Справа №1-492/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурорів ОСОБА_6 ОСОБА_7

з участю захисника адвоката ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , працює старшим викладачем Бердянського інституту державного та муніципального управління, розлучений, має неповнолітню дитину 2009 р.н., судимий:

- 10.06.2011 Корольовським районним судом м. Житомира за ст.ст. 191 ч. 5, 364 ч. 2, 365 ч. 3, 366 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 2 роки з застосуванням ст. 75, 76 КК України іспитовим строком 3 роки, ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 11.10.2011 року вирок змінено: звільнено від відбуття призначеного покарання за ст. 366 ч. 2 КК України відповідно до ст. 74 ч. 5 КК України у зв`язку з закінченням строків давності; призначено за ст. 365 ч. 3 КК України покарання з застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення воліз позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 1 рік 6 місяців, відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків строком на 2 рокиз застосуванням ст. 75, 76 КК України іспитовим строком 2 роки,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 122 ч. 1, 129ч. 1 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:

23.06.2011 року, близько 17 години 20 хвилин, ОСОБА_10 знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де спілкувався зі своєю дружиною ОСОБА_11 з приводу переоформлення останньою майна, яке зареєстровано на її ім`я, а саме: приміщення офісу, розміщеного в АДРЕСА_3 , та земельної ділянки, розміром 0,0200 га, розташованої в с. Зарічани Житомирського району Житомирської області, на матір ОСОБА_10 - ОСОБА_12 . В ході розмови ОСОБА_11 відмовилася від вимог ОСОБА_10 переоформити вказане вище майно на ОСОБА_12 , так як вважала це безпідставним.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у приміщенні столової кімнати вказаної квартири, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_10 , з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , прагнучи домогтися від останньої, всупереч її бажанню та волі переоформлення вказаного майна на ім`я ОСОБА_12 , маючи особисту зацікавленість, підбіг до ОСОБА_11 зі сторони спини та почав своїми руками викручувати їй руки. В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відчула різку біль та лягла на підлогу відчуваючи різку біль, ОСОБА_11 лягла на підлогу в положення на живіт. В цей час ОСОБА_10 , перебуваючи поряд, присів навколішки та утримуючи своїми руками руки ОСОБА_11 продовжував вимагати від неї переоформлення зазначеного майна на свою матір, тобто на ОСОБА_12 , при цьому своїми словами створював у потерпілої відчуття страху. Після цього, ОСОБА_11 з метою самозахисту, підвелася з підлоги та підбігла до вікна столової кімнати вказаної квартири, відчинила його та почала кликати на допомогу. З метою приховання своїх протиправних дій від сторонніх осіб, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_11 та своїми руками відштовхнув останню від вікна і зачинив його.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , з метою примусу потерпілої до переоформлення вказаного майна на ім`я ОСОБА_12 , всупереч її інтересам, ОСОБА_10 підійшов до потерпілої зі сторони обличчя та своїми руками штовхнув її, результаті чого вона, тобто ОСОБА_11 впала на підлогу спиною. Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 сів на тулуб ОСОБА_11 притиснув руки потерпілої колінами до підлоги, таким чином, щоб остання не могла рухатися та долонями своїх рук наніс двадцять ударів в область обличчя ОСОБА_11 . Після цього, маючи на меті умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та її примусу до переоформлення зазначеного майна, всупереч її інтересам, породжуючи у потерпілої відчуття страху, ОСОБА_10 своїми руками почав закривати рот та ніс ОСОБА_11 , таким чином, щоб остання не могла дихати. В подальшому ОСОБА_10 своїми руками почав стискати шию потерпілої, від чого ОСОБА_11 втратила свідомість. Коли ОСОБА_11 опритомніла та знаходилася в тому ж самому положенні, ОСОБА_10 долонями своїх рук наніс останній 5-6 ударів в область обличчя та взяв зі столу, який знаходився поряд, книгу «Чорноелицо, каменноесердце», якою наніс десять ударів в область правої та лівої частини обличчя ОСОБА_11 , демонструючи свій намір позбавити життя потерпілу. При цьому ОСОБА_10 усвідомлював, що висловлена ним погроза здатна викликати у ОСОБА_11 побоювання в її реалізації.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на погрозу вбивством ОСОБА_11 в той же день, близько 18 год. 20 хв., ОСОБА_10 , демонструючи належний йому пристрій для відстрілу гумових куль марки «ПМ-Т», калібру 9 мм., № НОМЕР_1 , підійшов до ОСОБА_11 , яка в цей час знаходилася у вітальні квартири АДРЕСА_2 та утримуючи вказану зброю в одній зі своїх рук, направив її в напрямку голови потерпілої,, усвідомлюючи при цьому той факт, що зазначена погроза здатна викликати у ОСОБА_11 побоювання у зв`язку з можливістю її реалізації. Після цього, ОСОБА_10 наказав їй, тобто ОСОБА_11 писати під його диктовку розписки: першу датовану року, з приводу передачі ОСОБА_12 приміщення офісу, розміщеного в АДРЕСА_4 ; другу датовану року, з приводу того, що земельна ділянка, розміром 0,0200 га., розташована в с. Зарічани, Житомирського району, Житомирської області, їй не належить. Усвідомлюючи реальність загрози своєму життю та побоюючись, що ОСОБА_10 приведе її у виконання, ОСОБА_11 написала вказані вище розписки під диктовку ОСОБА_10 та передала їх останньому.

Таким чином, ОСОБА_10 з метою примусу потерпілої до переоформлення належного їй майна, застосовуючи погрозу вбивством, умисно заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: обширних синців на обличчі, струсу головного мозку; множинних синців на обох руках, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованих дій та дав показання про те, що вранці 23.06.2011 йому на мобільний телефон зателефонувала його мати ОСОБА_12 та повідомила,що її побила ОСОБА_11 і щоб він приїхав додому. Приїхавши додому на сходинковому майданчику зустрів мати, яка повідомила, що ОСОБА_11 побила її і зачинила двері, в квартиру його не пустила при цьому повідомила, що буде збирати речі та їхати до своїх батьків.В подальшому його мати звернулася за медичною допомогою.

Ввечері 23.06.2011 року він зустрівся зі своєю сестрою і вони разом поїхали за місцем його проживання по АДРЕСА_5 .Двері в квартиру відчинила його колишня дружина ОСОБА_11 , яка збирала речі. На дружину він не дивився, чи були у неї тілесні ушкодження він не звернув увагу. Через деякий час до квартири приїхали її мати - ОСОБА_13 , яка допомагала збирати речі, потім дружина виїхала з квартири і після цього він її більше не бачив. Не бив, не душив, розписок не вимагав.

Дослідивши надані докази, заслухавши показання підсудного, потерпілої, свідків, суд приходить до висновку.

Потерпіла в судовому засіданні в своїх показаннях вказала, що напередодні ввечері вона мала розмову з чоловіком щодо подальшого сумісного життя, оскільки він хотів розлучитися, сказав про необхідність переписати на його маму офіс та земельну ділянку, які рахувалися за нею. Вона погодилася переоформити документи, щоб зберегти сім`ю, так як мали малолітню дитину. Наступного дня 23 червня чоловік пішов на роботу, дома залишилася вона з дитиною та матір чоловіка ОСОБА_12 .. Між нею та ОСОБА_14 виник конфлікт, оскільки остання її ображала, виганяла з квартири, потім викликала чоловіка, який приїхавши, сказав своїй матері зібрати речі і закривши її з дитиною в квартирі пішли. Потім чоловік повернувся, повідомив, що возив матір у лікарню і нібито у неї перелом ребра, що він передав нотаріусу документи і ми повинні все переоформити. Потім знову пішов з квартири, закривши вхідні двері на ключ. Через деякий час прийшов дільничний міліціонер, який нібито прибув за викликом ОСОБА_12 , але вона не змогла його впустити в квартиру, оскільки двері були замкнені, а тому спілкувалася з ним через двері. Так як перед цим повідомила свою матір про конфлікт з свекрухою та просила приїхати, матір привезла молочні продукти, то за допомогою вірьовки їх підняла в квартиру, таким чином і передала написане нею пояснення працівнику міліції. Після цього вирішила зателефонувати спільним знайомим - подружжю ОСОБА_15 та поцікавилася, що відбувається. З їх розповіді зрозуміла, що чоловік її обманює, а тому передзвонила йому та сказала, що не буде переписувати землю та приміщення офісу.

Чоловік через деякий час повернувся додому, побачив, що я збирала речі в сумку, говорив про поїздку до нотаріуса, але вона сказала, що буде з ним розмовляти тільки в присутності адвоката. Тоді чоловік підійшов до неї ззаду, почав викручувати руки, внаслідок чого вона лягла на підлогу, він в цей час вимагав переписати майно на його матір. Вирвавшись від нього вона підвелася з підлоги та підбігла до вікна столової кімнати вказаної квартири, відчинивши його почала звати на допомогу, але ОСОБА_10 підійшов до неї, відштовхнув від вікна і зачинив його.Після цього ОСОБА_10 підійшов до неї та своїми руками штовхнув в груди від чого вона спиною впала на підлогу, а він сів на неї зверху, притиснув руки останньої колінами до підлоги, щоб вона не могла рухатися своїми руками та наніс їй долонями близько двадцяти ударів в область обличчя. Після цього, ОСОБА_10 своїми руками почав закривати їй рот та ніс таким чином, щоб остання не могла дихати. В подальшому ОСОБА_10 своїми руками почав стискати їй шию від чого вона втратила свідомість. Потім коли вона опритомніла та знаходилася в тому ж самому положенні, а ОСОБА_10 долонями своїх рук наніс їй близько 5-6 ударів в область обличчя та взявши зі столу книгу, наніс близько десяти ударів в область правої та лівої частини її обличчя.

Через деякий час ОСОБА_10 , тримаючи в руках пристрій для відстрілу гумових куль марки «ПМ-Т», підійшов до неї, направив пістолет в напрямку її голови, наказав їй, писати під його диктовку розписки про відмову в праві власності на майно. Сприймаючи реальну вказану погрозу вона написала дві розписки, які ОСОБА_10 забрав.Одна датована 20.06.11 на офіс, а друга 22.06. на землю, з розписках вказано, що вона гроші на їх придбання не витрачала своїх, та відмовилась на користь ОСОБА_12 ..

Потім приїхала її мати, та забрала її з дитиною; побачивши її зовнішній вигляд, сварилася на ОСОБА_10 .. Після цих подій вона лікувалася в лікарні, отримані нею тілесні ушкодження їй спричинив ОСОБА_16 , а не його мати під час сварки зранку (т. 3 а.с. 187).

Показання потерпілої щодо отримання нею тілесних ушкоджень 23 червня 2011 року підтверджені також і показаннями інших свідків.

Свідок ОСОБА_17 (т. 3 а.с. 206) підтвердив, що був направлений для проведення перевірки по заяві ОСОБА_18 , оскільки чергував по Богунському РВ, коли прибув за вказаною адресою двері йому не відкрили, жінка через двері повідомила, що чоловік її закрив у квартирі і вона не може відкрити двері. Спочатку боялася говорити, але коли прийшла її мати, спілкувалася спокійніше. Він писав пояснення з її слів щодо подій нею та свекрухою, спілкуючись по телефону, а потім передав в пакеті з продуктами по мотузці. Все це відбувалося в першій половині дня.

Свідок ОСОБА_19 вказав, що він на прохання свого товариша - ОСОБА_20 допомагав переносити речі з квартири, сестрі товариша ОСОБА_21 . В той вечір бачив сестру - вона була в синяках та подряпинах на шиї, в його присутності товариш питав у ОСОБА_22 для чого він бив сестру, відповідь не пам`ятає. Речі заносили на вантажний автомобіль, який приїхав (т. 3 а.с. 202).Свідок ОСОБА_23 підтвердив, що він був водієм вантажного автомобілю та допомагав перевозити речі з вулиці Котовського в м. Житомирі в с. Зарічани Житомирського району, бачив молоду жінку, яка мала синці та гематоми на обличчі, вухах, шиї. Зі слів молодого чоловіка, який переносив речі, дізнався, що він її брат, а сестру побив чоловік все це відбувалося протягом одного дня (т. 3 а.с. 214).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 зазначила, що вона була черговим слідчим по Богунському РВ, десь після 23 години її викликав черговий, спустившись на перший поверх побачила жінку, яка повідомила, що її доньку побили, вона не може вийти з машини, а тому вона пішла до неї в салоні автомобіля була потерпіла, бачила на ній синці, повідомила, що її побив чоловік, вона записала пояснення, дала направлення на освідування, матеріали передала до чергової частини (т. 3 а.с. 205).

Вказані свідки підтверджують показання потерпілої щодо отримання нею тілесних ушкоджень від чоловіка, тобто підсудного ОСОБА_10 в другій половині дня 23 червня 2011 року.

Що стосується обставин спричинення ушкоджень, то у суду немає підстав не довіряти показанням потерпілої, оскільки учасниками подій були потерпіла та підсудний, яка з першого моменту звернення до правоохоронних органів і до часу розгляду справи в суді, не змінювала своїх показань з приводу дій підсудного, не відмовлялася від цих показань. Її небажання щодо притягнення підсудного до кримінальної відповідальності не є зміною показань, про це вона вказала в судовому засіданні 13 червня 2014 року (т.3 а.с. 233). Її позиція пов`язана з тим, що вона не має ніяких претензій до нього, окрім того у них є спільна дитина і вона хоче мати нормальні стосунки між дитиною та батьком(т. 3 а.с. 165).

Відповідно до обвинувачення ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді обширних синців на обличчі, струсу головного мозку; множинних синців на обох руках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; підвивиху тіл 2 та 3 шийних хребців; перелому передньо-верхнього краю тіла 1 грудного хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я, про що зазначено у висновку судово-медичної експертизи № 3949 від 07.11.2012 (т.1 а.с.57). За висновком експерта вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів і травмуючим механізмом їх була ударна дія тупих твердих предметів, що підтверджується характером ушкоджень, могли виникнути в термін та за обставин, вказаних потерпілою. За висновком додаткової судово-медичної експертизи №2209 від14.06.2011 (т. 2 а.с. 125) тілесні ушкодження у ОСОБА_11 утворилися від дії тупих твердих предметів, і травмуючим механізмом їх утворення була ударна дія тупих твердих предметів та дія сили стиснення, і могли виникнути від ударів із достатньою силою руками по голові, здавлені рук потерпілої пальцями рук сторонньої особи та інших тупих твердих предметів, що не залишили за собою специфічних слідів для їх ідентифікації.Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 могли виникнути 23.06.2011. Враховуючи обширність та множинність синців у ОСОБА_11 на обличчі, обох верхніх кінцівках, визначати кількість заподіяних ударів та їх послідовність, не представляється можливим.Локалізація та розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не виключає можливості будь-якого положення потерпілої на час заподіяння їй тілесних ушкоджень.На час судово-медичного обстеження ОСОБА_11 були виявлені множинні синці на обох верхніх кінцівках, які утворилися найбільш вірогідно при стисканні рук потерпілої руками сторонньої особи, можливо як при опорі, та й самообороні потерпілої. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 виключає можливість їх виникнення при падінні на поверхні.Враховуючи дані протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_11 не виключається можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій за обставин вказаних нею.

Наявність зовнішніх тілесних ушкоджень (обширних синців на обличчі, множинних синців на обох руках) були підтверджені не тільки показаннями потерпілої, але й підтверджені висновком експертизи, показаннями свідків.

В судовому засіданні потерпіла відмовилася надати первісні рентгенівські знімки та пройти повторно обстеження з приводу наявності у неї перелому передньо-верхнього краю тіла 1 грудного хребця, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я, а за роз`ясненнями експерта для надання категоричного висновку з урахуванням показань допитаних свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 (т. 3 а.с. 225) та відповідних медичних документів, необхідно проведення додаткової експертизи для підтвердження первісного висновку експерта щодо отримання потерпілою тілесного ушкодження, яке відноситься до категорія середньої тяжкості. Враховуючи, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що відсутні підстави для визнання підсудного винуватим у спричиненні потерпілій тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а тому кваліфікує його дії за ст. 125 ч. 2 КК України, як умисні дії, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілій.
Підсудний обвинувачується також у вчиненні злочину, відповідальність за яке передбачена ст. 129 ч. 1 КК України, тобто у погрозі вбивством.

Потерпіла в своїх показаннях в судовому засіданні, на досудовому слідстві вказувала, що під час конфлікту, який мав місце 23 червня 2011 року, підсудний, під час конфлікту окрім нанесення їй ударів, погрожував їй вбивством, за відмову написати відповідні заяви стосовно майна, застосуванням пістолету, його погрози вона сприймала реально. Застосування фізичного насильства знайшло своє підтвердження, щодо застосування погроз з використанням пістолету, суд вважає, що такі дії були також вчинені підсудним.

У підсудного є дозвіл, виданий на право носіння та зберігання пістолету (пристрою для відстрілу гумових куль марки «ПМ-Т», калібру 9 мм) (т. 2 а.с. 75-76), який був анульований 20.02.2012 року та внаслідок чого пристрій був зданий для реалізації ОСОБА_10 , у зв`язку з чим у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Московській, 42, в м. Житомирі він був вилучений відповідно до протоколу виїмки від 12.04.2012 (т. 2 а.с. 3). Під час огляду вказаного предмету потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що 23.06.2011 ОСОБА_10 погрожуючи схожим за формою та розміром пістолетом примусив написати розписки про відмову на право власності на належне їй майно(т.2 а.с.142). Факт переходу права власності з належного ОСОБА_11 майна на іншу особу підтверджується витягом з реєстру та довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (т. 2 а.с. 135), що власником майна стала ОСОБА_12 ..

Погроза вчинити вбивство виражається не тільки у словесній формі, може бути виражена за допомогою зброї, але вона повинна бути реальною, а тому дії ОСОБА_10 , пов`язані з застосуванням насильства з послідуючою демонстрацією зброї і були сприйняті потерпілою реально.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного у скоєнні злочину погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, і кваліфікує його дії за ст. 129 ч. 1 КК України.

Згідно з вимогами КПК України (в редакції 1960 р.), Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та враховуючи те, що в 2011 році підсудний був депутатом Коростенської міської ради, прокурором Житомирської області 21.03.2012 року була порушена кримінальна справа щодо підсудного (т. 1 а.с. 201), приводом для порушення справи була не тільки заява потерпілої, але й повідомлення лікарні. Заява потерпілої та повідомлення лікарні дійсно мали місце в червні 2011 року, проте в 2011 році справа була порушена по факту спричинення тілесних ушкоджень за ст. 122 ч. 1 КК України (т. 1 а.с. 1), що не є порушення вимог діючого на той час кримінально-процесуального законодавства, в послідуючому підставами для порушення справи стали наявні в матеріалах кримінальної справа дані.

Потерпіла в своїй заяві (т. 3 а.с. 162, 165) відмовилася від обвинувачення ОСОБА_10 у спричиненні їй тілесних ушкоджень та погрози вбивством.Згідно з вимогами ст. 27 КПК України (1960 р.) прокурор, вправі в будь-який момент вступити в справу, порушену суддею за скаргою потерпілого, проте по даній справі кримінальна справа була порушена не суддею, а прокурором;окрім того прокурор може порушити справу і без скарги потерпілого, у певних випадках, протетакі справи у разі примирення потерпілого з підсудним закриттю не підлягають.

В судовому засіданні прокурор підтримав обвинувачення, висловивши свою точку зору з приводу відмови потерпілої від обвинувачення, враховуючи, що справа порушена прокурором, оскільки мала певне громадське значення (дії вчинені депутатом), потерпіла залежна від обвинуваченого (враховуючи те, що він є батьком дитини та утримує її) та не може захистити свої законні інтереси.

Враховуючи ці обставини суд вважає, що позиція потерпілої може бути врахована при обранні покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Зазначена в обвинувальному висновку обставина рецидив не може бути взята судом до уваги, оскільки на момент вчинення злочину підсудний не був судимий, а наявний вирок від 10.06.2011 року не набрав законної сили, оскільки лише 11 жовтня 2011 року було прийнято відповідне рішення апеляційною інстанцією, а згідно з вимогами ст. 34 КК України рецидив вчинення умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Суд враховує, що підсудний вчинив злочини невеликої тяжкості, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює, тяжких наслідків від його дій по справі не настало, потерпіла просить не карати, оскільки примирилася, відмовилася від цивільного позову та така відмова прийнята судом.

При визначені покарання суд не застосовує вимоги ст. 71 КК України, оскільки підсудний підлягає звільненню від відбуття призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, так як з моменту вчинення злочинів минуло більше чотирьох років.

Речові докази пристрій для відстрілу гумових куль - підлягають передачі до ГУНП в Житомирській області (т. 2 а.с. 149).

Судові витрати підлягають стягненню з підсудного за проведення балістичної експертизи в розмірі 470 грн. 40 коп. (т. 2 а.с. 12).

Підлягає скасуванню арешт на майно підсудного після відшкодування судових витрат (т. 2 а.с. 28, 153) квартири АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 125 ч. 2, ст. 129 ч. 1 КК України та призначити покарання:

за ст. 125 ч. 2 КК України - 2 роки обмеження волі, звільнити від відбуття покарання у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України

за ст. 129 ч. 1 КК України -1 рік обмеження волі, звільнити від відбуття покарання у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України.

Запобіжний захід засудженому залишити попередній підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу. В строк відбуття покарання зарахувати час знаходження під вартою з 23 по 26 березня 2012 року.

Речові докази пристрій для відстрілу гумових куль - передати до ГУНП в Житомирській області.

Судові витрати стягнути з засудженого за проведення балістичної експертизи в розмірі 470 грн. 40 коп..

Скасувати арешт на майно засудженого після відшкодування судових витрат - квартиру АДРЕСА_2 та предмети домашнього побуту.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1