АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2719/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

підозрюваного ОСОБА_12 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , погоджене із прокурором відділу Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю до 19 год. 12 хв. 15.11.2015 року, без визначення розміру застави, відносно

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, який є народним депутатом України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч.ч. 2, 3 ст. 296, ч.ч. 1, 2 ст. 350, ч. 1 ст. 376, ч.ч. 1, 2 ст. 377 КК України.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованих тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які характеризуються зухвалістю, значної кількості епізодів злочинної діяльності, а також наявності значного суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, що також підтверджується Постановою Верховної Ради України від 17.09.2015 року № 706-VIII, якою надано згоду на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України ОСОБА_12 , та враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_12 запобіжного у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_12 та підозрюваний ОСОБА_12 подали апеляційні скарги, в яких вважають оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, а висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, такими що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яка прийнята з істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону та без достатніх на те правових підстав, а тому просять скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2015 р. та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та звільнити останнього з-під варти в залі суду.
Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та підозрюваний ОСОБА_12 , в поданих ними апеляційних скаргах, вказують на те, що слідчим суддею, при застосуванні до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порушення вимог ст. 194 КПК України, не взято до уваги, що в клопотанні слідчого відсутні докази, які підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а прокурором в судовому засіданні не доведено, що вказані ризики існують і в самій ухвалі слідчий суддя не зазначив конкретних обставин, які свідчать про існування ризиків, також слідчим суддею не зазначено про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту.

Крім того, апелянти зазначають про те, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 178 КПК України, обравши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не врахував характеризуючі дані про особу ОСОБА_12 , а саме його вік, незадовільний стан здоров`я та необхідність постійного лікування, яке неможливе в умовах утримання в Київському СІЗО, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та утриманців, репутацію та майновий стан, відсутність судимостей, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, який є народним депутатом України.
Додатково підозрюваний ОСОБА_12 вказує на те, що повідомлення про підозру йому було здійснено не Генеральним прокурором України, а заступником Генерального прокурора України, що суперечить вимогам ст. 481 КПК України, крім того, вказує на порушення ст.ст. 207, 208 КПК України, які мали місце під час його затримання, оскільки йому не було чітко роз`яснено підстав затримання, права на отримання медичної допомоги, надання пояснень, показань або не говорити нічого з приводу підозри щодо нього. Також не було повідомлено належним чином його адвокатів, яких він вказав під час затримання.
Крім того, захисник ОСОБА_10 вказує на те, що слідчим суддею, в порушення ст.ст. 86, 95 КПК України, в судовому засіданні були досліджені виключно документи, надані стороною обвинувачення, які не містять фактичних даних про винність ОСОБА_12 та є неприпустимими доказами відповідно до кримінального процесуального законодавства України. Також захисник ОСОБА_10 вважає, що обраний найсуворіший вид запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою не відповідає меті його застосування, є безпідставним, а тому, на думку апелянта, до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід, який відповідатиме обставинам кримінального провадження.

Одночасно захисники підозрюваного та підозрюваний просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2015 року та в обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження, апелянти вказують на те, що копії оскаржуваної ухвали захисниками були отримані лише 22.09.2015 р., а підозрюваним лише 23.09.2015 р., що перешкодило їм звернутися з апеляційними скаргами у встановлений кримінальним процесуальним законом строк.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги просили їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурорів, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до наступного.

Враховуючи, що повний текст ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2015 року захисниками був отриманий лише 22.09.2015 р., а підозрюваним лише 23.09.2015 р., що перешкодило їм своєчасно звернутися з апеляційними скаргами у встановлений кримінальним процесуальним законом строк, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001847 від 24.10.2014 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 296, ч.ч. 1, 2 ст. 350, ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 376, ч.ч. 1, 2 ст. 377 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_12 підозрюється в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії та умисному нанесенні побоїв та заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, а саме в тому, що 24.10.2015 р. в ході вчинення хуліганський дій ОСОБА_12 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, порушуючи громадський порядок та підриваючи авторитет та престиж органів місцевого самоврядування, зокрема міської ради, застосували до Конотопського міського голови Сумської області ОСОБА_16 фізичне насильство, схопили останнього за руки та одяг і силоміць вкинули в сміттєвий баку, чим завдали останньому легкі тілесні ушкодження.

Також, органом досудового розслідування, ОСОБА_12 підозрюється в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, втручанні в будь-якій формі в діяльність судді з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або домогтися винесення неправосудного рішення, здійснення погрози насильством щодо суддів у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, умисному заподіянні суддям побоїв у зв`язку з їх діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, а саме в тому, що 15.12.2014р. близько 13 год. 30 хв. в залі судових засідань № 1 Приморського районного суду м. Маріуполя, Донецької області народні депутати України ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , після відкриття засідання, оголошення головуючим суддею ОСОБА_19 про відкладення судового розгляду, не погоджуючись з таким рішенням колегії суддів та бажаючи схилити суд до вчинення певних процесуальних дій та ухвалення неправосудного рішення щодо звільнення усіх підсудних з-під варти, діючи умисно застосували до суддів Приморського районного суду м. Маріуполя ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 фізичне насильство, примусово утримуючи останніх біля робочого місця та домагаючись у такий спосіб схилити суд до прийняття відповідних неправосудних рішень, чим заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам, правосуддя, підірвали авторитет та престиж органів правосуддя і Верховної Ради України.

Крім того, органом досудового розслідування, ОСОБА_12 підозрюється в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане із опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, здійсненні погрози вбивством щодо службової особи або зміни її характеру в інтересах того, хто погрожує, умисному нанесенні побоїв та заподіянні легкого тілесного ушкодження службовій особі у зв`язку з їхньою службовою діяльністю, а саме в тому, що 02.04.2015 р. приблизно о 10 год. 20 хв. ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , перебуваючи у приміщенні Коцюбинської селищної ради Київської області у присутності не встановлених досудовим розслідуванням осіб, які прибули з ними, інших відвідувачів селищної ради, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, не реагуючи на численні зауваження громадян, намагаючись продемонструвати своє нехтування існуючими правилами і нормами поведінки у суспільстві, зокрема в представницькому органі місцевого самоврядування, самоствердитися за рахунок публічного приниження службових осіб Коцюбинської селищної ради, вчинили умисні дії, що супроводжувалися особливою зухвалістю.

Також, органом досудового розслідування, ОСОБА_12 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди та в повторному одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, за вчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а саме в тому, що 26.08.2015 р. приблизно о 09 год. 00 хв., в приміщенні ресторану «Мюнхен» в м. Полтава, народний депутат України ОСОБА_12 , будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, одержав від ОСОБА_22 неправомірну вигоду в сумі 100 тис. грн. за сприяння, шляхом використання наданої йому, як народному депутату України, влади та службового становища, фізичній особі-підприємцю « ОСОБА_23 » в отриманні спеціального дозволу на користування надрами на території Новоселівської сільської ради Полтавської області, а також в тому, що 02.09.2015 р. приблизно о 18 год. 00 хв. в приміщені власного службового кабінету за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, 7-А, народний депутат України ОСОБА_12 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно одержав від ОСОБА_22 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 349500 грн., тобто еквівалент раніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 15 тис. доларів США, що є особливо великим розміром, за складання та направлення з використанням наданої йому, як народному депутату України, влади та службового становища в інтересах територіальної громади м. Переяслава-Хмельницького депутатського звернення, а також проголошення в сесійній залі Верховної Ради України депутатського запиту.

17.09.2015 р. Постановою Верховної Ради України № 706-VIIIнадано згоду на притягнення до кримінальної відповідальності, затримання та арешт народного депутата України ОСОБА_12 , того ж дня останній був затриманий в порядку ст.ст. 208, 482 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч.ч. 2, 3 ст. 296, ч.ч. 1, 2 ст. 350, ч. 1 ст. 376, ч.ч. 1, 2 ст. 377 КК України, та йому було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень.
18.09.2015 р. заступник начальника управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , за погодженням із прокурором відділу Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, через залякування, впливати на свідків і потерпілих, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним кримінальних правопорушень, використовуючи надані йому владні повноваження, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
18.09.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 12 хв. 15.11.2015 року, без визначення розміру застави.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_12 , вислухана думка прокурорів та захисників, допитано свідка, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, який є народним депутатом України, має на утриманні двох малолітніх дітей, визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 296, ч.ч. 1, 2 ст. 350, ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 376, ч.ч. 1, 2 ст. 377 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_12 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_12 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_12 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 296, ч.ч. 1, 2 ст. 350, ч. 4 ст. 368, ч. 1 ст. 376, ч.ч. 1, 2 ст. 377 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_12 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисники та підозрюваний просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Наявність позитивних характеристик підозрюваного ОСОБА_12 , а саме його вік, незадовільний стан здоров`я та необхідність постійного лікування, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та утриманців, репутацію та майновий стан, відсутність судимостей, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, який є народним депутатом України, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_12 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не заслуговують на увагу і посилання захисників та підозрюваного про відсутність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Крім того, слід зазначити, що зміст ст.ст. 95, 193 КПК України не вимагає від слідчого судді, як обов`язок, при розгляді клопотання безпосередньо заслуховувати пояснення свідків та потерпілих, а також нормами закону не встановлено чіткого порядку вивчення слідчим суддею матеріалів клопотання. Тому, підстав вважати, що слідчим суддею були порушені вимоги КПК України при дослідженні клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, немає.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи підозрюваного щодо порушень ст.ст. 207, 208 КПК України, які мали місце під час його затримання, а саме, що йому не було чітко роз`яснено підстав затримання, права на отримання медичної допомоги, надання пояснень, показань або не говорити нічого з приводу підозри щодо нього, а також не було повідомлено належним чином його адвокатів, яких він вказав під час затримання, колегія суддів сприймає критично, оскільки, як вбачається з наданих до суду матеріалів справи, повідомлення про підозру ОСОБА_12 було вручено одразу після затримання та в присутності його захисника, що підтверджується власноручними підписами підозрюваного та захисника, як на протоколі затримання, так і на повідомленні про підозру, крім того, до обох вище вказаних документів додано пам`ятки про процесуальні права та обов`язки особи, якій вони вручаються та на яких також міститься власноручний підпис ОСОБА_12 , що свідчить про ознайомлення останнього з його правами та обов`язками, передбаченими чинним кримінальним процесуальним законом України.
Посилання підозрюваного ОСОБА_12 на те, що повідомлення про підозру йому було здійснено не Генеральним прокурором України, а заступником Генерального прокурора України, що суперечить вимогам ст. 481 КПК України не можуть прийматися до уваги, оскільки ст. 481 КПК України передбачено «здійснення письмового повідомлення», а це означає складання тексту письмового повідомлення про підозру правомочним прокурором. Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, повідомлення про підозру ОСОБА_12 було складне та підписане саме Генеральним прокурором України ОСОБА_24 . Що стосується вручення письмового повідомлення про підозру, то у коментованій статті Генерального прокурора України не зобов`язано безпосередньо здійснювати такі дії. Отже порушень вимог кримінального процесуального закону, щодо здійснення вручення ОСОБА_12 повідомлення про підозру, які на його думку, мали місце та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_12 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що вчинені із застосуванням насильства.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_12 під вартою за станом здоров`я, матеріали судової справи не містять.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційні скарги захисників та підозрюваного, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 117, 177, 178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити захисникам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 та підозрюваному ОСОБА_12 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2015 р.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року, якою задоволено клопотання заступника начальника управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , погоджене із прокурором відділу Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю до 19 год. 12 хв. 15.11.2015 року, без визначення розміру застави, відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_12 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4