Вирок

Іменем України

19 вересня 2013 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

за участю прокурора Соколова Є.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001640 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 24.04.2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, за ч.2 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за ч.3 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2013 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено для відбуття покарання у вигляді трьох років позбавлення волі за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2013 року, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_1, будучи раніше судимий за корисливий злочин, у період іспитового строку, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисний злочин.

Так, 11.05.2013 близько 24 години 00 хвилин, ОСОБА_1, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп'яніння, повторно, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих спонукань, з території вищезазначеного домоволодіння, шляхом вільного доступу, таємно викрав особисте майно, що належить ОСОБА_2, а саме: дві керамічні гуски, вартістю 270 грн., 00 коп. кожна, надувну собаку, вартістю 150 грн. 00 коп. та гумовий надувний м'яч, вартістю 180 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 870 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, у вчиненому злочині щиросердно кається і просить суворо не карати.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності його позиції, а також розґяснивши передбачені частиною 3 статті 349 КПК України процесуальні наслідки визнання таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, кваліфікується за ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_1, - раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання, суд вважає щире каяття, повне визнання вини та усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає, скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп'яніння.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням обставин справи і особи ОСОБА_1, суд погоджується з представником державного обвинувачення про вид і міру покарання, і вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що дане покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, при цьому призначити покарання за правилами, передбаченим ст. 71 КК України, так як інкримінований злочин він скоїв перебуваючи на іспитовому строку.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання призначеного покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2013 року, остаточно визначивши покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з 20 серпня 2013 року.

Речові докази, дві керамічні гуски, вартістю 270 грн., 00 коп. кожна, надувну собаку, вартістю 150 грн. 00 коп. та гумовий надувний м'яч, вартістю 180 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 870 грн., які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_3 проживаючого за адресою АДРЕСА_2, повернути власнику ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Л. Воздвиженський