Справа № 333/6292/15-к
Провадження № 1-кп/333/576/15
В И Р О К
Іменем України
17 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001123 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працюючого слюсарем по збиранню металоконструкцій на ПАО «Запоріжкран», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту від 26.08.2015 року, 01.02.2015 року, о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливх мотивів, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав кредитну картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я потерпілої ОСОБА_4 , з якої протягом лютого 2015 року, без відома останньої, зняв грошові кошти у загальному розмірі 9550 гривень 00 копійок, а саме: -1.02.2015 року 500 гривень, 04.02.2015 року 3000 гривень, 11.02.2015 року 1250 гривень, 14.02.2015 року 1000 гривень, 20.02.2015 року 1000 гривень, 24.02.2015 року 1000 гривень, 26.02.2015 року 1500 гривень, 27.02.2015 року 300 гривень.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 спричинено майнову шкоду в розмірі 9550 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим від 17.09.2015 року, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сторони погодились на призначення покарання, при цьому зазначили, що обвинувачений визнав розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення, в сумі 13155 грн., які обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 впродовж семи місяців, тобто до 01 травня 2016 року після набрання вироком суду законної сили.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

При проведенні судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілою угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, та просить суд затвердити укладену угоду.
Потерпіла ОСОБА_4 просила суд затвердити укладену між нею та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.
Прокурор та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти затвердження угоди, просили призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Заслухавши думку учасників провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесене до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, згідно ст. 66 КК України, судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 374, 473, 474, 476 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17.09.2015 року у кримінальному провадженні № 0001123 між потерпілою у цьому провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 .
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 17.09.2015 року покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення: обвинуваченим - з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1