ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.09.2015 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, студента ХНАДУ, не працюючого, не одруженого, не судимого, зареєстрованого за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,
В С Т А Н О В И В:
09.02.2013 р. зо другій годині ночі ОСОБА_7 , знаходячись в нічному клубі «Плазма», розташованому за адресою: м.Харків, пр. Тракторобудівників, 89-В, в ході словесного конфлікту між ним та ОСОБА_8 , на грунті раптово виниклих неприязливих стосунків, які склалися зв`язку із знайомством ОСОБА_8 з дівчиною ОСОБА_7 , не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, в той час як повинен був і міг передбачити настання таких наслідків, умисно наніс кулаком правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_8 , спричинивши йому забиті рани та синець на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Від отриманого удару ОСОБА_8 , втративши рівновагу, впав на тротуарну плитку, підвернувши стопу правої ноги, отримавши закриту тупу травму правого гомілковостопного суглобу у вигляді перелому латеральної лодижки і заднього краю великогомілкової кістки, яка за критерієм тривалого розладу здоров`я відноситься до ушкодження середнього ступеня тяжкості, і яка нанесена ОСОБА_7 потерпілому по необережності.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений вину у інкримінованому йому злочині не визнав, та пояснив, що 08.02.2013 р. він із своїми друзями приїхав у нічний клуб «Плазма». В період часу з першої на другу годину ночі він разом із своїм знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вийшли з клубу на вулицю, де між ним та потерпілим виник конфлікт із-за того, що ОСОБА_8 намагався познайомитися у клубі з його дівчиною ОСОБА_10 , в ході якого він штовхнув правою рукою ОСОБА_8 у груди, після чого відразу повернувся з ОСОБА_9 в приміщення клубу.
Незважаючи, на невизнання обвинуваченим своєї вини, суд дослідивши, представлені докази, вважає, що вина обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст.128 КК України, цілком доведена і підтверджується наступними доказами.
Потерпілий у судовому засіданні показав, що між ним та обвинуваченим близько о другій годині ночі 09.02.2013 р. біля входу в нічний клуб «Плазма» виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 наніс йому кулаком правої руки удар в ліву частину обличчя, від якого він впав на землю, втративши свідомість на декілька хвилин. Після чого на кареті швидкої допомоги його доставили до лікарні.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 203-С від 19.02.2013 р. у ОСОБА_8 встановлені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма правого гомілковостопного суглоба у вигляді перелому латеральної лодижки і заднього краю великогомілкової кістки, яка відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів; та забиті рани і синець на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як ушкодження, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів. Ці ушкодження виникли від ударної дії тупих твердих предметів і могли бути отримані 09.02.2013 р. о 02-00 годині (а.с.40-41).
З протоколів проведення слідчого експерименту від 16.04.2013 р. та від 06.08.2013 р. вбачається, що ОСОБА_8 в присутності експертів розкрив механізм нанесення йому удару ОСОБА_7 і падіння від удару з підверненням стопи правої ноги.(а.с.42-44, 52-53).
Згідно висновків судово-медичної експертизи № 590-С від 15.05.2013 р. та № 1269-С від 16.08.2013 р. показання ОСОБА_8 , надані ним в ході слідчих експериментів 16.04.2013 р. та 06.08.2013 р.. не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення у нього тілесних ушкоджень, і враховуючи кількість, локалізацію, механізм виникнення тілесних ушкоджень, розташованих у різних анатомічних областях та площинах, можливість їх утворення в умовах однократного, самовільного падіння потерпілого на площину з висоти власного росту є малоймовірною. (а.с.45-46, 54-55).
Згідно протоколу одночасного допиту осіб, проведеного 10.10.2013 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожен з них наполягав на свої показаннях, при цьому ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_7 наніс йому удар в обличчя кулаком, від якого він впав, а ОСОБА_7 показував, що він штовхнув ОСОБА_8 , після чого повернувся до приміщення клубу, а через 15 хвилин його забрав наряд міліції. (а.с.60-62).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.11.2013 р. свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка 09.02.2013 р. біля нічного клубу «Плазма» нанесла удар його знайомому ОСОБА_8 в обличчя, від якого останній впав (а.с.56-57).
Згідно протоколу одночасного допиту осіб, проведеного 15.11.2013 р., свідок ОСОБА_11 під час його одночасного допиту з ОСОБА_7 показав, що близько о 01-45 год. 09.02.2013 р., знаходячись біля нічного клубу «Плазма» ОСОБА_7 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 , від якого останній впав на землю (а.с. 64-67).
В якості доказу в судовому засіданні були відтворені відеозаписи з камер зовнішнього спостереження нічного клубу «Плазма». В ході відтворення було з`ясовано, що 09.02.2013 р. о 01 год. 45 хв. біля входу в нічний клуб «Плазма» між чоловіками мав місце конфлікт, в ході якого один з них наніс удар кулаком руки в обличчя іншому, від якого останній впав на землю.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував, що на відеозапису зафіксований він. Між тим, згідно протоколу огляду речей від 15.11.2013 р. в присутності ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 були відтворені відеозаписи з камер відео спостереження нічного клубу «Плазма» (ті що відтворювалися у судовому засіданні) і після їх відтворення від ОСОБА_7 та його захисника зауважень не надходило (а.с. 58-59).
Так само, не надійшло зауважень від потерпілого ОСОБА_8 під час відтворення цих відеозаписів, про що свідчить протокол огляду речей від 29.06.2013 р. (а.с.49-50).
В зв`язку з чим, суд робить висновок, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заперечували той факт, що саме вони зафіксовані на відеозапису, кім того, і сам обвинувачений визнає той факт, що в період часу, на який зазначає і сам потерпілий і який зафіксований на камері відеоспостереження, між ним та потерпілим виник конфлікт, в ході якого він наніс удар ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 також показав, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відбувся конфлікт біля входу до нічного клубу «Плазма», в ході якого вони штовхалися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був конфлікт у клубі із-за неї, після чого вони вийшли з клубу, але що було біля клубу вона не бачила.

Після дослідження доказів, суд критично оцінює показання обвинуваченого в частині невизнання ним вини, і вважає, що це є його позиція захисту, і у такий спосіб він намагається уникнути усієї повноти відповідальності за вчинений злочин. При цьому, його показання не відповідають всій сукупності зібраних та досліджених доказів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вищезазначені

данні щодо особи обвинуваченого. За зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у вигляді обмеження волі.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений вперше вчинив злочин, суд вважає, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, звільняє від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України та покладає обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Потерпілим заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з обвинуваченого на відшкодування матеріальної шкоди 12755,69 грн., які були витрачені на придбання ліків, на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн., і понесені судові витрати на оплату послуг адвоката у сумі 2000 грн. Суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням його доведеності. Так, потерпілим не надано доказів понесення затрат на придбання ліків та оплату послуг адвоката, в зв`язку з чим, в цій частині позов задоволенню не підлягає. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що відповідно до ст. 1176 ЦК України з урахуванням тривалості та характеру перенесених страждань з обвинуваченого на користь потерпілого належить стягнути 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на два роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя -