АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 622/876/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1278/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.173 КПК України
(арешт майна)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
власника майна - ОСОБА_7 ,
представників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою ПСП «Горизонт» в особі директора ОСОБА_7 та ФГ «Кристал АС» в особі директора ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 24 липня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 24 липня 2015 року клопотання начальника СВ Золочівського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11 та накладено арешт на майно, що знаходиться у володінні та користуванні ПСП «Горизонт»:
- комбайн зернозбиральний марки СК-5, рік випуску 1985, двигун № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .
З таким рішенням слідчого судді не погодилися власник та володілець майна ПСП «Горизонт» та ФГ «Кристал АС» та в особі директорів подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна. В обґрунтування доводів посилається на відсутність правових підстав для арешту майна, оскільки автомобіль та комбайн не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України; відсутність обґрунтування наявності ризиків перешкоджанню розслідування кримінального провадження у випадку не накладення арешту на майно, тоді як саме накладення арешту є перешкодою вчасного збирання врожаю; взагалі не визначалась вартість арештованого майна, не оцінювалася його співмірність із сумою заподіяних збитків; арешт накладено в межах кримінального провадження, в якому жодній особі не повідомлено про підозру, а арештоване майно не відповідє критеріям ст.. 167 КПК України.
Вислухавши доповідь судді, доводи представників в обґрунтування апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення ухвали слідчого судді без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:
Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду за відповідним клопотанням.
Необхідність такого засобу забезпечення кримінального провадження слідчий обґрунтував наявністю матеріалів досудового розслідування за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.197-1 КК України. Слідчий вказує, що зазначене майно може бути засобом, знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення або зберегти на собі його сліди або набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею було встановлено, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям ст.. 167 КПК України, оскільки є пристосованим та використаним як знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди.
Вказані висновки слідчого судді є передчасними.
Як вбачається з клопотання, слідчий вказує лише на ймовірність того, що зазначене майно може бути засобом, знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення або зберегти на собі його сліди або набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення. Прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції також не навів переконливих доказів того, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 167 КПК України.
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності ризиків перешкоджанню кримінальному провадженню та неврахування розумності, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також арештованого майна та суми збитків, визначеної прокурором, не є безпідставними. Санкція ч.1 ст. 197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю, тоді як клопотання не конкретизоване щодо підстав, у зв*язку з якими потрібно здійснити арешт майна та його спосіб, який би не призвів до надмірного обмеження підприємницької діяльності, яка носить сільськогосподарський характер, саме в строки збору врожаю.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді винесена передчасно, без дослідження всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з ухвалою нового рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ПСП «Горизонт» в особі директора ОСОБА_7 та ФГ «Кристал АС» в особі директора ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 24 липня 2015 року про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Оскарження даної ухвали в касаційному порядку не передбачено.
Головуючий :
Судді :