Справа № 1-6/10
Провадження №1-6/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2010 року

Хорольський районний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Винниченко Ю.М.,

при секретарі Листопад В.Л.,

за участю прокурора Полтавець В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальну справу про обвинувачення громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 порушив правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, куруючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, при слідуючих обставинах.

28.06.2008 року близько 6 год. 20 хв. в світлу пору доби ОСОБА_1, керуючи за дорученням технічно справним автомобілем Мерседес - Бенц д. н. з. АІ 2184 ВК, рухався по автошляху Київ-Харків в напрямку м. Київ, де на 236 кілометрі вказаного автошляху всупереч вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечної дистанції до їдучого попереду в попутному напрямку по смузі свого руху мотоцикла Мінськ д. н .з. 0558 ПОЖ під керуванням ОСОБА_2, хоча мав змогу та повинен був це зробити, в результаті чого передньою частиною свого автомобіля допустив зіткнення із задньою частиною вказаного мотоцикла, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої водію мотоцикла ОСОБА_2 були причинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, субарахноідального крововиливу, перелому кісток носа, рани на голові, синяків і саден на нижніх і верхніх кінцівках, коми 2 ступеню, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 159 від 09.07.2008 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення.

В даній дорожній обстановці згідно висновку судово- автотехнічної експертизи

№ 578 від 22 липня 2009 року можливість запобігти зіткненню з мотоциклом „Мінськ зі сторони водія автомобіля ОСОБА_1 визначалась у виконанні вимог п.п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, які передбачають:

- п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

- п. 13.1 водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція ( п. 1.10 Правил дорожнього руху України) відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Для виконання вимог п.п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху у водія ОСОБА_1 не було перешкод технічного характеру і його дії не відповідали вимогам вказаних пунктів ПДР та знаходились з технічної точки зору в причинному звязку з пригодою та її наслідками. Технічна можливість уникнути зіткнення зі сторони водія ОСОБА_2 не залежала від його односторонніх дій а повністю залежала від дій водія ОСОБА_1

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, визнав повністю, пояснивши, що 28.06.2008 року о 4 годині ранку він виїхав на автомобілі Мерседес Спрінтер д.н. НОМЕР_1, яким керував за довіреністю, з міста Полтава в напрямку м. Києва. Автомобіль був технічно справний, вантажу та пасажирів в автомобілі не було. Коли проїздив 236 км. автошляху Київ-Харків, швидкість автомобіля була приблизно 80-90 км/год., рухався на відстані приблизно 0,5 м. від правого краю дороги. Попереду свого автомобіля на відстані 400 м. помітив, що в попутному напрямку рухається мотоцикл червоного кольору Мінськ, з швидкістю близько 40 км/год. по правому узбіччю приблизно за 1 м. від правого краю проїзної частини, тому продовжував свій рух прямолінійно, не зменшуючи швидкості та напрямку руху. Коли наблизився до мотоцикла, що рухався також прямолінійно, на відстань приблизно 35 метрів, почав тиснути на гальма. В цей час йому назустріч по зустрічній смузі руху наближався легковий автомобіль, тому він продовжив гальмувати, не маючи змоги виїхати на смугу зустрічного руху для обгону, але зіткнення уникнути не зміг і автомобіль передньою частиною контактував із задньою частиною мотоцикла. Від зіткнення мотоцикл відкинуло на смугу зустрічного руху, а водія спочатку закинуло на капот автомобіля а потім на праве узбіччя. Після зіткнення ОСОБА_1 відпустив гальма та повільно зїхав правіше до краю проїзної частини і увімкнув аварійну сигналізацію. Позаду на відстані приблизно 100-50 м. рухався легковий автомобіль схожий на ВАЗ 2110. ОСОБА_1 знаходився на місці пригоди та приймав участь в огляді, після цього працівники міліції відвезли його в лікарню, де провели освідчення на наявність стану спяніння, відібравши на аналіз кров. Перед пригодою спиртних напоїв не вживав та почував себе добре. Щиро кається в скоєному та обіцяє відшкодовувати завдану шкоду.

Підсудний ОСОБА_1 визнав всі фактичні обставини справи, які суд вважає повністю доведеними та такими, що не потребують додаткового дослідження в ході судового слідства, тому відповідно до ст. 299 КПК України суд виніс постанову про обмеження обсягу дослідження доказів по справі лише допитом підсудного.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ст. 286 ч. 2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження.

При обранні міри покарання суд враховує обставини справи, тяжкість скоєного злочину, а також особу підсудного ОСОБА_1, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, виключно позитивно характеризується по місцю роботи та строкової служби, де мав заохочення за високі показники в бойовій підготовці та зразкову військову дисципліну, щиро кається в скоєному, частково відшкодував потерпілій ОСОБА_3 завдану матеріальну шкоду в сумі 15 800 гривень, що суд відповідно до ст. 66 КПК України визнає обставинами, які пом»якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілих по справі, які не наполягають на суворому покаранні підсудного, тому находить можливим його виправлення без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбуття основного покарання згідно ст. 75 КК України з випробуванням із застосуванням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком 3 ( три) роки.

Цивільні позови по справі відповідно до заяв потерпілих належить залишити без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,

засудив:

ОСОБА_1 по ст. 286 ч. 2 КК України до 4 ( чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк

3 ( три) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі згідно ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3 ( три) роки.

Зобов»язати засудженого ОСОБА_1 періодично з»являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: