Справа № 296/1102/15-к
Вирок
Іменем України
07 вересня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі криміналь¬не провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам Німеччина, ук¬раїнця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу №54/ОС від 10.06.2013р. ОСОБА_7 був призначений на посаду машиніста Житомирської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» Міністерства інфраструктури України, яка є юридичною особою публічного права.

Так, ОСОБА_7 будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, з метою незаконного збагачення шляхом привласнення чужого майна, яке перебувало в його правомірному віданні, з корисливих мотивів, вступив у попередню змову з складачем поїздів Житомирської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» ОСОБА_8 та раніше не знайомим ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 , усвідомлював, що ОСОБА_7 , є службовою особою, та сам не будучи службовою особою, заздалегідь погодився купувати привласнене майно у ОСОБА_7 .

Відповідно до розробленого ОСОБА_7 плану, останній під час робочої зміни та проведення маневрових робіт на тепловозі зливав з паливної системи тепловозу дизельне паливо самостійно чи за допомогою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , як посібник, привозив на автомобілі в заздалегідь обумовлені місця пусті каністри та забирав заповнені дизельним паливом, крім того ОСОБА_8 переносив від автомобіля на тепловоз пусті каністри та відносив назад заповнені дизельним паливом. ОСОБА_4 відразу розраховувався з ОСОБА_7 за отримане паливо в розмірі 10 грн. за 1 літр, та в подальшому розпоряджався ним на власний розсуд. ОСОБА_7 керував діями ОСОБА_4 по мобільному телефону, дотримуючись умов конспірації, постійно змінював місця передачі дизельного палива, залежно від оточуючої обстановки з виключенням можливості появи сторонніх осіб, які могли викрити їх злочинні дії.

Таким чином в період з травня по липень 2014 року ОСОБА_4 , виступаючи посібником в реалізації спільного злочинного умислу, направленого на привласнення чужого майна за попередньою змовою групою осіб з машиністом Житомирської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» ОСОБА_7 , який являється службовою особою, та його підлеглим складачем поїздів Житомирської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» ОСОБА_8 ,

Так, 28.05.2014р. в період часу з 08 до 20 години, за посібництвом ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, з машиністом тепловозу ОСОБА_7 , який здійснював керування локомотивом ТГМ4л-2909 та складачем поїздів ОСОБА_8 під час проведення маневрових робіт, діючи умисно, з корисливого мотиву, привласнили чуже майно, яке було ввірене ОСОБА_7 , а саме дизельне паливо в кількості 80 літрів, з локомотиву ТГМ4л-2909, вартістю 980 грн..

Крім того, 09.06.2014р. в період часу з 08 до 20 години, за посібництвом ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з машиністом тепловозу ОСОБА_7 , який здійснював керування локомотивом ТГМ4л-2909 та складачем поїздів ОСОБА_8 під час проведення маневрових робіт, діючи умисно, з корисливого мотиву, повторно привласнили чуже майно, яке було ввірене ОСОБА_7 , а саме дизельне паливо в кількості 40 літрів, з локомотиву ТГМ4л-2909, вартістю 490 грн.

Крім того, 21.06.2014р. в період часу з 08 до 20 години, за посібництвом ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з машиністом тепловозу ОСОБА_7 , який здійснював керування локомотивом ТГМ4л-2909 та складачем поїздів ОСОБА_8 під час проведення маневрових робіт, діючи умисно, з корисливого мотиву, повторно привласнили чуже майно, яке було ввірене ОСОБА_7 , а саме дизельне паливо в кількості 40 літрів, з локомотиву ТГМ4л-2909, вартістю 490 грн..

Крім того, 07 липня 2014 року в період часу з 08 до 18 години, за посібництвом ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з машиністом тепловозу ОСОБА_7 , який здійснював керування локомотивом ТГМ4л-2909 та складачем поїздів ОСОБА_8 під час проведення маневрових робіт, діючи умисно, з корисливого мотиву, повторно привласнили чуже майно, яке було ввірене ОСОБА_7 , а саме дизельне паливо в кількості 50 літрів, з локомотиву ТГМ4л-2909, вартістю 724 грн. 50 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав повністю, та в судовому засіданні дав покази, що він дійсно купував дизельне пальне у ОСОБА_7 , який йому запропонував його купувати. Що вказане пальне буде викрадатися з локомотива та хто по посаді ОСОБА_7 він не знав. Йому дзвонив на мобільний телефон ОСОБА_7 та повідомляв куди приїхати. В подальшому приходив ОСОБА_8 , забирав порожні каністри та приносив заповнені, він на місці розраховувався за пальне. Де брали пальне він не бачив.

Суд ставиться критично до показів обвинуваченого та вважає їх направленими на уникнення кримінальної відповідальності за здійснення вищевказаних злочинів, так як його вина підтверджується наступними доказами:

- показами свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні, дав покази, що з метою отримання додаткового прибутку вирішив викрадати та продавати дизельне паливо з локомотиву, на якому працював. Зазначену мету повідомив знайомому складачу поїздів ОСОБА_8 , який погодився на його пропозицію. Від знайомих отримав номер телефону людини, яка б купувала дизельне паливо. Зателефонувавши на вказаний номер, домовився про зустріч з чоловіком на ім`я як ОСОБА_9 . При зустрічі з ОСОБА_9 , розповів йому, що працює машиністом і має можливість викрадати дизельне паливо з локомотиву, і йому потрібна людина яка б купувала вказане паливо, та має можливість приїжджати автомобілем до локомотива з каністрами, після його телефонного дзвінку, на що ОСОБА_9 погодився.

В подальшому, 28.05.2014 перебуваючи у зміні з ОСОБА_8 , зекономивши близько 80 літрів палива, зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що можна взяти 4 каністри по 20 літрів, сказав щоб він під`їхав під міст по вул. Баранова у місті. ОСОБА_4 приїхав на автомобілі ВАЗ 2101 за кермом якого перебував ОСОБА_10 . Забравши разом з ОСОБА_8 , у ОСОБА_9 каністри, через підготовлену ним систему наповнив їх у локомотиві дизельним паливом і разом з складачем занесли їх назад. ОСОБА_9 заплатив 800 гривень за паливо.

Також, 09.06.2014 та 21.06.2014 зекономивши по 40 літрів кожного дня, перебуваючи у зміні з ОСОБА_8 , повідомив по телефону ОСОБА_9 , щоб він під`їхав у перший раз до м`ясокомбінату, а в друге до озера поблизу ст. Хінчанка, взявши з собою каністри. По приїзду ОСОБА_9 , впевнившись, що поблизу немає сторонніх осіб забрали каністри, та повернулися на тепловоз де злили дизельне пальне. Олександр першого та другого дня заплатив по 490 гривень.

В подальшому, 06.07.2014 року, він зателефонував до ОСОБА_9 та повідомив, що б від приїхав наступного дня за паливом, однак ОСОБА_9 сказав, що його у цей день не буде, та якщо буде потрібно приїде ОСОБА_10 і дав його номер телефону.

07.07.2014 року, він зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_10 та сказав взяти п`ять каністр по 20 літрів та під`їжджав до ст. Хінчанка неподалік від озера. По приїзду останнього, взявши каністри заніс їх у локомотив, заповнивши дві каністри занесли їх у автомобіль, під час заповнення третьої, їх було затримано працівниками міліції.

- показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні, дав покази, що йому запропонував ОСОБА_7 , зливати з локомотива пальне та продавати, на що він погодився. Він допомагав зливати паливо та переносити каністри.

- показами представника потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що ОСОБА_4 на залізниці не працював та будь які посади не займав. Будь яких претензій до ОСОБА_11 він не має, так як шкода підприємству відшкодована повністю.

- показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні, дав покази, що в кінці травня 2014 року до нього підійшов ОСОБА_12 та запитав, чи зможе він дати йому автомобіль для перевезення каністр з дизелем. Він відмовив, оскільки знав, що ОСОБА_9 раніше потрапив у ДТП, сказав якщо потрібно може з ним за кермом поїхати, на що ОСОБА_9 погодився.

У подальшому, він на прохання ОСОБА_4 в кінці травня та в червні, спільно з ним, попередньо завантаживши у автомобіль з гаражу ОСОБА_4 порожні каністри, приїздили у район м`ясокомбінату та мосту де, каністри передавались раніше незнайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та останніми заповнені передавались назад. Далі, вказані каністри, відвозили до гаражу ОСОБА_4 , розташованого у гаражному кооперативі смт. Новогуйвинськ. 06.07.2014 року йому зателефонував ОСОБА_13 і повідомив, що завтра він поїде до м. Києва, та попросив його поїхати самому забрати пальне, на що він погодився. Для цього ОСОБА_4 в цей же день дав п`ять пустих каністр. Наступного дня, до нього зателефонував чоловік ОСОБА_9 і сказав щоб, під`їзжав до озера де був в попередній раз, взявши 5 каністр. Прибувши у вказане місце до нього, підійшли двоє чоловіків, як пізніше стало відомо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Останні забрали каністри. Через 30 хвилин підійшов ОСОБА_8 , з двома каністрами пального, які поставив до багажника, та вони були затримані працівниками міліції.

- протоколом оглядом місця події від 06.07.2014 року, згідно якого на місці події, виявлено у автомобілі ВАЗ, який належить ОСОБА_10 , дві каністри заповнені дизельним паливом, оглядом локомотиву встановлено наявність у ньому інших трьох каністр, привезених ОСОБА_10 , згідно попередньої домовленості з ОСОБА_4 . Також виявлено систему зливання палива змонтовану ОСОБА_7

- висновком експерта № 10-174 від 21.07.2014 року, згідно якого встановлено, що зразки рідин, які взято з каністр виявлених в дизельному відсіку та паливному баку тепловозу і зразки рідин взятих з каністр вилучених з автомобілю ВАЗ мають спільну родову належність з наданим на дослідження зразком рідин з паливного баку локомотива.

- дослідженням в судовому засіданні маршрутних листів за 28.05.2014, 09.06.2014, 21.06.2014 та 07.07.2014 року, згідно яких вбачається, що у вказані дати ОСОБА_7 приймав локомотив разом з дизельним пальним та оливою, а в кінці зміни все здавав.

- вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2014 року, згідно якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнанні виними в скоєнні злочину передбаченого ст. 191 ч. 3 КК України, який набрав законної сили.

- протоколом огляду предметів від 16.01.2015 року, згідно якого оглянуто оптичний диск DVD-R з матеріалами проведення оперативно розшукових заходів відносно ОСОБА_7 .

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_4 , необхідно кваліфікувати як посібництво вчиненні злочинів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , так як він не являється посадовою особою та не міг зловживати службовим становищем, а у відповідності до ч. 5 ст. 27 КК України, посібником є особа, яка заздалегідь обіцяла придбати здобуті злочинним шляхом предмети.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 5 ст. 27, ч. 3 статті 191 КК України, як посібництво в привласненні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Згідно статті 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

ОСОБА_4 раніше несудимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психо та нарко диспансерах не перебуває, має молодий вік, шкода відшкодована.

Враховуючи обставини справи, особу винуватого, тяжкість вчиненого злочину та його наслідки, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання в виді обмеження волі, в межах санкції статті та з застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з рухом поїздів та маневровими роботами на залізницях України строком на один рік.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме: пристрій візуально схожий на пістолет, два набої та ніж з метою забезпечення адміністративного провадження залишити на зберіганні у ЛВ на ст. Житомир, ніж в чохлі, який зберігається в ОСОБА_14 , передати за належністю останньому, оптичні носії інформації № 41 та 34 зберігати при справі.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі , який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1