Справа №11-444/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня "26" дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Лугового М.Г.

суддів - Демченка М.О., Борсая В.М.

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2, на постанову Ямпільського районного суду Сумської обл. від 29 липня 2010 року, про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Ямпільського районного суду від 22.10.2009 року за ч.2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Ямпільського районного суду 22 жовтня 2009 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на чотири роки.

Звільнений від відбування покарання по ст. 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

До Ямпільського районного суду Сумської обл. звернувся з поданням заступник начальника Шосткинського міжрайонного відділу кримінально- виконавчої інспекції Ямпільського районного підрозділу ДЦУ ПВП в Сумській області відносно засудженого ОСОБА_3 і ставив питання про скасування відносно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. В мотивах для прийняття такого рішення він зазначав, що засуджений на шлях виправлення не став систематично порушує громадський порядок не виконує покладені на нього судом обовязки.

29 червня 2010 року Ямпільський районний суд Сумської обл. розглянув подання і задовольнив його, навівши при цьому відповідні мотиви.

На постанову суду адвокат ОСОБА_2 подала апеляцію в якій вважає що суд прийняв незаконне рішення посилаючись на те що судом не було враховано те що правопорушення не потягли за собою тяжких наслідків. Неприбуття засудженого на відмітку до органів внутрішніх справ було повязано з тим, що у нього не було коштів на проїзд із смт. Свіса до Ямполя. Також він і притягувався до відповідальності за вживання слабоалкогольних спиртних напоїв.

Судом не було враховано те що Дзюба закінчив школу і мав намір продовжувати навчання. Вона просить постанову суду скасувати, та постановити нову якою відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора Кононової Л.Ф. цю залишення постанови суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи викладені в апеляції колегія суддів вважає що вона задоволенню не підлягає.

Розглядаючи подання заступника начальника Шосткинського міжрайонного відділу кримінально виконавчої інспекції, в якому ставилось питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_3 і направленню його для відбування покарання у виді позбавлення волі суд дотримався вимог ст. 78 КК України.

Ретельно перевіривши матеріали справи суд цілком обґрунтоване і законно прийшов до висновку що засуджений ОСОБА_4 не піддається впливу виховного характеру, безвідповідально ставиться до дотримання порядку та умов відбування покарання, постійно їх порушує. На заходи виховного характеру не реагує, систематично порушує громадський порядок, під час іспитового строку вчинив три правопорушення за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності, що свідчить про його ухилення від відбування покарання у виді випробувального терміну, та небажання стати на шлях виправлення. Батьки з якими він проживає вихованням засудженого не займаються.

Виходячи з вищевикладеним колегія суддів вважає що апеляція адвоката ОСОБА_2 є не обгрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Постанову Ямпільського районного суду Сумської обл. від 29 липня 2010 року, про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Ямпільського районного суду від 22 жовтня 2009 року за ч.2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_2 без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6