У Х В А Л А

18 січня 2016 року м. Київ

Я, суддя Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України ОСОБА_4, перевіривши заяву заступника Генерального прокурора України ОСОБА_5 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

установив:

Заступник Генерального прокурора України (далі - прокурор) подав до Верховного Суду України заяву про перегляд, з підстави передбаченої пунктом 2 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3, якою вирок Дарницького районного суду м. Києва від 21 серпня 2014 року та вирок апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року про їх засудження за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185, частиною другою статті 15, частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України залишено без зміни. При цьому просить скасувати вказані судові рішення щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У заяві прокурор твердить, що суд касаційної інстанції в оспореному рішенні застосував норми частини п'ятої статті 27, частини четвертої статті 107, пункту 7 частини другої статті 412 КПК інакше, ніж в рішеннях наданих для порівняння. Зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд касаційної інстанції залишив без зміни рішення судів нижчих інстанцій щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пославшись на те, що неповне фіксування на технічному носії інформації, лише проголошення вироку, без оскарження по суті цього вироку не тягне за собою скасування судових рішень у справі. Тобто, неповна фіксація проголошення вироку судом першої інстанції не перешкодила апеляційному суду ухвалити законний та обґрунтований вирок. Протилежного висновку дійшов касаційний суд в ухвалі від 28 травня 2015 року, наданій для порівняння, вказавши, що відсутність хоча б частини звукозапису судового провадження тягне за собою скасування судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд. В ухвалі від 20 серпня 2015 року, також наданої для порівняння, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, і така фіксація була обов'язковою, судове рішення підлягає скасуванню.

Заяву подано з дотриманням вимог статті 448 КПК, у порядку, передбаченому статтею 449 КПК, та у строк, визначений частиною першою статті 447 КПК.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 450, 451 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

відкрити провадження у справі за заявою прокурора про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Направити копію ухвали Дарницькому районному суду м. Києва та особам, які беруть участь у справі.

Суддя-доповідач ОСОБА_4