Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
5-322кз15: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 03.11.2015. Забезпечено надання загального доступу: 04.11.2015.
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого ОСОБА_4.,

суддів: ОСОБА_5. і ОСОБА_6.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 2 листопада 2015 року заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2014 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 19 травня 2011 року ОСОБА_2 засуджено за частиною другою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Цим же вироком також засуджено ОСОБА_3 від якого заява не надійшла.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2011 року вказаний вирок залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2014 року вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 19 травня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 20 вересня 2011 року залишено без зміни.

У своїй заяві засуджений ОСОБА_2 порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 400-12 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року), у зв'язку з неоднаковим застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень. Просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Засуджений ОСОБА_2 у своїй заяві стверджує, що суд касаційної інстанції безпідставно погодився з висновками судів нижчої ланки щодо кваліфікації його дій за частиною другою статті 121 КК. Вважає, що його дії слід кваліфікувати за частиною першою статті 119 КК як вбивство, вчинене через необережність.

Крім того, у заяві засуджений ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду щодо його винуватості не підтверджуються належними доказами, що суперечить статті 62 Конституції України.

На обґрунтування підстави для перегляду оскаржуваної ухвали суду касаційної інстанції, засуджений ОСОБА_2 надає копії ухвал колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2014 року, 4 листопада 2014 року та 15 вересня 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача та, перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

У статті 445 КПК (в редакції Закону України № 192-VIII від 12 лютого 2015 року) визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Положення пункту 1 частини першої статті 445 КПК встановлює, що підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання).

Згідно з частиною першою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Засуджений ОСОБА_2 оскаржує рішення суду касаційної інстанції від 30 січня 2014 року, а на підтвердження вказаної ним підстави для перегляду посилається на рішення касаційного суду, які ухвалені 17 квітня 2014 року, 4 листопада 2014 року та 15 вересня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що надані для порівняння судові рішення ухвалені 17 квітня 2014 року та 4 листопада 2014 року не підлягають порівнянню, оскільки ключовою умовою для перегляду рішення касаційного суду є наявність різних, незалежно від форми і змісту, правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких перебуває застосування однієї і тієї самої норми закону про кримінальну відповідальність у не менш, ніж у двох кримінальних провадженнях. Однак у зазначених рішеннях, які надані для порівняння, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, подібні за окремими елементами складу злочину, вчиненого ОСОБА_2, однак не уподібнюють фактичні обставини цих діянь настільки, щоб визнавати їх однаковими (тотожними) і робити висновок про помилку у виборі та неоднаковому застосуванні однієї і тієї самої норми закону про кримінальну відповідальність.

Крім того, у рішенні наданому для порівняння від 15 вересня 2015 року вчинене кримінальне правопорушення, попри його подібність із діянням викладеним в оспореному рішенні від моменту розгляду справи і до завершення судового провадження отримало іншу кримінально-правову оцінку - воно було кваліфіковано за частиною першою статті 119 КК України. Касаційний суд погодився з такою правовою оцінкою і не висловив будь-яких застережень щодо зазначеного правозастосування.

Зазначене унеможливлює порівняння цих рішень, тобто наведені заявником судові рішення не є підтвердженням неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Крім того, засуджений ОСОБА_2 у своїй заяві по суті вказує на неправильну оцінку доказів, заперечує правильність зазначених у судових рішеннях фактичних обставин справи та винуватість його у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, що відповідно до статті 445 КПК не є підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Тому подану засудженим ОСОБА_2 заяву не можна визнати обґрунтованою і такою, що підлягає допуску до розгляду Верховним Судом України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 444, 445, 451, 455 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_2 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5. ОСОБА_6.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...