Справа № 1718/1-302/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2011 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю. В.

при секретарі Кудіній А. Р.

за участю прокурора Ковташа В. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни Рівненської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, судимого 5 липня 2006 року за ч. 1 ст. 240 КК України до штрафу в сумі 510 грн.,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

2 червня 2011 року біля 20 години на дорозі неподалік магазину „Копійка по вул. Ворошилова в смт. Клесів Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 на ґрунті неприязних стосунків, що раптово виникли, не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків своїх дій, хоча повинен був їх передбачити, штовхнув ОСОБА_2, який їхав на велосипеді, від чого той зїхав у канаву та впав, отримавши перелом великого горбка лівої плечової кістки, гематому передньо-внутрішньої поверхні верхньої третини лівого плеча, тобто середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Вина підсудного у вчиненні злочину, який у судовому засіданні вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та щиро розкаявся, підтверджується його визнавальними показаннями, в яких підсудний повно та детально пояснив про обставини скоєного злочину, викладені вище.

Суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України визнав за недоцільне дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорювались.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні виду та міри покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно; як помякшуючі покарання обставини приймає щире каяття підсудного та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе шляхом призначення виду покарання обмеження волі, покарання підсудному, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, слід призначити ближче до нижньої межі вказаного виду покарання.

З огляду на обставини справи суд вважає, що виправлення засудженого можливе без відбування призначеного покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України остаточне покарання слід призначити із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробовуванням.

Покарання у виді штрафу за вироком Сарненського районного суду від 5 липня 2006 року, не відбуте ОСОБА_1, підлягає самостійному виконанню і складанню за сукупністю вироків не підлягає на підставі ч. 3 ст. 72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити з випробовуванням з іспитовим строком на один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Покарання у виді штрафу в сумі 510 грн. за вироком Сарненського районного суду від 5 липня 2006 року виконувати самостійно.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: