печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Козлов Р.Ю., при секретарі Скирді В.Є., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого Печерського РУ ГУ МВС України про закриття кримінального провадження № 0001029,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 з дотриманням відповідного строку звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Печерського РУ ГУ МВС України про закриття кримінального провадження № 0001029 за відсутності в діях ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_5 посилається на те, що при проведені досудового розслідування слідчим не вжито всіх необхідних заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи та виконання завдань кримінального судочинства, внаслідок чого прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на вимогах діючого законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001029 та матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що до Печерського РУ ГУ МВС України надійшло повідомлення лікаря бригади ШМД №53 Баранова щодо надання медичної допомоги ОСОБА_1 у зв'язку отриманими травмами в результаті викидання її знайомими з 4 поверху буд. 19 по бул. Л. Українки.

Вказане повідомлення 02 лютого 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під реєстраційним номером за № 0001029.

Постановою слідчого Печерського РУ ГУ МВС України Лавриненко К.М. кримінальне провадження № 0001029 закрито за відсутності в діях ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

У відповідності до ст.284 КПК України кримінальне провадження, зокрема, закривається, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно вказаного повідомлення лікаря в результаті насильницьких дій інших осіб ОСОБА_1 травмувалась, у відповідності до показань останньої її 02.02.2013 року троє знайомих чоловіків, погрожуючи зброєю, зґвалтували та викинули з вікна будинку, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження.

Таким чином, слідчий отримав дані щодо вчинення зґвалтування, умисного завдання тілесних ушкоджень, які містили ознаки складу злочинів, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов'язаний був всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, однак отримавши відповідні дані, цього не зробив, показання ОСОБА_1 не перевірив.

Так, під час досудового провадження не в повній мірі встановлювались обставини перебування ОСОБА_1 02.02.2013 року в кв.12 буд.19 по бул. Л. Українки в м. Києві, не з'ясовано характер відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до зазначених подій, наявність чи відсутність у осіб, на яких вказує остання, зброї, зокрема, травматичної дії, передбачених законодавством дозволів на неї.

Допит ОСОБА_8, як і допит скаржника, проведено вкрай поверхово, без встановлення всіх обставин подій, які мають значення для провадження, за наявності істотних протиріч в показаннях осіб, які начебто зґвалтували, погрожували зброєю та спричинили тілесні ушкодження скаржнику та самої ОСОБА_1 не здійснено одночасний їх допит.

Слідчим, за відсутності будь-яких перешкод, не здійснено жодних дій по встановленню та допиту осіб бригади швидкої медичної допомоги, які безпосередньо спілкувались з ОСОБА_1 після отримання нею травм, не зважаючи на те, що згідно повідомлення лікаря Борисова та одразу вказувала на насильство щодо неї.

Згідно ст.242 КПК України слідчий зобов'язаний звернутись до експерта для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень, однак пряма вимога Закону ним була проігнорована за ймовірного отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень.

Неповнота досудового провадження потягла винесення безпідставної, немотивованої постанови про закриття провадження, слідчий обмежився лише викладом показань ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4, не надав їм оцінку в сукупності з іншими доказами у справі, не зазначив, чому він вважає їх за об'єктивні, мотиви ігнорування показань ОСОБА_1 за змістом є припущеннями.

Слідчий безпідставно не внесені дані про вчинення інших злочинів, ніж за ч.1 ст.296 КК України до ЄРДР, а матеріали провадження не містять жодних ознак злочину за вказаною статтею Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора.

За наведених обставин скасування оскаржуваної постанови для слідчого судді має характер обов'язку.

Керуючись ст.ст. 284, 303, ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову слідчого Печерського РУ ГУ МВС України Лавриненко К.М. від 25.02.2013 року про закриття кримінального провадження № 0001029 за відсутності в діях ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя