Провадження № 1-кп/200/651/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0003452, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2015 року приблизно о 19 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись в торгівельному залі магазину «Bershka», розташованому по вул.Глінки, 2 в м.Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала чуже майно, яке належить ТОВ «Бершка Україна», а саме:

-чоловічий годинник «Bershka», артикул 9134/856/302, вартістю 497 гривень 67 копійок.

Після чого, з викраденим майном ОСОБА_5 намагалася залишити місце злочину, проте виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не змогла його закінчити і розпорядитися викраденим майном з причин, незалежних від її волі, оскільки була зупинена співробітниками магазину.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

21 вересня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, так як обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, у скоєному щиросердно покаялася.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням протягом одного року з покладенням обов`язку, передбаченого п.3 ч.1 ст.76 КК України, щодо повідомлення кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнала повністю та пояснила, що вона дійсно скоїла зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 01 вересня 2015 року ввечері вона знаходилась в ТЦ «Мост-Сіті» по вул.Глінки, 2 в м.Дніпропетровську. Перебуваючи в приміщенні магазину «Бершка», вона побачила на вітрині чоловічий годинник та вирішила його викрасти, щоб потім продати та заробити грошей. Для цього вона взяла цей годинник та поклала в сумку. Коли вона пройшла повз антикражні ворота, спрацювала антикражна система, охоронець попрохав її показати вміст сумки, де і знайшов викрадений нею годинник. Після чого були викликані співробітники міліції.

Заходи фізичного та психологічного примусу зі сторони робітників міліції в ході досудового розслідування до неї не застосовувались.

В скоєному покаялася.

Їй цілком зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення вона буде обмежена в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Крім того, вона повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, а також вид покарання, яке буде застосовано до неї в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з представником потерпілого вона заключила добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просила суд затвердити укладену між нею та представником потерпілого угоду про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті, та просив суд затвердили укладену угоду про примирення з обвинуваченою ОСОБА_5 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення з обвинуваченою він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження укладеної між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоди про примирення.

Вислухавши обвинувачену, представника потерпілого й прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), її умисні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обвинувачена ОСОБА_5 провину в скоєнні інкримінованого їй правопорушення визнала повністю та підтвердила обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті. Дані обставини об`єктивно підтверджуються її показами, даними в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження.

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_5 ,, оскільки вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинувачену ОСОБА_5 винною у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а її умисні дії, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорій середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, її відношення до скоєного.
Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язку, передбаченого п.3 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370-371, 374, 376, 474-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 21 вересня 2015 року угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши її відповідно до п.3 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 100 гривень, перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 323583, , призначення платежу за експертизу №21-09/15-ТЕ від 07.09.2015 року ( а.с.22).
Речовий доказ чоловічий годинник «Bershka», артикул 9134/856/302 вважати повернутими власнику ( а.с.27).

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1