Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3567/15-к
Провадження № 1-в/553/301/2015
У Х В А Л А
Іменем України
04.12.2015м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення. Просив суд розглянути дане клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання засудженого посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Представник ПВК в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання засудженого посилаючись на те, що засуджений мав багато стягнень за час відбування покарання, що свідчить, що поведінка особи не є такою, яка свідчить проте, що він став на шлях виправлення. Дана поведінка змінилася через те, що формально відбуто засудженим 2/3 частини призначеного судом покарання і наступило право пільги УДЗ у зв`язку з чим поведінка засудженого змінилася.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України.

З 12.09.2012 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64), характеризується нестабільною поведінкою. За допущені порушення встановленого порядку відбування покарання двадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Станом на 04.12.2015 року відбута частина строку покарання засудженого більше 2/3 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 06.06.2017 року.

З характеристики засудженого, наданої в.о. начальником відділення СПС ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та затвердженої в.о. начальника установи 02.09.2015 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характерезується нестабільною поведінкою. За допущені порушення встановленого порядку відбування покарання двадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, але під впливом виховних заходів зробив вірні для себе висновки та змінив поведінку на краще. Стягнення погашені у встановленому законом порідку. Має два заохочення, один раз з яких правами начальника установи. Дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їх законні вимоги. За станом здоров`я працездатний. Працевлаштований днювальним ДПК, до праці та до своїх обов`язав ставиться добре. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», оволодів робітничою професією швачки в Полтавському навчальному центрі №64 при установі. Зарахований до програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Заходи виховного характеру відвідує, робить вірні для себе висновки.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64) 02.09.2015 та було прийнято рішення про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення як такому, що не досяг необхідного ступеню виправлення.
Отже, аналізуючи поведінку ОСОБА_4 протягом усього періоду відбування покарання, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого сумлінною визнати не можна та не свідчить про виправлення засудженого на даний час, тому клопотання ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення.
На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1