючи на волі , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, потерпілого ( в тому числі, з урахуванням близькості тимчасового проживання більшості свідків і потерпілих у провадженні, суспільного резонансу подій), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто , про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтував свої висновки про те, чому вважає , що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Апеляційний суд, врахувавши мету і підстави застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів про причетність ОСОБА_12 до скоєння кримінального правопорушення , тяжкість покарання передбаченого ч.4 ст. 296 КК України , конкретні обставини вчиненого правопорушення (роль та поведінку підозрюваного, з урахуванням встановлених фактичних обставин в суді апеляційної інстанції ), дані про особу підозрюваного (вік, стан здоров`я) , міцність соціальних зв`язків (наявність утриманців), його репутацію (попередню соціальну поведінку , позитивні характеристики), майновий стан, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого умисного тяжкого кримінального правопорушення, погоджується з висновками слідчого судді про існування ризиків , передбачених ст. 177 КПК України та того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний характеризується виключно позитивно серед побратимів та відомих політичних та суспільних діячів держави , приймав участь у бойових діях в зоні проведення АТО колегія суддів враховує і з повагою ставиться до таких позитивних характеристик особи як братерство, відважність, самовідданість, вміння діяти рішуче та безжалісно в умовах небезпек та загроз , однак , враховує і поведінку підозрюваного в умовах не пов`язаних з проведенням АТО, дотримання ним правил співжиття у демократичному суспільстві, де наявність та прояв вище вказаних рис характеру не повинні порушувати чи впливати на права та законні інтереси інших громадян.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України , за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 177, 178, 183, 407 КПК України , апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2016 року про обрання щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: