Справа 317/3022/15-к
№ п 1-кс/317/298/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Слідчій суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю: скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Запорізького району ОСОБА_5 , слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 01.09.2015 року,

ВСТАНОВИВ:
До суду звернулась ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 01.09.2015 року.

В своїй скарзі зазначила, що 01.09.2015 року слідчим СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 вкотре винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002507 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Копію вищевказаної постанови було отримано скаржницею 05.09.2015 року простою кореспонденцією у скриньці.

З вказаною постановою ОСОБА_3 не згодна, вважає її необґрунтованою і безпідставною з огляду на наступне:

Зібрані по кримінальному провадженню докази під час проведення досудового розслідування Запорізьким РВ в повній мірі підтверджують наявність у вчиненому діянні ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В матеріалах провадження відсутні будь-які докази (довідки про психічний стан здоров`я ОСОБА_8 ), що підтверджували б наявність психічних хвороб внаслідок яких ОСОБА_9 був позбавлений на момент вчинення злочину усвідомлювати свої дія або керувати ними.

Згідно протоколів допиту ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент вчинення злочину досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.

Отже, ОСОБА_3 вважає, що діяння, вчинене ОСОБА_8 , містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, що в свою чергу є підставою для притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Також ОСОБА_3 вказує, що в оскаржуваній постанові слідчим зазначено, що органи досудового слідства на підставі зібраних доказів дійшли висновку, що складом злочину визнається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявність яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином, а саме: об`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, суб`єктивна сторона злочину. Відсутність одного з ознак злочину виключає притягнення до відповідальності особи. Так, слідчим всупереч зазначеного, в оскаржуваній постанові не мотивовано яка саме ознака складу злочину відсутня і якими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження це підтверджено. Твердження слідчого про ненавмисність спричинення потерпілому умисних тілесних ушкоджень і непередбаченість наслідків розмови з потерпілим є особистим припущенням і спростовується не лише матеріалами кримінального провадження, а і зазначеним в самій постанові: «при вивченні свідчень всіх учасників кримінального провадження та встановлення виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_8 не заперечує даний удар».

Окрім того, слідчим неодноразово в оскаржуваній постанові зазначено, що свідок ОСОБА_10 не бачила факту спричинення тілесних ушкоджень синові ОСОБА_3 . Це випливає, зі слів слідчого, як з самого протоколу допиту в якості свідка даної особи, так із протоколу одночасного допиту за участю свідка ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_11 за участю представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 . Зазначене спростовується самими показами останньої.

В постанові також зазначені особисті міркування органів досудового слідства з приводу неможливості покладення в доказову базу свідчень ОСОБА_12 та неповнолітнього ОСОБА_13 через неможливість перевірити та підтвердити їх іншими свідченнями.

ОСОБА_3 вважає, що слідчим дане кримінальне правопорушення оцінене як ситуація, яка вийшла за межі особистих відносин, але жодних тілесних ушкоджень її синові ОСОБА_8 як в ході розмов напередодні конфлікту, так і під час нанесення останнім тілесних ушкоджень заподіяно не було.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_3 просить суд скасувати постанову слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 01.09.2015 року

В судовому засіданні скаржниця та її представник підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти скарги ОСОБА_3 та просила відмовити в її задоволенні так як слідчим виконані всі необхідні слідчі дії та постанова про закриття кримінального провадження є законною.

Слідчий СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 заперечувала проти скарги ОСОБА_3 та просила відмовити в її задоволенні.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників, вивчивши надані до скарги матеріали з кримінального провадження приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, необхідно зобов`язати слідчого провести перехресний допит очевидців та потерпілого і підозрюваного, а також відтворити обставини та обстановку події.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 01.09.2015 року задовольнити.

Зобов`язати слідчого провести перехресний допит очевидців ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_11 і підозрюваного ОСОБА_8 , а також відтворити обставини та обстановку події.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1