Справа № 584/1062/15-к
Провадження № 1-кп/584/84/15
В И Р О К
Іменем України
09.11.2015 Путивльський районний суд Сумської області в особі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та учасників судового провадження : прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

їх законних представників - ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10

захисників - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника служби у справах дітей ОСОБА_13

представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження № 0000368 від 02.09.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, освіта базова загальна середня, раніше судимого:

1) 6 липня 2015 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

2) 13 серпня 2015 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 1700 грн. штрафу, визначено вирок від 6 липня 2015 року виконувати самостійно;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, учня ДПТНЗ «Путивльський професійний ліцей», раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, не одруженого, учня ДПТНЗ «Путивльський професійний ліцей», раніше судимого 6 липня 2015 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В період з 24 по 26 червня 2015 року (в точно не встановлений слідством день і час) обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння мопедом ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою прийшли до дачного господарства цього потерпілого, яке розташоване по АДРЕСА_4 , та шляхом зриву запірних пристроїв проникли до приміщення будинку, де знаходився мопед «DELTA».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи спільно, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 виштовхали та відкотили скутер від вказаного господарства, після чого завели і поїхали до с. П`ятишкіне Путивльського району, незаконно заволодівши у такий спосіб без дозволу власника цим транспортним засобом вартістю 5481 грн. 43 коп.
Продовжуючи свої злочинні дії по заволодінню чужим майном, перебуваючи в будинку ОСОБА_4 за вищезазначеною адресою, діючи за попередньою змовою таємно, умисно, з корисливою метою заволоділи аудіоколонками марки «AIVA» в кількості 2 шт. загальною вартістю 250 грн. та колонкою марки «F&?» в кількості 1 шт. вартістю 300 грн., якими в подальшому розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 550 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у цих злочинах визнав повністю і підтвердив, що запропонував ОСОБА_7 і ОСОБА_15 викрасти мопед з господарства ОСОБА_4 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , на що вони погодилися. Разом вони прийшли до цього господарства, де він зірвав навісний замок з вхідних дверей і вони потрапили до коридору, а потім через ще одні двері потрапили в кухню. Хто саме відкривав другі двері не пригадує. В кухні вони побачили мопед марки «DELTA», який він виштовхав на вулицю. Сохань і ОСОБА_16 тим часом шукали в будинку ключі від мопеда. Коли були в будинку ОСОБА_16 виніс пакет в якоьшл тму були аудіо-колонки, які також забрали. Потім перемкнувши дроти запалення завели мопед і поїхали до с. П`ятишкіне, де сховали мопед в лісосмузі, попередньо знявши ступицю та ланцюг, які потім поставили на мопед ОСОБА_17 . В подальшому мопед в лісосмузі не виявили, а колонки він продав. Отримані гроші разом з ОСОБА_16 і ОСОБА_17 витратили на свої потреби. У вчиненому щиро кається.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у цих злочинах визнав повністю і також підтвердив, що погодившись на пропозицію ОСОБА_18 викрасти мопед з метою продажу разом з ОСОБА_17 прийшли до господарства ОСОБА_4 , де ОСОБА_18 зірвав замок з вхідних дверей та вони потрапили до коридору будинку, після чого через другі двері в кухню. Хто саме відкривав другі двері не пам`ятає. На кухні стояв мопед без номерних знаків. ОСОБА_18 та ОСОБА_17 викотили його на вулицю, а він знайшов у будинку пакунок з колонками, які віддав ОСОБА_17 . Потім вони завели мопед і поїхали в с. П`ятишкіне, де заховали мопед, знявши з нього ступицю і ланцюг. У скоєному щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у цих злочинах визнав повністю і підтвердив, що домовились викрасти викрасти мопед з господарства ОСОБА_4 з метою продажу. З цією метою прийшли до цього господарства, де ОСОБА_18 зірвав навісний замок з вхідних дверей і вони потрапили до коридору, а потім через ще одні двері в в кухню. Хто саме відкривав другі двері не пригадує. В кухні стояв мопед марки «DELTA», який виштовхали на вулицю. Ключів від мопеда не знайшли. Коли були в будинку ОСОБА_16 виніс пакет в якому були аудіо колонки, які також забрали. Потім завели мопед і поїхали до с. П`ятишкіне. З мопеда зняли ступицю і ланцюг, які він поставив на свій мопед. Викрадений мопед сховали в лісосмузі, а колонки ОСОБА_18 продав. Отримані гроші вони разом витратили на свої потреби. У скоєному щиро кається.
Під час відтворення обстановки та обставин подій кожен з обвинувачених на місці злочину повідомив аналогічні обставини заволодіння майном ОСОБА_4 , що вбачається з протоколів слідчих експериментів від 25.09.2015 року (а.с. 113-138).

Достовірність таких показань підтверджуються і іншими зібраними доказами.

Так потерпілий ОСОБА_4 показав, що тимчасово був відсутній за місцем проживання з 24 липня 2015 року, а ввечері 26 числа виявив, що в належному йому дачному будинку по АДРЕСА_4 зірвані замки. З будинку зник мопед «DELTA» з акумулятором і 3 аудіо-колонки, про що він повідомив в міліцію. В ході розслідування колонки йому повернули працівники міліції. На цей час заподіяна шкода йому повністю відшкодована обвинуваченими, до них він жодних претензій не має і просив не призначати суворого покарання.
Як вбачається з письмовою заяви цього потерпілого, він дійсно 26 липня 2015 року звернувся до Путивльського РВ УМВС України в Сумській області з приводу крадіжки вказаного майна (а.с. 46), а при огляду його господарства по АДРЕСА_4 виявлено, що запірні пристрої вхідних дверей будинку мають сліди зламу, а порядок речей порушено, що підтверджується даними протоколу огляду місця події від 26 липня 2015 року (а.с. 69-76).

Свідок ОСОБА_19 повідомив, що на початку серпня 2015 року ОСОБА_6 приніс аудіо-колонку, яку запропонував купити за 100 грн. Він купив цю колонку, а 31.08.2015 року йому зателефонували працівники міліції і повідомили, що цю колонку викрали. Тому колонку він добровільно надав слідчому під час допиту.

Свідок ОСОБА_20 суду підтвердив, що в серпні 2015 року ОСОБА_6 приніс йому дві аудіоколонки, які запропонував купити за 50 грн., але він відмовився. ОСОБА_18 попросив залишити ці колонки на зберігання та пообіцяв забрати їх потім. Пізніше зателефонували працівники міліції, від яких він дізнався, що це майно викрадене. Колонки він приніс і добровільно видав під час допиту в міліції.

Про те, що ці свідки добровільно надали колонки слідчому під час досудового розслідування свідчать протоколи їхнього допиту від 31 серпня 3015 року та 2 вересня 2015 року (а.с. 39-42). З протоколу огляду цих предметів від 2 вересня 2015 року видно, що видані речі є аудіо-колонкою марки «F&?» та 2 аудіо-колонками марки «AIVA», які постановою слідчого приєднані до матеріалів провадження як речові докази та зберігаються у потерпілих (а.с. 37-38).
Згідно довідки ФОП « ОСОБА_21 » вартість аудіо-колонки марки «F&?» на момент вчинення злочину складала 300 грн., а 2-х аудіоколонок марки «AIVA» - 250 грн. (а.с. 88, 90).
Як вбачається з протоколу огляду місця події від 31 серпня 2015 року, вилучено ланцюг і ступицю заднього колеса мопеду «DELTA» (а.с. 91-95).
З приводу цього документа обвинувачений ОСОБА_15 підтвердив, що це саме ті запчастини, які були зняті з викраденого мопеду ОСОБА_4 .
За висновком товарознавчої експертизи від 24 липня 2015 року № 185 вартість мопеда марки «DELTA» з урахуванням зносу станом на момент злочину складала 5231,43 грн. (а.с. 81-83), а вартість акумулятора до нього 250 грн., що підтверджено довідкою вартості ПП ОСОБА_22 (а.с. 89).

Оцінюючи кожний наведений доказ з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точку зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених у вчиненні цих кримінальних правопорушень доведена повністю поза розумнім сумнівом.

Виходячи із сукупності всіх встановлених обставин цих злочинів, коли діючи за попередньою змовою між собою обвинувачені в житлі потерпілого опинились з корисливою метою, реалізація якої передбачала проникнення до житла, всі брали участь у заволодінні мопедом та іншим майном потерпілого, і в подальшому спільно розпорядились отриманими від проданого майна коштами, суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 :
- за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення цього злочину за попередньою змовою групою осіб, а щодо обвинуваченого ОСОБА_6 і повторність.
При цьому зазначену в обвинувальному акті таку кваліфікуючу ознаку як повторність в діях ОСОБА_15 з огляду на п. 2 примітки до ст. 289 КК України суд з обвинувачення виключає, оскільки ОСОБА_15 за вироком від 13 серпня 2015 року засуджений за злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, який вчинив 30.06.2015 року, тобто після події інкримінованого злочину.

- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення цього злочину з проникненням до житла та за попередньою змовою групою осіб.

2. Крім того, 15 серпня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 діючи з корисливих мотивів та маючи умисел на заволодіння чужим майном, під приводом налаштування модему попросив у неповнолітнього ОСОБА_7 належний його батьку ОСОБА_5 ноутбук «Aser Aspire 5750ZG-B964G50Mnkk», який пообіцяв повернути, хоча не мав такого наміру.

Будучи введеним в оману ОСОБА_7 передав цей ноутбук ОСОБА_6 , а останній отримавши доступ до цього майна вартістю 2120 грн. 80 коп., умисно, повторно, з корисливою метою заволодів ним та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у цьому злочині визнала повністю та суду показав, що дійсно у нього виник умисел на заволодіння вказаним ноутбуком.

З цією метою під вигаданим приводом налаштування модему попросив його у ОСОБА_7 . В подальшому ноутбук продав ОСОБА_23 . Оскільки підозрював, що викраденим мопедом без їх з ОСОБА_17 відома розпорядився ОСОБА_7 , вважав, що той винен їм гроші. Визнав, що законних підстав для розпорядження ноутбуком він не мав. У вчиненому кається.

Потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що з його дозволу син віддав своєму знайомому ОСОБА_6 належний потерпілому ноутбук. Син сказав, що ОСОБА_18 налаштує модем і поверне ноутбук. Коли через тиждень він запитав про ноутбук, син повідомив, що ОСОБА_18 не хоче його повертати. Деякий час він намагався повернути ноутбук у добровільному порядку, а коли це не вдалося, звернувся до міліції.

Відповідним витягом підтверджено те, що 1 вересня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_5 до ЄРДР було внесено відомості про заволодіння ОСОБА_6 шахрайським шляхом цим ноутбуком (а.с. 43).

Обставини заволодіння цим майном обвинуваченим ОСОБА_6 підтвердив і обвинувачений ОСОБА_7 , який показав, що ОСОБА_18 попросив у нього ноутбук на деякий час для налаштування модему, після чого обіцяв його повернути. З дозволу батька він дав йому ноутбук. Через деякий час він намагався повернути ноутбук, але ОСОБА_18 під різними приводами ухилявся від його повернення, а потім повідомив, що продав його. Також підтвердив, що у ОСОБА_18 жодних законних підстав для розпорядження цим майном не було.

Як вбачається зі змісту гарантійної картки, потерпілим дійсно був придбаний такий ноутбук в магазині «Алло» 13 вересня 2012 року (а.с. 103).

Протоколом огляду місця події і фототаблиці до нього підтверджено те, що 1 вересня 2015 року працівниками міліції було вилучено ноутбук «Aser Aspire» за місцем проживання ОСОБА_23 , який пояснив, що придбав його у ОСОБА_6 за 1500 грн. (а.с. 97-101).

Ця обставина не оспорювалась сторонами, які на допиті ОСОБА_23 не наполягали.

За висновком товарознавчої експертизи від 4 вересня 2015 року № 1715 вартість ноутбука «Aser Aspire» з урахуванням зносу станом на момент злочину складала 2120 грн. (а.с. 107-110).

Даючи оцінку наведеним доказам та виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, за яких ОСОБА_6 шляхом повідомлення неправдивих відомостей неповнолітньому ОСОБА_7 заволодів чужим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, не маючи при цьому будь-якого існуючого права на розпорядження ним, яке б виникло у нього на підставах, передбачених чинним законодавством, суд вважав вину обвинуваченого ОСОБА_6 у цьому злочині доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує особу кожного неповнолітнього, умови життя та виховання, рівень розвитку та інші особливості, а також ступінь тяжкості вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, проживає в 2-кімнатній квартирі в м. Путивль з матір`ю і бабусею, виховується у неповній сім`ї, перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах. Виходячи з психолого-психологічної характеристики, має високий рівень розвитку, середній рівень агресивності, надає перевагу фізичній праці, не вмотивований на навчальну діяльність та не стійкий до зовнішніх впливів, в зв`язку з чим потребує постійної уваги батьків і педагогів.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, навчається в ДПТНЗ «Путивльський професійний ліцей», де характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, проживає в приватному будинку в м. Путивль разом з батьком і сестрою, виховується у неповній сім`ї. Виходячи з психолого-психологічної характеристики його загальний розвиток відповідає віковим нормам, без розумових і фізичних вад, користується повагою у товаришів, навчається на достатньому та задовільному рівні, емоційний, не впевнений у собі, вразливий.

Обвинувачений ОСОБА_15 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, навчається в ДПТНЗ «Путивльський професійний ліцей», де характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, проживає в приватному будинку в м. Путивль разом з матір`ю, має неповну сім`ю (батьки розлучені). Виходячи з психолого-психологічної характеристики його загальний розвиток відповідає віковим нормам, без розумових і фізичних вад, користується повагою у товаришів, навчається на достатньому та задовільному рівні, емоційний, не впевнений у собі, вразливий.

Оскільки обвинувачені вину визнали і критично відносяться до своєї злочинної поведінки, повідомили органам досудового розслідування про обставини скоєного, зокрема вказали на осіб у яких знаходилося викрадене майно, повністю відшкодували заподіяну шкоду потерпілим, які не мають жодних претензій до них і просили суворо їх не карати, тому в силу ст. 66 КК України таке щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочинів у неповнолітньому віці (а щодо обвинуваченого ОСОБА_16 - і вперше), повне відшкодування заподіяної шкоди та примирення з потерпілими, суд визнає, обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного, а обставин, які обтяжують покарання, не вбачає.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 6 липня 2015 року ОСОБА_6 і ОСОБА_15 були засуджені за ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнені від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, а вироком цього ж суду від 13 серпня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 1700 грн. штрафу і вирок від 6 липня 2015 року визначений до самостійного виконання. Штраф повністю сплачений 13.08.2015 (а.с. 60, 150-153).

Тому призначаючи покарання цим обвинуваченим суд враховує роз`яснення, які містяться в п.п. 23,25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» про те, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. При цьому якщо особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і за таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Беручи до уваги умови життя та виховання, рівень розвитку, особливості особистості кожного з обвинувачених, ступінь тяжкості скоєного та інші наведене вище обставини в сукупності, за наявності декількох вказаних у вироку обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного, та не встановивши обставин, які обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити:

- обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України за правилами ч.ч. 1-3 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, після чого - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України до цього покарання та до покарання за вироком від 13 серпня 2015 року у виді 1700 грн. штрафу, який зарахувати як сплачений, а покарання за вироком від 6 липня 2015 року визначити до самостійного виконання, потім за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі і остаточно за ст. 71 КК України у виді позбавлення волі шляхом частково приєднання до знов призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком від 6 липня 2015 року, оскільки останній злочин ОСОБА_6 вчинив в період іспитового строку, визначеного цим вироком, тобто належних висновків не зробив і на шлях виправлення не став.

- обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за правилами ч.ч. 1-3 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, після чого на підставі ст.ст. 75 звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, оскільки він вчинив тяжкі злочини, але до кримінальної відповідальності притягується вперше, продовжує навчання, характеризується позитивно, нових злочинів не вчиняв, а тому став на шлях виправлення, отже реальне відбування ним покарання негативно вплине на його подальшу долю та може мати наслідком криміналізацію його як особи, що суперечило б меті виправлення.

- обвинуваченому ОСОБА_15 покарання за правилами ч.ч. 1-3 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту, а вирок від 6 липня 2015 року виконувати самостійно, оскільки він продовжує навчання, характеризується позитивно, але до кримінальної відповідальності притягується вдруге, вчинив тяжкі злочини.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_15 на більш суворий - тримання під вартою, оскільки вони не порушують умов особистого зобов`язання і виконують всі покладені на них обов`язки, отже прокурором не доведено те, що цей запобіжний захід не є достатнім для запобігання наявним ризикам вчинення нових злочинів і ухилення від суду, забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Приєднані до кримінального провадження в якості речових доказів : 3 аудіоколонки, ступиця і металевий ланцюг з мопеда, ноутбук «Aser Aspire» з зарядним пристроєм, які зберігаються у потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с. 11-112) в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК слід дозволити використовувати на свій розсуд.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи в сумі 245,52 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с. 106), решту витрат (а.с. 80) з усіх обвинувачених в дольовому порядку, а в разі відсутності у них заробітку або майна з їх батьків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_24 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 і ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши покарання :

- за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 45 діб без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 30 діб;

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді арешту на строк 45 діб без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів вважати його засудженим до цього покарання та до покарання за вироком Путивльського районного суду від 13 серпня 2015 року у виді 1700 грн. штрафу, який зарахувати як сплачений.

Покарання у виді 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, призначене вироком Путивльського районного суду від 6 липня 2015 року - виконувати самостійно.

За ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік.

Відповідно до ст. 71 КК України до знов призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вирок Путивльського районного суду від 6 липня 2015 року та остаточно визначити до відбування покарання за сукупністю вироків 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
ОСОБА_25 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання :

- за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 45 діб без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 30 діб;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 45 (сорок п`ять) діб арешту без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити його від цього покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_26 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання :

- за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 45 діб без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 30 діб;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді арешту на строк 45 (сорок п`ять) діб без конфіскації майна.

Цей вирок і вирок Путивльського районного суду від 13 серпня 2015 року виконувати самостійно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 245 грн 52 коп., а в разі відсутності у нього заробітку або майна - з його матері ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 на користь держави процесуальні витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 491 грн 04 коп. в дольовому порядку, по 163 грн. 68 коп. з кожного, а в разі відсутності у них заробітку або майна, з їх батьків ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 відповідно.

Після набрання вироком законної сили речові докази : 3 аудіоколонки, ступицю та металевий ланцюг, ноутбук «Aser Aspire» з зарядним пристроєм, які зберігаються у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - дозволити їм використовувати на свій розсуд.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_15 залишити попередній - особисте зобов`язання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: підпис

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1