АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1753/15 Справа № 209/2400/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000863 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В ИЛ А:
В апеляційній скарзі прокурора на вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, також вирішено питання щодо речових доказів; прокурор, не оскаржуючи доведеності вини обвинуваченого, кваліфікації його дій і правильності призначеного покарання, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок суду, і постановити новий, яким визнати останнього винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, а також стягнути з ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області витрати на проведення судової хімічної експертизи у розмірі 614 гривень 40 копійок.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 374 КПК України, в резолютивній частині вироку не прийняв рішення щодо процесуальних витрат та не стягнув з ОСОБА_7 витрати на проведення судової хімічної експертизи.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду пояснив, що витрати на проведення судової хімічної експертизи ним сплачено у добровільному порядку.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 , 16 квітня 2015 року об 11 годині 20 хвилин, перебуваючи біля магазину «Варус» по бульвару Будівельників у м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав медичний шприц об`ємом 2 мл, заповнений на 1 мл особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0200 гр., а того ж дня об 11 годині 50 хвилин працівниками міліції біля будинку № 16 по пр. Перемоги у м. Дніпродзержинську при проведенні особистого догляду у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено вищевказаний медичний шприц з опієм ацетильованим.

Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність його вини, вид і розмір призначеного останньому покарання в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах і є правильним, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно із Законом України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року, Інструкцією про порядок і розмір відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертиз, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 липня 1996 року за № 710 і постановою Кабінету Міністрів України «Про створення експертної служби Міністерства внутрішніх справ» від 20 червня 2000 року за № 988 проведення судових експертиз по кримінальних справах науково-дослідними установами судових експертиз та іншими спеціалізованими установами і відомчими службами фінансуються за рахунок коштів, які виділяються їм на ці цілі із державного та місцевого бюджетів.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, висновок судово-хімічної експертизи № 70/10/1035 від 13 травня 2015 року (т. 1 м.к.п. 16-18), що була проведена в НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, та витрати на її проведення, що становлять 614 гривень 40 копійок, судом першої інстанції не досліджувалися, що встановлено з журналу судового засідання від 08 червня 2015 року (т. 1 а.к.п. 10-11) та підтверджується носієм інформації, на якому зафіксовані процесуальні дії під час даного судового засідання.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України колегія суддів позбавлена можливості дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції.

Разом з тим суд, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтведжені витрати на залучення експерта.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Вказана вимога закону судом при ухваленні вироку не виконана, у зв`язку з чим доводи прокурора про відсутність в резолютивній частині вироку рішення суду про відшкодування процесуальних витрат, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Однак зазначене порушення на думку колегії суддів не може бути визнано на підставі ч.1 ст.412 КПК України істотним, тобто таким, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому як наслідок відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції та постановлення свого вироку судом апеляційної інстанції, що є можливим лише у випадках, передбачених ч.1 ст.420 КПК України, перелік яких є вичерпним, та посилання на які в апеляційній скарзі прокурора відсутні, у зв`язку з чим підстави для її задоволення відсутні.

Крім того, відповідно до положень статей 537, 539 КПК України судом першої інстанції можуть бути вирішені питання про визначення розміру і розподілення судових витрат за клопотанням (поданням) прокурора.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. 412 КПК України, під час апеляційної перегляду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4