Справа № 305/1187/15-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.12.2015 м. Ужгород
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка с. Богдан Рахівського району та мешканка АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацююча, заміжня, яка має на утриманні 5 малолітніх дітей, не судима,
засуджена за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч.3 ст. 72 КК України постановлено стягнення штрафу виконувати самостійно.
Ухвалою суду від 27.10.2015 року виправлено допущену в першому абзаці резолютивної частини вироку суду помилку з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_7 ».
ОСОБА_7 визнана винною в тому, що 06 жовтня 2014 року, з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, умисно, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом обману працівників Видричанської сільської ради, пред`явивши завідомо підроблену довідку про заробітну плату та інші прибутки за 2014 рік № 638 від 03.10.2014 та приховавши шляхом замовчування відомої їй інформації про те, що вказана довідка фіктивна та містить неправдиві відомості, а саме: що її чоловік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з квітня по вересень 2014 року працював на посаді муляра 4-го розряду в ПП «Південьенерголюкс», хоча останній у вказаний період часу на посаді муляра 4-го розряду вказаному підприємстві не працював, в результаті чого отримала довідку про склад сім`ї № 1269 від 06 жовтня 2014 року, яка містить неправдиві відомості.
В подальшому ОСОБА_7 з метою незаконного отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, використала завідомо неправдиву довідку № 1269 від 06 жовтня 2014 року про склад сім`ї та внесла до заяви від 07 жовтня 2014 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», бланк якої затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політки України № 96 від 22.02.2012 року, неправдиві відомості, як підстави для нарахування соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Відповідно до абзацу 1.1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.
Так, ОСОБА_7 у заяві від 07 жовтня 2014 року внесла неправдиву інформацію, поставивши у графі № 2 «Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» відмітку та приховала при перевірці її соціальними працівниками таку інформацію шляхом умисного замовчування про те, що в період з квітня по вересень 2014 року її чоловік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працював на посаді муляра 4-го розряду в ПП «Південьенерголюкс».
Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, 07 жовтня 2014 року, знаходячись у приміщенні управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації, розташованому в м. Рахів по вул. Вербник, 2, діючи умисно, з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, маючи на меті незаконне збагачення внесла неправдиві відомості в офіційний документ - заяву від 07 жовтня 2014 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», бланк якої затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №96 від 22 лютого 2012 року, поставивши у графі № 2 «Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» відмітку та приховавши інформацію про те, що її чоловік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з квітня по вересень 2014 року, не працював на посаді муляра 4-го розряду в ПП «Південьенерголюкс», яка стала підставою для призначення їй допомоги.
Крім того, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, 07 жовтня 2014 року, знаходячись у приміщенні управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації, розташованому в м. Рахів по вул. Вербник, 2, діючи умисно, з метою отримання державної соціальної допомоги, подала до управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації, завідомо підроблену довідку про заробітну плату та інші прибутки за 2014 рік № 638 від 03 жовтня 2014 року, завідомо підроблену довідку про склад сім`ї № 1269 від 06 жовтня 2014 року, завідомо підроблену заяву від 07 жовтня 2014 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», бланк якої затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №96 від 22 лютого 2012 року, які містили завідомо неправдиві дані, а саме про те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з квітня по вересень 2014 року працював на посаді муляра 4-го розряду в ПП «Південьенерголюкс», хоча останній у вказаний період часу на даному підприємстві не працював.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність викладених у вироку висновків про обставини події, доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікацію її дій, порушує питання про зміну вироку у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, просить призначити обвинуваченій покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених ОСОБА_7 покарань за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України вважати засудженою до покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Посилається на те, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді штрафу і вказавши про самостійне виконання такого, не правильно застосував положення ч. 3 ст. 72 КК України, оскільки повинен був призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора частково і просила вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн., перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги з точки зору його законності та обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, дослідженим у судовому засіданні доказам.
Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні нею зазначених у вироку неправомірних дій, їх кваліфікацію за ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України прокурор не оспорює, а тому такі апеляційним судом не перевіряються.
Що стосується призначеного покарання, то, як вірно вказано в апеляційній скарзі, судом невірно застосовано правила призначення покарань, передбачені ч. 3 ст. 72 КК України, і ухвалено стягнення призначеного за вказаними статтями кримінального закону покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів не підлягає складанню лише з іншими видами покарань і в такому випадку виконуються самостійно. Однак вказана норма кримінального закону не поширюється при складанні основних покарань у виді штрафів.
В даному випадку суд повинен був застосувати положення ст. 70 КК України, а не вимоги ч. 3 ст. 72 КК України, що, в свою чергу, є підставою для зміни вироку в частині призначення покарання.
При обранні виду та розміру покарання, колегія суддів враховує наступне.
Згідно ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини що пом`якшують покарання позитивну характеристику, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, щиро розкаялася у вчиненому та активно сприяла у розкритті кримінальних правопорушень, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
За наведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення. Вирок суду щодо ОСОБА_7 слід змінити і вважати таку засудженої до визначеного судом покарання, зменшивши остаточний розмір до 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 415, 419 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: