справа 274/3060/15-к провадження: 1-кп/0274/84/16
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, відповідно до ст. 89 КК України несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 164 ч.1 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; потерпілої ОСОБА_5 ; обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду від 08.10.2008 року гр. ОСОБА_3 зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , для утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2008 року, і до досягнення сином повноліття.
Заборгованість по аліментах нарахована на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 182 Сімейного кодексу України.
Своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 164 ч. 1 КК України.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнав частково та по суті обвинувачення пояснив, що його ухилення від сплати аліментів не є злісним. Потерпіла казала, щоб він приходив до дитини і надавав кошти. Він це робив, однак підтвердити не може. Обвинувачений неодноразово намагався встановити з дружиною нормальні відносини, щоб приймати участь у вихованні дитини та допомозі. Потерпіла дитину не давала, все робила на зло йому. Вона вживає алкогольні напої і він не хотів, щоб гроші уходили на її випивку. Він просив її, що буде приїжджати і все купувати дитині. Вона йому відповідала, що ніяких подачок не треба, що її цікавлять гроші. Вона казала, що якщо він напише відмову від дитини, то потерпіла спише всі аліменти. ОСОБА_6 відмовився. Він визнає вину частково, оскільки допомагав своїй дитині тоді, коли випадала така можливість.
Державного виконавця він не повідомляв, що потерпіла зловживає алкоголем. До органу опіки і піклування не звертався. Він знав, що є рішення суду, і що він зобовязаний платити на утримання дитини по 200 грн. У виконавчій службі його попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. У вчиненому обвинувачений розкаявся.
Не дивлячись на те, що обвинувачений свою вину визнав частково, його винуватість підтверджується показами потерпілої, свідків та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілої ОСОБА_6 яка пояснила, що на даний час з обвинуваченим стосунків ніяких немає. Обвинувачений її колишній чоловік. В шлюбі перебували з 2006 по 2008 рік. У 2007 році у них народився син ОСОБА_7 . Після розлучення вона одразу подала на аліменти. Спочатку обвинувачений спілкувався з дитиною. Коли сину був один рік він подарував велосипед. Коли було 2 роки, то він навіть не зателефонував, оскільки в нього вже була інша родина. Коли дитина була в садочку, батька ніхто не бачив. Коли дитина йшла до першого класу, його також ніхто не бачив. За весь період жодного разу виплат по аліментах не було. У 2008 чи 2009 році свекруха попросила, щоб вона заплатила за своє проживання, оскільки жила в її будинку. Вона просила, щоб потерпіла написала розписку, що обвинувачений заплатив аліменти на той час, бо вона проживала в будинку свекрухи.
Спочатку обвинувачений був ОСОБА_8 . У звязку з його судимістю він взяв її прізвище ОСОБА_9 . При розгляді цивільної справи з приводу аліментів обвинувачений був присутній. Це було в жовтні 2008 року. В нього заперечень не було. Свекруха та його сестра інколи забирали дитину і казали, що машину, кросівки, шорти і футболку купував він. Бабуся приносила фрукти і казала, що це від нього. Це було 3 роки тому. Чоловік жодного разу дитину не забирав та нічого не купував. Він не сплачував аліменти і вона його не бачила, тому він не спілкувався з дитиною. Потерпіла наголосила, що якщо він погасить заборгованість, тоді вона дозволить спілкуватися з дитиною.
За період з листопада 2008 року по цей час обвинувачений жодних коштів не сплачував. Вона наполягає на суворості покарання обвинуваченому;
показами свідка ОСОБА_10 яка пояснила, що працює державним виконавцем відділу ДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції. З обвинуваченим не знайома, з потерпілою стосунки службові. Виконавче провадження з приводу сплати аліментів ОСОБА_6 відкрито 28.10.2008 року на підставі виконавчого листа. Необхідно було сплачувати по 200 грн. на місяць. За період перебування виконавчого листа на виконанні боржнику неодноразово направлялись виклики з вимогою звернутися до відділу та погасити заборгованість. Боржник до відділу не зявлявся. Ухвалою суду від 04.12 2008 року його оголосили у розшук. 31.03.2009 року до відділу надійшло повідомлення щодо встановлення місця знаходження боржника і було припинено розшук. 17 .03.2009 року боржника особисто було попереджено під розпис про відповідальність про сплату аліментів. В матеріалах провадження є одна розписка під позивачки, що вона отримала 1000 грн. яка написана 28.04.2009 року. Більше жодних квитанцій та розписок у виконавчому провадженні немає. У 2012 році було направлено чергове подання до міліції для вирішення питання про притягнення боржника до відповідальності. Позивачка зверталася до них неодноразово та пояснювала, що боржник взагалі не платить аліменти. 1000 грн., які боржник сплатив, враховані в поданні. 200 грн. зараховані за квітень 2009 року, а 800 грн. на погашення заборгованості;
показами свідка ОСОБА_11 яка пояснила, що обвинувачений її син, стосунки нормальні. З невісткою раніше були добрі, зараз дуже погані, оскільки вона не дає спілкуватися з онуком. Вони одружилися у 2006 році. ІНФОРМАЦІЯ_3 народився внук. До того часу відносини були нормальні. Потім відносини погіршились, бо обвинувачений поїхав на заробітки. Вона підтримувала невістку. Коли розлучились, то син мав плати аліменти по 200 грн. Він давав їй гроші на руки, розписок ніяких не брав. Давав гроші на день народження дитини по 600 - 500 грн. Минулого року подарував планшет. Передавав одяг, цитрусові. Також був переслав 1000 грн. Свідок привозила дитину в м. Буча, Київської області, коли у її дочки було весілля. Син брав дитину і купував йому речі. Коли привозила онука до сина, то він водив його в цирк, купував речі;
поданням начальника відділу ДВС Бердичівського МРУЮ за № 17/209 від 04.04.2012 року, відповідно до якого на виконанні у ДВС знаходиться виконавчий лист № 2-1705 Бердичівського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина в розмірі 200 грн. щомісячно. Однак, боржник ухиляється від сплати аліментів, в результаті чого винила заборгованість за 40 місяців, що складає 8000 грн. (т.1 а. п. 10);
копією дубліката виконавчого листа № 2-1705/08 Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.10.2008 року, відповідно до якого з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2008 року і до досягнення сином повноліття (т. 1 а. п. 14);
копією рішення Бердичівського міськрайонного суду від 08.10.2008 року, відповідно до якого з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2008 року і до досягнення сином повноліття (т. 1 а. п. 25);
копіями попереджень та розписки, відповідно до яких ОСОБА_3 був ознайомлений з сумою боргу та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України (т. 1 а. п. 15,16);
копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданого Бердичівським відділом РАЦС, відповідно до якого батьком дитини є ОСОБА_6 ( т.1 а. п. 21).
Проаналізувавши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) в скоєнні злочину.
Суд знаходить вину ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто в скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, повністю доведеною.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, відповідно до ст. 89 КК України несудимий.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання у виді громадських робіт, оскільки вважає, що менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, процесуальних витрат немає.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1