Номер провадження 1-кп/754/663/15
У Х В А Л А
Іменем України
16 вересня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: - ОСОБА_1
при секретарі: - ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008578 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008578 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України надійшов до суду з прокуратури міста Києва.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд справи на підставі обвинувального акту.
Захисник ОСОБА_5 просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки на досудовому розслідуванні були порушені його права як захисника, він приймав участь під час проведення слідчих дій, однак йому не були надані матеріали справи для ознайомлення.
Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, який підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вимоги, які ставляться до обвинувального акту, закріплені в ст. 291 КПК України.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статтей) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Однак ці вимоги закону не виконані.
При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення і формулюванні обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України в обвинувальному акті вказується про незаконне придбання та зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, а при посиланні на правову кваліфікацію кримінального правопорушення ОСОБА_3 інкриміновано лише незаконне придбання та носіння бойових припасів, вибухової речовини та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Тобто, про незаконне зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв при правовій кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України не зазначається.
Така неузгодженість між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України є неприпустимою та протирічить вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім цього, при викладенні правової кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КПК України в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_3 незаконно носив бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.
Однак в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення та викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення не зазначено в чому полягало незаконне носіння бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, в який період та в якому місці.
При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення, які прокурор вважає встановленими, зазначаються висновки експертиз, які є доказами по кримінальному провадженню і не можуть бути зазначені при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в обвинувальному акті повинні зазначатись лише встановлені за допомогою висновків експертиз фактичні обставини, як цього вимагає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті при кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України зазначено, що ОСОБА_3 незаконно носив ніж для виживання, що є різновидом клинкової холодної зброї колюче-рубленої дії без передбаченого законом дозволу.
Однак при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті не зазначено проміжок часу скоєного кримінального правопорушення, в чому полягало носіння холодної зброї, а неодноразово зазначається про зберігання ножа, тоді як кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 263 КК України настає за носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Оскільки в подальшому суд обмежений фактичними обставинами встановленими у ході досудового розслідування і детально не виписаних в обвинувальному акті, то це є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, який його затвердив.
Згідно заявленого клопотання захисника ОСОБА_5 , останній приймав участь у проведенні слідчих дій під час досудового розслідування, однак йому не було надано доступу до матеріалів досудового розслідування.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту, не зазначено про залучення адвоката ОСОБА_5 до участі під час досудового розслідування в якості захисника ОСОБА_3 , що протирічить вимогам ч. 3 ст. 110 КПК України.
Оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено про відсторонення захисника ОСОБА_5 від участі під час досудового розслідування, то відповідно до ст. 290 КПК України захиснику ОСОБА_5 повинен бути наданий доступ до матеріалів досудового розслідування. Ці вимоги закону не виконані.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про прізвище, ім`я та по батькові слідчого, прокурора. Однак ці вимоги закону не виконані. В обвинувальному акті (а.с.12) не зазначено повне ім`я та по батькові слідчого та прокурора.
Згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.09.2015р.
Клопотання захисника про заміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню з урахуванням суспільної небезпеки та обставин скоєного кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 .
При поверненні обвинувального акту запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою суд залишає без змін, термін дії якого продовжує на 30 діб.
Керуючись ст. ст. 314, 315 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0008578 відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263 КК України прокурору відділу процесуального керівництва прокуратури міста Києва.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою. Термін дії запобіжного заходу продовжити на 30 діб до 20.10.2015р.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: