Провадження № 1-в/537/489/2015
Справа № 537/4428/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2015 р. Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчуці подання лікаря психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 про продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
ВСТАНОВИВ:
24.04.2015 року до суду звернувся лікар -психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 з поданням про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 ..
В поданні лікар психіатр ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_6 психічно хворіє з 12.07.2000 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, з наростанням дефекту та помірно вираженою прогредієнтністю, стан ремісії з помірно вираженим дефектом апато-абулічного типу.
Багаторазово лікувався в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері та Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім..О.Ф.Мальцева. Примусові заходи медичного характеру хворому призначені постановою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 28.07.2011 року, у зв`язку зі скоєнням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, і знаходився на примусовому лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім..О.Ф.Мальцева з 01.11.2011 року по 15.06.2012 року. Рішення про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку зостановлювалось у 2012 році. Останній раз лікування продовжувалось за рішенням суду від 30.10.2014 року.
В період загострення хвороби хворий схильний до неадекватної поведінки, що може загрожувати самому хворому та оточуючим.
В разі не продовження ОСОБА_6 надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, психічний стан хворого може погіршитись, що може негативно вплинути на оточуючих.
Тому, лікар психіатр прохає суд продовжити надання ОСОБА_6 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
У судовому засіданні представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру лікар -психіатр ОСОБА_4 підтримав подання, просив його задовольнити та додав, що надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 потребує і тому, що самостійно він не бажає проходити лікування у лікаря психіатра, оскільки не розуміє необхідності у такому лікуванні, так як не вважає себе хворим.
Прокурор вважає, що подання обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання, приходить до наступних висновків.
Постановою Крюківського районного суду м.Кременчука від 28.07.2011 року за результатами розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_6 , у зв`язку зі скоєнням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у відповідності до ст..94 КК України та ст..ст.419-421 КПК України (в редакції 1961 року) застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, у зв`язку з вчиненням злочину у стані неосудності.
Постановою Київського районного суду м.Полтави від 30.05.2012 року ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі із звичайним наглядом замінено на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Останній раз термін надання ОСОБА_6 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку продовжено 30.04.2015 року ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука, за поданням лікаря-психіатра Кременчуцької обласного психоневрологічного диспансеру.
Згідно висновку комісії лікарів Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру № 103/1 від 07.10.2015 року встановлено, що ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням у формі: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, стан ремісії з наростаючим дефектом особистості, помірно вираженою прогредієнтністю апато-абулічного типу.
За станом здоров`я являється інвалідом 2 групи. Багаторазово лікувався в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері та Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім..О.Ф.Мальцева. Останнє лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім..О.Ф.Мальцева з 01.11.2011 року по 15.06.2012 року. В психічному стані хворого при відмові від лікування з`являються галюцинарно-параноїдні, афективні та поведінкові розлади, коли хворий стає схильним до суспільно-небезпечних дій (в минулому на фоні цього притягувався до кримінальної відповідальності), що може кваліфікуватися як тяжких психічний розлад, внаслідок чого хворий ОСОБА_6 може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Таким чином, комісія лікарів прийшла до висновку, що ОСОБА_6 потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
У відповідності до стаття 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Статтею 95 КК України передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. У разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.
Враховуючи, що подання лікаря психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 відповідає вимогам діючого законодавства і підстави для продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_6 , підтверджено висновком ЛКК №103/1 від 07.10.2015 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання.
На підставі викладеного, керуючись ст.512, 514 КПК України, ст..95 КК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання лікаря психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_5 про продовження амбулаторної психіатричної примусової допомоги - задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на 6 (шість) місяців.
Копію ухвали направити до Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення, через Крюківський районний суду м.Кременчука.

Суддя: ОСОБА_1