АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2104/15 Справа № 199/6050/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року.

Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянин України, судимостей не маючий,

засуджений: - за ч.1 ст.263 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 3 (три) роки та на нього покладені певні зобов`язання визначені ст.76 КК України.

Цим вироком також було засуджено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого апеляції не подані.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнано винними та засуджено у скоєнні злочину за наступних обставин.

ОСОБА_7 , у невстановлений час та обставинах, придбав бойовий припас - гранату РГД -5, відділив від корпусу гранати запал, після чого почав їх незаконно зберігати, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 .

19.06.2015 року в період часу з 19.00 годин до 21.00 годин, ОСОБА_7 незаконно переніс бойовий припас та вибухову речовину до автомобіля «Део Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та знаходячись у вказаному автомобілі, незаконно передав без передбаченого законом дозволу ОСОБА_9 споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, та запал типу УЗРГМ, промислового виготовлення. ОСОБА_9 у свою чергу, у вказаний час і місці, знаходячись в зазначеному автомобілі «Део Ланос», та маючи злочинний намір спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого на те законом дозволу, прийняв від ОСОБА_7 бойовий припас - запал типу УЗРГМ, після чого поклав його до кишені передніх правих дверей вищевказаного автомобіля, та вибухову речовину - корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення, яку поклав до бардачка вищевказаного автомобіля, тим самим незаконно придбав бойовий припас та вибухову речовину, після чого почав незаконно носити, а саме транспортувати та зберігати без передбаченого законом дозволу у вказаному автомобілі «Део Ланос» та пересуватися на ньому по вулицях м. Дніпропетровська.

19.06.2015 року в період часу з 21.30 годин до 22.00 годин, в ході проведення огляду автомобіля «Део Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку №40 по вул. Янтарна в м. Дніпропетровську, співробітниками міліції у бардачку вказаного автомобіля, виявлено та вилучено предмет, який згідно висновку експерта №70/26-276 від 22.06.2015 року є спорядженим корпусом ручної осколкової, наступальної гранати РГД - 5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, вага вибухової речовини становить 100-115 грам, споряджається вибуховою речовиною «Тротил»; в кишені передніх правих дверей вказаного автомобіля виявлено та вилучено предмет, який згідно висновку експерта №70/26-276 від 22.06.2015 року, являється запалом типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії боєприпасів; дані вилучені предмети безперешкодно з`єднуються між собою і таким чином утворюють собою ручну осколкову, наступальну гранату РГД - 5, яка відноситься до категорії боєприпасів, придатні для виробництва вибуху.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікацій дій обвинувачених, просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_7 , в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, при цьому постановити новий вирок та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням у виді 3 років позбавлення волі без застосування ст.75 КК України. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного злочину скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення представляє велику суспільну небезпеку. Вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_7 ст.75 та ст.76 КК України не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просили вирок суду залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, вивчивши та проаналізувавши доводи апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах, при цьому в апеляції прокурора не оскаржуються, а тому на підставі ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції, органами досудового слідства та судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Вказане кримінальне провадження було розглянуте судом у скороченому порядку відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання, передача бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Доводи апеляції прокурора про скасування вироку суду щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання в зв`язку з м`якістю призначеного судом покарання останньому, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки при призначенні покарання засудженому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України об`єктивно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані які характеризують особу винного і сукупність всіх обставин у справі, при цьому належним чином мотивував своє рішення про можливість застосування відносно засудженого положень ст.75 КК України.

Так, судом при призначені покарання було враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочин, який віднесено до категорії тяжких, при цьому обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому судом першої інстанції не встановлено.

Судом також були враховані обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , а саме його щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має позитивну характеристику.

З урахуванням вище зазначених обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 з застосуванням ст.75 КК України є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4