Провадження 11-кп/792/532/15
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

їх представника ОСОБА_11 ,

представника цивільного відповідача ПАТ НАСК „Оранта ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 від 13 серпня 2014 року, за апеляційними скаргами представника потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 , цивільного відповідача ПАТ НАСК „Оранта на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2015 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2015 року

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює вчителем Стуфчинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, не має судимостей;

визнаний винуватим за ч.1 ст.286 КК України з призначенням покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.

Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено частково.

Постановлено стягнути з Національної страхової компанії „Оранта на користь ОСОБА_9 49 753 грн. 80 коп. матеріальної шкоди, 2 487 грн. 69 коп. моральної шкоди та 10 486 грн. 29 коп. шкоди, заподіяної здоров`ю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 510 грн., моральну шкоду в сумі 12 512 грн. 31 коп. та на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 3 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом вирішено питання про судові витрати та речові докази.

За вироком суду, близько 12-ї години 13 серпня 2014 року ОСОБА_7 керував автомобілем „Fiat Doblo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на 173 км + 840 м автодороги Н-03 Житомир-Чернівці, рухався у напрямку від м. Хмельницького до м. Старокостянтинова у смузі розгону дороги, яка має по дві смуги в кожному напрямку руху. При наближенні до місця розвороту в напрямку м. Хмельницького в порушення п.п.1.5 (ч.1), 2.3 (б), 9.4, 10.1, 10.3, 10.4, 12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи маневр розвороту, завчасно не зайняв відповідне крайнє ліве положення, виїхав на крайню ліву смугу свого напрямку руху і, перетинаючи її, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем „Volkswagen Transporter, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в попутному з ним напрямку в крайній лівій смузі руху.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля „Volkswagen Transporter ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а його водію ОСОБА_10 та пасажиру автомобіля „Fiat Doblo ОСОБА_13 було спричинено легке тілесне ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки.

Ці наслідки ДТП перебувають у прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_7 порушеннями вимог п.п. 1.5 (ч.1), 2.3 (б), 9.4, 10.1, 10.3, 10.4, 12.1 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі цивільний відповідач ПАТ НАСК „Оранта просив вирок суду в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_9 до нього скасувати.

Посилався на порушення судом норм матеріального права.

Зазначав, що всупереч вимог ст.28 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів судом безпідставно стягнуто з НАСК „Оранта 550 грн. за розібрання автомобіля, оскільки такі витрати не є шкодою, заподіяною в результаті ДТП.

Крім того, ОСОБА_9 не забезпечила присутність аварійного комісара при огляді пошкодженого автомобіля, що позбавило НАСК „Оранта можливості оцінити розмір заподіяної шкоди. У зв`язку з цим уважав, що судом незаконно стягнуто на користь ОСОБА_9 вартість відновлювального ремонту та витрати на проведення оцінки матеріального збитку.

Зауважував, що витрати на лікування ОСОБА_9 не підтверджуються належними доказами, оскільки наявна в матеріалах кримінального провадження довідка свідчить лише про вартість лікарських засобів, а не про їх придбання, а також містить засоби, які не є лікарськими і ОСОБА_9 не призначались. Стверджував, що суд вийшов за межі позовних вимог, стягнувши з нього витрати на лікування, оскільки такі вимоги в уточненій позовній заяві не заявлялись.

На думку апелянта, без належного обґрунтування визначений і розмір моральної шкоди.

В апеляційних скаргах представник потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 , не оспорюючи висновок суду про доведеність вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просив вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам при визначенні розміру матеріальної та моральної шкоди, стягнутої на користь потерпілих.

Уважав, що ОСОБА_7 безпідставно звільнено від відбування покарання з випробуванням, оскільки він частково визнав вину лише після з`ясування всіх обставин кримінального провадження, що не може бути визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання. Крім того, обвинувачений за весь час досудового розслідування та судового розгляду не вжив заходів щодо відшкодування завданої ним шкоди.

Необґрунтовано, на думку представника потерпілих, не було призначено обвинуваченому і додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений працює вчителем і нагальної потреби у керуванні транспортним засобом у нього немає.

Стверджував, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, яка полягала в транспортних витратах, пов`язаних з лікуванням його дружини ОСОБА_9 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні в іншому населеному пункті, а також безпідставно зменшено розмір моральної шкоди.

Також зазначав, що при визначенні вартості витрат, пов`язаних з ушкодженням належного ОСОБА_9 автомобіля, судом без належного обґрунтування взято до уваги звіт спеціаліста за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 07 жовтня 2014 року, яким таку вартість визначено в 126 953 грн. 06 коп. та відкинуто аналогічний звіт ТОВ УЕЦ ДП „Експерт-Сервіс АВТО від 13 лютого 2015 року, відповідно до якого такі витрати становлять 207 067 грн. 92 коп.

Просив постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.286 КК України і задовольнити позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і їх представника ОСОБА_11 на підтримання доводів своїх апеляційних скарг про скасування вироку суду з викладених у них мотивів; пояснення представника цивільного відповідача ПАТ НАСК „Оранта ОСОБА_12 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив відмовити у задоволенні цивільних позовів потерпілих; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти усіх апеляційних скарг, уважаючи вирок суду законним і обґрунтованим; думку прокурора про залишення вироку суду без змін у частині призначеного покарання, відхилення апеляційної скарги ПАТ НАСК „Оранта та часткове задоволення апеляційних скарг потерпілих щодо розв`язання цивільних позовів; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, правову кваліфікацію дій відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних та детально викладених у вироку доказів і в апеляційних скаргах не оспорюється.
Покарання судом першої інстанції призначено ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання.

ОСОБА_7 уперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся в скоєному, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, що судом визнано обставинами, що пом`якшують покарання.

З урахуванням викладеного, а також за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, що відповідає вимогам ст.65 КК України, та звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України.

Беручи до уваги, що санкція ч.1 ст.286 КК України є альтернативною, при застосуванні додаткового покарання суд обґрунтовано скористався своїм правом та не призначив йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, навівши при цьому переконливі мотиви прийнятого рішення.

Колегія суддів уважає, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому за своїм видом і розміром відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про його особу, який вжив реальних заходів до часткового відшкодування моральної шкоди обом потерпілим, і не може бути визнано явно несправедливим внаслідок надмірної м`якості.

У зв`язку з цим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника потерпілих ОСОБА_11 про м`якість покарання та необґрунтованість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та непризначенням додаткового покарання, а відтак і про скасування вироку в частині призначеного покарання і постановлення нового вироку.

Разом з тим, з рішенням суду в частині розв`язання цивільного позову ОСОБА_9 колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Як установлено, ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 , НАСК „Оранта про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, який згодом уточнила. Просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь 183 976 грн. 87 коп. матеріальної та 20 000 грн. моральної шкоди, а всього 203 976 грн. 87 коп., та з НАСК „Оранта 50 000 грн. матеріальної і 5 000 грн. моральної шкоди, а всього 55 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що пошкодженням належного їй автомобіля відповідно до авто-товарознавчої оцінки ТОВ УЕЦ ДП „Експерт-Сервіс АВТО за № 40/15 від 13 лютого 2015 року їй заподіяно матеріальної шкоди на суму 207 067 грн. 92 коп.

Крім того, нею були витрачені кошти в сумі 779 грн. 80 коп. та 400 грн. за проведення автотоварознавчих оцінок, 250 грн. за виготовлення нового номерного знаку, 500 грн. за перевезення автомобіля з місця ДТП до штрафного майданчика Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області та 550 грн. за розібрання автомобіля для оцінки вартості його пошкоджень.

Також під час стаціонарного та амбулаторного лікування нею було витрачено 10 486 грн. 29 коп.

Зазначала, що злочином їй заподіяна моральна шкода у розмірі 25 000 грн.

У місцевому та апеляційному судах відповідачі ОСОБА_7 та представник ПАТ НАСК „Оранта проти цього позову заперечили, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Місцевим судом установлено, що в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль „Volkswagen Transporter, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_9 , а самій потерпілій заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до статей 29 і 30 Закону України № 1961-IV від 01 липня 2004 року „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закон № 1961-IV) з подальшими змінами і доповненнями, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з цим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника НАСК „Оранта про те, що шкода визначена судом в порушення порядку, передбаченому Законом „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема не аварійним комісаром.

Так, згідно звіту спеціаліста за результатами проведення авто-товарознавчої оцінки № 454/13 від 07 жовтня 2014 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля „Volkswagen Transporter унаслідок його пошкодження в результаті ДТП, склала 106 842 грн. 24 коп., а вартість відновлювального ремонту 126 953 грн. 06 коп. (а.м.к.п. 63-92, т.1)

За висновками судової автотоварознавчої експертизи № 71/15 від 24 квітня 2015 року, вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля „Volkswagen Transporter станом на 25 вересня 2014 року з урахуванням пошкоджень, зазначених у протоколі огляду транспортного засобу від 25 вересня 2014 року, складала 59 750 грн. 17 коп. (а.м.к.п. 243-251, т.1)

Разом з цим, потерпіла ОСОБА_9 відмовилась передати автомобіль обвинуваченому ОСОБА_7 або НАСК „Оранта, підтвердивши це і в апеляційному суді.

З урахуванням вищевикладеного, розмір відшкодування, що підлягає сплаті становить 47 092 грн. 07 коп. (106 842 грн. 24 коп. 59 750 грн. 17 коп.).

Доводи апеляційної скарги представника потерпілої про те, що судом не взято до уваги звіт автотоварознавчої оцінки ТОВ УЕЦ ДП „Експерт-Сервіс АВТО за № 40/15 від 13 лютого 2015 року на увагу не заслуговують.

За змістом цього звіту, вартість заподіяного потерпілій матеріального збитку в сумі 207 067 грн. 92 коп. визначена експертом на час судового розгляду, без урахування вартості пошкодженого автомобіля, який залишається у власності потерпілої.

Крім того, відповідно до п.15 роз`яснень постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено, або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

За таких обставин при визначенні вартості шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля, місцевим судом обґрунтовано взято за основу ринкову вартість транспортного засобу на момент пошкодження відповідно до автотоварознавчої оцінки № 254/13 від 07 жовтня 2014 року в сумі 106 842 грн. 24 коп. за мінусом вартості самого пошкодженого автомобіля, який залишається у власності потерпілої ОСОБА_9 в сумі 59 750 грн. 17 коп. Разом з тим, місцевим судом були допущені арифметичні помилки при обчисленні цієї шкоди, а тому вона має бути визначена в сумі 47 092 грн. 07 коп. (106 842 грн. 24 коп. 59 750 грн. 17 коп.)

Також місцевим судом правильно встановлено, що потерпілою були понесені витрати на проведення оцінки матеріального збитку в сумі 779 грн. 80 коп., послуги евакуатора для доставки автомобіля з місця ДТП на майданчик затриманого транспорту в сумі 500 грн., відновлення номерного знаку в сумі 250 грн., за послуги ПП ОСОБА_14 щодо розібрання автомобіля в сумі 550 грн., що підтверджено відповідними квитанціями.

Проте з урахуванням того, що судом не взято до уваги відомості, які встановлені звітом автотоварознавчої оцінки ТОВ УЕЦ ДП „Експерт-Сервіс АВТО за № 40/15 від 13 лютого 2015 року, то його вартість в сумі 400 грн. підлягає виключенню з загальної суми матеріальної шкоди.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_9 складає 49 171 грн. 87 коп. (47092 грн. 07 коп.+500 грн.+250 грн.+550 грн. +779 грн. 80 коп.)

Потерпіла ОСОБА_9 внаслідок ДТП отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження та тричі перебувала на стаціонарному лікуванні і проходила післяопераційну реабілітацію, нею на придбання ліків та реабілітаційні заходи були витрачені кошти в сумі 10 502 грн. 25 коп., що підтверджено відповідними документами, дослідженими в засіданні апеляційного суду, достовірність яких не викликає сумнівів.

При цьому колегія суддів не може врахувати витрати на придбання медичного препарату „Алфлутопу, який ОСОБА_9 лікарями не призначався, тому виключає їх з цієї суми.

Цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля „Fiat Doblo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 на момент скоєння ДТП була застрахована у НАСК „Оранта з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 100 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. і з нульовим розміром франшизи відповідно до полісу № АІ/1886939 від 25 липня 2014 року.

Ураховуючи викладене, з НАСК „Оранта на користь ОСОБА_9 підлягало би стягненню 49 171 грн. 87 коп. матеріальної шкоди та 10 502 грн. 25 коп. шкоди, заподіяної здоров`ю.

Проте ОСОБА_9 не заявляла до НАСК „Оранта вимог про стягнення на її користь шкоди, заподіяної здоров`ю, і місцевий суд, стягнувши таку шкоду, вийшов за межі позовних вимог, що є неприпустимим.

Разом з тим, як видно зі змісту позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 , понесені нею витрати на лікування вона включила у загальний розмір матеріальної шкоди, який просила стягнути з НАСК „ОРАНТА.

Тому колегія суддів, ураховуючи ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 50 000 грн., в межах позовних вимог уважає за потрібне стягнути на користь ОСОБА_9 шкоду, заподіяну здоров`ю лише в сумі 828 грн. 13 коп. (50 000 грн. 49 171 грн. 87 коп.)

Відповідно до вимог ст.ст.1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки витрати, понесені ОСОБА_9 на лікування повністю покривались лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілій, то колегія суддів не вбачає підстав для стягнення такої з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Стосовно позовних вимог ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди колегія суддів, беручи до уваги характер отриманих нею тілесних ушкоджень, тривалість її лікування та реабілітації, уважає, що вона підлягає стягненню у більшому розмірі, ніж стягнуто місцевим судом, а саме в розмірі 20 000 грн.

Відповідно до ст.26-1 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода в розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки сума страхової виплати в межах позовних вимог ОСОБА_9 визначена колегією суддів в розмірі 828 грн. 13 коп., то моральна шкода, яка має бути стягнута з НАСК „ОРАНТА складає 5% від цієї суми, тобто 41 грн. 40 коп.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Тому при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , колегія суддів виходить також з наступного.

Апеляційним судом установлено, що ОСОБА_7 відшкодовано ОСОБА_9 3 000 грн. моральної шкоди, що підтверджено фіскальними чеками від 31 серпня та 26 вересня 2015 року .

Крім того, з НАСК „Оранта, виходячи з розміру шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілої в сумі 10 502 грн. 25 коп., мала би бути стягнута моральна шкода в сумі 525 грн. 11 коп.

З огляду на викладене, ці суми мають бути виключені з загальної суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 (20 000 грн. 3 000 грн. 525 грн. 11 коп.=16 474 грн. 89 коп.).

При вирішенні позову ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди колегія суддів виходить з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що придбане ним пальне використовувалось саме для перевезення його дружини ОСОБА_9 і такі витрати були обумовлені потребами її лікування, тобто, що ці витрати випливають з обставин скоєння ДТП і наслідків, що настали в результаті неї у вигляді ушкодження здоров`я потерпілої.

Тому місцевим судом було правильно відмовлено в задоволенні таких позовних вимог ОСОБА_10 .

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про заподіяння ОСОБА_10 моральної шкоди та його розміром в сумі 3 000 грн.

Як установлено в засіданні апеляційного суду, моральна шкода в сумі 3 000 грн. була відшкодована ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 , що підтверджено фіскальними чеками від 31 серпня та 26 вересня 2015 року, тому в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_10 слід відмовити.

Відповідно до ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Ураховуючи викладене, вирок суду в частині розв`язання цивільних позовів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.407, 408, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги представника потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 та цивільного відповідача ПАТ НАСК „Оранта задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині розв`язання цивільних позовів змінити.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ПАТ НАСК „Оранта про стягнення майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ НАСК „Оранта (м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д) на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 49 171 грн. 87 коп., 828 грн. 13 коп. шкоди, заподіяної здоров`ю, та 41 грн. 40 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 16 474 грн. 89 коп. моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У позові ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

У решті вирок суду залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2