Справа № 645/7980/15-к
Провадження № 1-кс/645/1089/15
УХ В А Л А
іменем України

23 вересня 2015 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , про накладення арешта на майно у кримінальному провадженні № 0002356 від 01.09.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002356 від 01.09.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 01.09.2015 року, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Корчагінців 9, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_6 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду.

За даним фактом 01 вересня 2015 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

15.09.2015 року в ході відпрацювання району були встановлені гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , які пояснили, що незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Корчагінців 9, та розібрали його.

18.09.2015 року від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він добровільно видав співробітникам міліції наступні предмети: передній бампер автомобіля; передні ліві двері автомобіля; два дзеркала заднього виду.

При видачі ОСОБА_4 , зазначених вище предметів, останній пояснив, що ці предмети були демонтовані з автомобілю ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 , яким вони разом з ОСОБА_5 незаконно заволоділи 31.08.2015 року.

Враховуючи, що вищевказані предмети (1-3) були вилучені у ОСОБА_4 після вчинення ним і ОСОБА_5 кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що дані речі є предметами вчинення кримінального правопорушення. Крім того, враховуючи те, що незастосування тимчасового позбавлення можливості, як самого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , так і інших осіб, відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, або пошкодження вказаного майна, які можуть перешкодити встановленню істини по справі.

Просив накласти арешт на майно, добровільно видане ОСОБА_4 18.09.2015 року.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , клопотання підтримав повністю.

Суд, заслухавши думку слідчого, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 01.09.2015 року відомості про виявлення ознак кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002356 .

Згідно зі ст.170 ч.2 КПК України арешт на майно у вигляді речей може бути накладено в тому випадку, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.167 ч.2 КПК України, а саме:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З матеріалів кримінального провадження вбачаються достатні підстави вважати, що перелічені в клопотанні речі є предметами злочину, використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберігли на собі його сліди, тобто відповідають критеріям п. 1 ч.2 ст.167 КПК України. Відповідно зазначені предмети, добровільно видані ОСОБА_4 мають суттєве значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим є необхідність її збереження та вилучення.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися, та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п.3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатньо підстав вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що добровільно видані предмети є предметами злочину та зберегли на собі його сліди, тобто відповідають критеріям п. 1 ч.2 ст. 167 КПК України. Відповідно зазначені предмети мають суттєве значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим є необхідність їх збереження та накладення арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 170-173 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002356 від 01.09.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на: добровільно видане ОСОБА_4 18.09.2015 року майно, а саме: передній бампер автомобіля; передні ліві двері автомобіля; два дзеркала заднього виду, та зберігати їх в камері схову Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1