Справа № 297/1835/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та перекладачі ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479 від 14.06.2015 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не одруженої, не працюючої, без освіти, раніше не судимої, громадянки України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , проживаючи разом зі своїми дітьми в АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. ст. 150, 155 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», не забезпечувала дитині достатнього життєвого рівня та захисту законних прав та інтересів. ОСОБА_4 не піклувалась про здоров`я, фізичний та психічний розвиток дитини, не створювала необхідних побутових умов, не забезпечувала належного догляду за дитиною.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 батьківських обов`язків, у її малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникло гостре отруєння етиловим алкоголем, від якого, згідно висновку експерта за №63 від 06.07.2015 року, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 .

Смерть малолітнього ОСОБА_7 є наслідком неналежного догляду за дитиною з боку матері, ОСОБА_4 , обумовлено несвоєчасним та неповним піклуванням за дитиною, а також відсутністю належних умов для її проживання.

Ці дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 166 КК України, як злісне невиконання батьками, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив угоду про визнання винуватості від 09.09.2015 року, яка укладена між ним та підозрюваною та просив її затвердити. Згідно вищевказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри та сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 166 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, із звільненням її на підставі ст. 79 КК України від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на один рік, а також з покладенням на неї обов`язків передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та її захисник, також просили затвердити угоду про визнання винуватості та ствердили, що з її змістом ОСОБА_4 повністю погоджується, вину свою беззастережно визнає та укладення угоди про визнання винуватості є добровільним.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнає себе винуватим ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4-5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом роз`яснені прокурору та обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 473 ч. 2 КПК України.

Також, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 79, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 318, 374 ч. 4, 468, 469, 472- 475 КПК України,
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09 вересня 2015 року в м. Берегово у кримінальному провадженні № 0000479, між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 166 КК України та призначити їй покарання за ст. 166 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) роки.

На підставі ст. 76 ч. 1 п.п. 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1