243/7635/15-к
Справа № 1-кп/243/61/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2016 року Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

- суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарях: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 1-кп/243/61/2016 (№ 000510) за підозрою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівська Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, з 23 червня 2015 року утримується під вартою в умовах Артемівської УВП УДПтС України в Донецькій області (№ 6),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_8 з початку травня 2014 року увійшов у непередбачене законом України незаконне збройне формування так звану «Донецьку народну республіку», яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, учасники незаконного збройного формування були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, починаючи з травня 2014 року становиться одним із учасників незаконного збройного формування так званої «Донецької народної республіки». При цьому ОСОБА_8 , вступаючи до незаконного збройного формування «ДНР» був обізнаним що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.
Діючи далі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_8 увійшов до незаконного збройного формування під командуванням невстановленої під час досудового слідства та судового розгляду особи. На початку травня 2014 року ОСОБА_8 , точну дату під час досудового слідства та судового розгляду встановити не сталося можливим, перебував у якості бійця та разом із іншими невстановленими особами здійснював чергування на блокпості «ДНР, розташованому по вул. Інтернаціональна в центрально-міському районі м. Горлівка Донецької області, а саме на виїзді з м. Горлівка в напрямку м. Донецьк, на ділянці дороги поблизу автомобільних заправок «ВОГ» та «Паралель», де був одягнений у камуфляжний одяг та озброєний вогнепальною зброєю автоматом Калашникова з установкою здійснення контрольно-пропускного режиму, що виражалося у перевірці документів водіїв та пасажирів автомобілів, які проїжджали повз блокпост, огляду салонів та багажників вказаних автомобілів.
Продовжуючи протиправну діяльність ОСОБА_8 , виконуючи вказівки та поставлені задачі вищезазначеного керівництва незаконного збройного формування «ДНР», між чергуваннями на блокпосту перебував разом із іншими невстановленими особами на чергуваннях у захопленому приміщенні колишньої адміністративної будівлі Горлівського Управління МВС України в Донецькій області, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де був одягнений у камуфляжний одяг та озброєний вогнепальною зброєю автоматом Калашникова з установкою здійснення контрольно-пропускного режиму та утримання в цілому захопленого об`єкту.
Так, у період часу з початку травня 2014р. по середину червня 2014р. дії ОСОБА_8 носили стійкий характер та виразилися активній участі в діяльності не передбаченого законами України збройного формування. При цьому ОСОБА_8 усвідомлював що незаконне збройне формування «ДНР», учасником якої він є, діє на території України незаконно та те, що її учасники застосовують зброю, захоплюють будівлі органів державної влади та місцевого самоврядування, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків.
В результаті діяльності зазначеного не передбаченого законами України збройного формування на території Донецької області було вчинено низку тяжких та особливо тяжких злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України свою вину визнав у повному обсязі, суду пояснив наступне:

Дійсно, з початку травня 2014 року по кінець червня 2014 року він входив до так званого незаконного збройного формування «ДНР», де виконував обов`язки бійця з чергування на блокпості «ДНР». В цей період він також виконував обов`язки по чергуванню у захопленому приміщенні колишньої адміністративної будівлі Горлівського Управління МВС України в Донецькій області. Наприкінці червня 2014 року він самостійно вирішив вийти з так званого незаконного збройного формування «ДНР», для чого покинув місто Горлівка та повернувся до підконтрольного державі Україна міста Артемівська, де до кінця липня 2014 року він неофіційно працював сторожем на ставку «Отаманський» поблизу м. Артемівська Донецької області в 30 км. від м. Артемівська поруч з с. Клинове. Зараз він розкаюється у скоєному, більше такого ніколи не вчинить, так, як зробив для себе відповідні висновки, у разі звільнення з-під варти або після відбуття покарання він планує мешкати разом зі своєю співмешканкою у належному йому житлі, не приховуватися від правоохоронних органів.
Суд приймає показання ОСОБА_8 , вважає їх правдивими, такими, що відповідають дійсності та пред`явленому йому обвинуваченню.
Окрім визнання свої вини ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, винуватість ОСОБА_8 в участі у діяльності непередбачених законами України збройних формуваннях, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України також підтверджується наступними доказами:
Допитаний під час судового розгляду справи свідок ОСОБА_9 пояснив, що 12.05.2014р. він попав в полон до незаконного збройного формування «ДНР», був доставлений до приміщенні колишньої адміністративної будівлі Горлівського Управління МВС України в Донецькій області. 12.05.2014р. його переміщували вартою по приміщенню колишньої адміністративної будівлі Горлівського Управління МВС України в Донецькій області з замотаними очами і він не міг нічого бачити, але наступного дня, 13.05.2014р., у нього з очей зняли пов`язку і він на другому поверсі цієї будівлі бачив свого знайомого по місту Артемівську, якого знає більше 10 років, ОСОБА_8 , який ніс службу у приміщенні колишньої адміністративної будівлі Горлівського Управління МВС України в Донецькій області, був одягнутий в камуфляжний одяг та озброєний автоматом Калашникова. Про це він повідомив після звільнення правоохоронним органам України, з ним проводилися слідчі дії, в тому числі і впізнання ОСОБА_8 . Він твердо впевнений в тому, що 13.05.2014р. він бачив в приміщенні колишньої адміністративної будівлі Горлівського Управління МВС України в Донецькій області саме підсудного по цій справі ОСОБА_8 , а не іншу особу, він не міг обізнатися або щось попутати.
?Витягом з кримінального провадження № 000510, з якого слідує, що 22.06.2015р. до ЄРДР внесено відомості про порушення відносно ОСОБА_8 кримінального провадження за ч. 1 ст. 258-3 КК України за підозрою того в участі в терористичній організації так звана «Донецька народна республіка»;

?Рапортом слідчого відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого управління ГУМВС Донецької області підполковника міліції ОСОБА_10 , з якого слідує, що під час досудового розслідування кримінального правопорушення № 0000212 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, був встановлений громадянин ОСОБА_8 , який на початку травні 2014 року вступив до «ДНР» та з початку травня по середину червня 2014р. будучи бійцем незаконного збройного формування «ДНР» носив військову форму з атрибутами «ДНР», в розпорядження якого була вогнепальна зброя (автомат Калашникова), який виконував обов`язки охоронця блокпосту по вул. Інтернаціоналістів на виїзді з м. Горлівка;

?Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.06.2015р., згідно до якого свідок ОСОБА_11 серед чотирьох осіб чоловічої статі впізнав ОСОБА_8 як особу на ім`я « ОСОБА_12 », якого він бачив у травні 2014 року у м. Горлівка біля адміністративної будівлі міліції у камуфляжному одязі зі зброєю в руках;

? Протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 20.06.2015р,, згідно до якого свідок ОСОБА_9 серед чотирьох пред`явлених йому фотознімків осіб чоловічої статі впізнав ОСОБА_8 як особу, яку бачив у травні 2014 року у м. Горлівка в районі будівлі головного управління міліції, ОСОБА_8 був одягнутий в камуфльовану форму зі зброєю в руках та георгіївською стрічкою на одязі.

Аналіз викладених доказів у їх сукупності переконує суд у тому, що ОСОБА_8 взяв участь у діяльності незаконного збройного формування, що є тяжким кримінальним правопорушенням, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 260 КК України.
При цьому суд виходить з аналізу усіх наявних доказів, а саме: визнання ОСОБА_8 своєї вини у вчинені правопорушення, яке йому інкримінується, фактів впізнання свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_9 обвинуваченого ОСОБА_8 як особу, яку кожний із свідків бачив протягом травня 2014 року у м. Горлівка одягнутим у камуфляжну зброєю з георгіївською стрічкою та автоматичною зброєю.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, не працює, не одружений, але перебуває в цивільному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є психічно здоровим.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання», а згідно з п.2 цієї самої Постанови Пленуму Верховного Суду України «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом... менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи тій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

На підставі викладеного, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої йому статті КК України, а виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Судових витрат по справі немає.

Речових доказів по справі немає.

ОСОБА_8 з 23.06.2015 року утримується під вартою в умовах Маріупольської та Артемівської УВП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (П`ЯТЬ) років.
Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 3 (ТРИ) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Обраний стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» скасувати, звільнивши його з під варти у залі суду, негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3