АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6
представника потерпілих ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001920 за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.10.2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з повною загальною середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого; - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільні позови задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди суму 1000 гривень, у відшкодування понесених судових витрат суму 1800 грн.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди суму 1500 гривень, у відшкодування понесених судових витрат суму 1800 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_9 21 червня 2015 року в 00 годин 02 хвилини, знаходячись в банкетному залі ресторану «Панда», який розташований в будинку №6-Б по вул.Полєтаєва в м.Чернівці, діючи умисно та Кримінальне провадження №11-кп/794/361/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_11
Категорія ст.296 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_1
протиправно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив бійку, в ході якої схопив дерев`яний стілець і почав ним розмахувати перед відвідувачами ресторану. Бажаючи спричинити тілесні ушкодження, ОСОБА_9 з особливою зухвалістю завдав цим стільцем один удар в область правої руки потерпілому ОСОБА_6 , який рукою захищав голову від побоїв, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна по внутрішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, які згідно висновку судово-медичного експерта № 774д від 09 липня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, не припиняючи своїх хуліганських дій, ОСОБА_9 , продовжуючи грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно завдав один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілій ОСОБА_10 , яка стояла біля свого чоловіка ОСОБА_6 , від якого вона впала на підлогу і вдарилась головою об керамічну плитку, внаслідок чого їй спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції тіла нижньої щелепи зліва та рани на внутрішній слизовій рота на рівні 26-27 зубів, які згідно висновку судово-медичного експерта № 775д від 09 липня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок суду представником потерпілих ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд вирок районного суду в частині задоволення цивільних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким зобов`язати ОСОБА_9 вибачитись в судовому засіданні за свої хуліганські дії перед потерпілими, стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди суму 10 000 гривень, у відшкодування матеріальної шкоди 14 000 грн., а також понесених судових витрат суму 3 600 грн. Крім того, стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди суму 20 000 гривень, у відшкодування понесених судових витрат суму 3 600 грн.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районний суд при визначені розміру відшкодування моральної шкоди більше враховував матеріальне становище обвинуваченого, а ніж тяжкість завданої шкоди потерпілим. Вважає, що судом було безпідставно відмовлено у відшкодуванні матеріальної шкоди, внаслідок знецінення золотого браслету, який було пошкоджено в результаті хуліганських дій ОСОБА_9 . Вказує, що суд мав стягнути з обвинуваченого на користь кожного із потерпілих витрати на правову допомогу в сумі по 3600грн., оскільки апелянтами такі витрати підтверджені документально, а тому мають бути відшкодовані обвинуваченим в повному розмірі.
Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, представника потерпілих ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_6 які підтримали подану апеляцію, думку прокурора, адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення поданої апеляції та просили вирок суду залишити без зміни, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому право виступити з останнім словом, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляції та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги представника потерпілих ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, повністю доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і їм дана вірна юридична оцінка.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин і не наводить доводи на підтвердження тих висновків, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 (з послідуючими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування такої шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо.

Як вбачається з висновків експерта № 774д від 09 липня 2015 року (Т.1 а.п.53-54) та № 775д від 09 липня 2015 року (Т.1 а.п.35-37), внаслідок хуліганських дій ОСОБА_9 . ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця та садна по внутрішній поверхні правого передпліччя в нижній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції тіла нижньої щелепи зліва та рани на внутрішній слизовій рота на рівні 26-27 зубів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. При цьому вони перенесли стресову ситуацію, пережили приниження честі та гідності, а також фізичний біль та страждання, які вони зазнали у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, вони не могли нормально працювати протягом тривалого часу та вести звичайний спосіб життя. Суд хоча і зазначив це у вироку, однак, на думку колегії суддів, фактично не врахував їх при визначенні розміру стягуваної моральної шкоди.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.408 КПК України, апеляційний суд вправі змінити вирок у випадку зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

А тому, на думку колегії суддів, стягнута сума морального відшкодування 1000 грн. на користь ОСОБА_6 та 1500 грн. на користь ОСОБА_10 є явно недостатньою і не відповідає моральним стражданням потерпілих, про що вірно наголошується в поданій апеляції.

Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, майнового стану ОСОБА_9 , який не працює, має на утриманні малолітню дитину та дружину, колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір морального відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_6 до 4000 грн. та на користь потерпілої ОСОБА_10 до 6000 грн., яку слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 , як особи неправомірні дії якого знаходяться у причинному зв`язку із нанесеними тілесними ушкодженнями.

Що стосується доводів апелянта про те, що районний суд мав би стягнути з обвинуваченого на користь кожного із потерпілих витрати на правову допомогу в сумі по 3600грн., на думку колегії суддів, є такими, що не заслуговують на увагу. Так, суд 1 інстанції вірно вказав, що відповідно до наданих актів виконаних робіт правова допомога потерпілим надавалась протягом 9 годин з визначеною оплатою в сумі 400 грн. за годину, що становить суму 3600 грн. Враховуючи те, що протягом цього часу адвокатом надавалась правова допомога одночасно двом потерпілим по одному кримінальному провадженню, а тому підстав для стягнення подвійної суми оплати немає, у зв`язку із чим позови в цій частині вірно задовольнив частково.

Крім того, на думку колегії суддів, необґрунтованими є й доводи апелянта про те, що районним судом було безпідставно відмовлено у відшкодуванні матеріальної шкоди в сумі 14 000 грн., внаслідок знецінення золотого браслету, який було пошкоджено в результаті хуліганських дій ОСОБА_9 .
Відповідно до ч.1,3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вбачається із обвинувального акта відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.296 КК України, останньому органами досудового слідства не пред`являлось обвинувачення в тому, що внаслідок його хуліганських дій було пошкоджено майно потерпілого, а саме, золотий браслет ОСОБА_6 . Дане обвинувачення прокурором також під час судового розгляду справи не змінювалось.

А тому, враховуючи вищенаведене, а також те, що в даному випадку становище ОСОБА_9 покращуватися не буде, колегія суддів вважає вірним рішення суду першої інстанції про те, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в цій частині задоволенню не підлягає.

Будь-яких істотних порушень вимог КПК України, які могли б потягнути за собою скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.128, 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_7 , що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.10.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Цивільні позови ОСОБА_6 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди суму 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди суму 6000 (шість тисяч) гривень.

В решті позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_10 відмовити.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3