Провадження №1-кп/523/451/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003190 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, м. Єреван, без громадянства, маючого посвідку на постійне місце проживання в Україні, освіта середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не засудженого, по звинуваченню у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч. 1, 186 ч. 2 КК України
В С Т А Н О В И В:
17.06.2015 близько 14:00 години ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_2 , де побачивши раніше незнайому жінку ОСОБА_7 , яка йшла по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі. Побачивши на шиї ОСОБА_7 золотий ланцюжок якірного плетіння вагою 9 грамів вартістю 7000 гривень та золотий хрестик вагою 1,5 грами вартістю 1200 гривень, ОСОБА_6 одразу визначив предмет свого злочинного посягання. Далі, реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 та шляхом ривка, зірвав з її шиї золотий ланцюжок та золотий хрестик, після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік в невідомому напрямку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Загальна сума матеріального збитку складає 8200 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 , 19.06.2015 близько 20 години, маючи злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, прибув до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , де побачивши раніше незнайому йому жінку ОСОБА_8 , яка направлялась з пакетом в руках до вхідних дверей вищевказаного під`їзду. Побачивши на шиї ОСОБА_9 золотий ланцюжок та золотий кулон, ОСОБА_6 одразу визначив предмет свого злочинного посягання. Далі, реалізуючи свій злочинний намір направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 притримати вхідні двері та дочекавшись моменту, коли ОСОБА_9 нагнулась за своїм пакетом, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а саме: штовхнувши її у груди лівою рукою, шляхом ривку правою рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою біля 8 грам вартістю 4 тисячі гривень із золотим кулоном вагою біля 2 грам вартістю 1 тисяча гривень. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Через деякий час був затриманий співробітниками міліції. Загальна сума матеріального збитку складає 5 тисяч гривень. Відповідно до довідки із травмпункту потерпілій ОСОБА_9 був поставлений діагноз: забій тканин області грудини.

ОСОБА_6 свою провину у скоєнні злочинів, передбачених вище, визнав у повному обсязі та повідомив, що злочини він вчинив при обставинах та способами, викладеними у обвинувальному акті.
Окрім повного визнання своєї провини, його винуватість доведена матеріалами справи.
Суд розглядає справу за відсутністю потерпілих, оскільки від них на адресу суду надійшли заява з проханням розглядати кримінальне провадження за їх відсутністю, матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 не мають.
ОСОБА_6 свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння злочинів, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Умисні дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ст. 186 ч. 1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), та за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Обговорюючи питання щодо обрання виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу та суспільну небезпечність.
ОСОБА_6 визнав свою провину, під час досудового розслідування з`явився із зізнанням та каяттям, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілих, думку потерпілих про можливість не карати суворо ОСОБА_6 , має хвору матір, неповнолітнього брата, позитивно характеризується, тому ці обставини суд визнає як пом`якшуючі покарання згідно ст. 66 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України органами досудового слідства та судом не встановлено.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що покарання має бути обране з застосуванням ст. 75 КК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч. 1, 186 ч. 2 КК України та піддати покаранню:
за ст. 186 ч. 1 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі
На підставі ст. 70 КК України шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На основі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :
- проходити періодично реєстрацію в КВІ;
- повідомляти КВІ про зміну місця мешкання та роботи;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на особисте забов`язання, звільнивши ОСОБА_6 з під варти в залі суду, а після набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу скасувати.
Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.
Речові докази: золотий ланцюжок із золотим кулоном вважати повернутим.
Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до Одеського апеляційного суду з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.
СУДДЯ: