Номер провадження: 11-кп/785/253/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в присутності представника ОВК-14 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 р. про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ройлянка Саратського району Одеської області, громадянина України, неодноразово судимого, засудженого останній раз:

01.03.2012 р. Саратським районним судом Одеської області за ст. 122 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 30.07.2013 р. ухвалою Саратського районного суду Одеської області іспитовий строк відмінено та направлено в місця позбавлення волі строком на 3 роки, ухвала вступила в законну силу 03.10.2013 р., (на виконання ухвали суду взятий під варту 30.10.2013 р.),

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Саратського районного суду Одеської області від 01.03.2012 р. ОСОБА_8 засуджений за ст. 122 ч.1 КК України за те, що 24.08.2011 р. в ході сварки з ОСОБА_10 наніс останньому один удар кулаком в нижню щелепу, спричинивши двійний закритий перелом, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості та йому призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України він був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою цього ж суду від 30.07.2013 р. в зв`язку з встановленням факту порушення засудженим покладених на нього обов`язків, а саме нез`явлення на реєстрацію в органи, які відають виконанням покарання, засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком суду. Вказана ухвала вступила в дію 03.10.2013 р. за результатами її перегляду апеляційним судом, після чого 30.10.2013 р. ОСОБА_8 був затриманий та доставлений в місця позбавлення волі для виконання покарання.

18.11.2015 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, мотивоване тим, що він довів своє виправлення примірною поведінкою, добросовісним відношенням до праці, має три заохочення від адміністрації, закінчує навчання в учбовому центрі ОВК №14 за спеціальністю робітника з комплексного обслуговування будівель та споруд, в силу ст. 134 п. 14 КВК України стягнень не має, сумлінно виконує покладені на нього КВК України обов`язки та має батьків пенсіонерів, які потребують його турботи.

16.12.2015 р. ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання на тій підставі, що, незважаючи на сумлінну поведінку в місцях позбавлення волі, враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , який не виконував покладені на нього обов`язки після призначення йому вироком іспитового строку та крім того, раніше вчиняв злочини під час іспитового строку та після умовно-дострокового звільнення, суд прийшов до висновку, що засуджений не виправився та його виправлення не досягло мети покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати зазначену ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, посилаючись на те, що рішення є незаконним, оскільки вважає, що судом не прийнято до уваги, що він сумлінно виконує покладені на нього КВК України обов`язки та має на утриманні батьків-пенсіонерів, а накладене на нього раніше стягнення в силу ст. 134 п. 14 КВК України вважається погашеним.

Заслухавши доповідача, представника ОВК-14, яка підтримала апеляцію, прокурора, який заперечував проти апеляції, дослідивши матеріали особової справи засудженого, розглянувши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляції.

Як зазначено в ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, в судовому засіданні при розгляді зазначеного клопотання суд мав дійти висновку виправився засуджений чи ні.

Відповідно до ухвали суду першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_8 виконує покладені на нього обов`язки, які передбачені ст. 8, ч.3 ст.107, ст. 118 КВК України, суд відмовив засудженому в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання на підставі даних про його поведінку до відбування останнього покарання, що не відповідає змісту ст. 81 КК України.

Для перевірки доводів апеляції про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційним судом ретельно досліджено матеріали особової справи засудженого та дані, які містяться в них, підтвердили обґрунтованість доводів апеляції.

Так, відповідно до матеріалів особової справи на виконання ухвали Саратського районного суду від 30.07.2013 р. про направлення ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Саратського районного суду Одеської області від 01.03.2012 р., останній був затриманий 30.10.2013 р. та з цього часу відбуває покарання, відбута частина якого на даний момент складає 2 роки 3 місяці 10 днів.

Відповідно до матеріалів особової справи, в тому числі довідки про стягнення та заохочення, рапортів про застосування до засудженого мір заохочення, відповідних подань, вбачається, що з 2014 р. ОСОБА_8 працевлаштований клейщиком на дільниці № 36 по виготовленню капців, де працює по теперішній час. 16.06.2014 р. він отримав попередження за порушення локалізації в у станові, а також отримав догану 27.10.2014 р. за аналогічне порушення - спробу порушити локалізацію поспілкуватись із засудженим з іншої дільниці. При цьому відповідно до рапортів майстра дільниці №36 (від 30.06.2014 р., 24.12.2014 р., 30.04.2015 р., 10.07.2015 р.) на протязі всього часу відбування покарання та виконання трудових обов`язків ОСОБА_8 характеризується тільки позитивно: до виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно, додержується правил техніки безпеки, правила проживання та норми законодавства не порушує, виконує вимоги адміністрації установи, своєю поведінкою подає приклад іншим засудженим, сумлінно ставиться до праці, поставлені завдання виконує якісно та у встановлений строк, бережно ставиться до обладнання та інвентарю, не пропускає роботу без поважних причин, приймав активну участь в облаштуванні нової дільниці № 36/1 з виготовлення капців, а саме зробив стяжку 100 м-2 підлоги, допомагав у встановленні устаткування. За результатами такої належної поведінки в 2015 р. засуджений отримав три заохочення і ні одного стягнення, а саме наказом від 02.03.2015 р. з нього достроково знято раніше накладене стягнення, а наказами від 01.07.2015 р. та 10.08.2015 р. оголошено подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Крім того, що засуджений сумлінно ставиться до праці, як зазначено в його клопотанні, він ще проходить та закінчує навчання в навчальному центрі № 14 по спеціальності «працівник по обслуговуванню будівель та споруд», що не спростував працівник ОВК, а зазначив, що такі дані заносяться до особової справи тільки по закінченню навчання та видачі засудженому певного посвідчення.

Задовільні характеристики на засудженого від 05.05.2015 р. та 02.11.2015 р. не в повній мірі відповідають наявним в матеріалах особової справи даним, які характеризують засудженого на протязі 2015 р. тільки з позитивної сторони. Характеристика від 05.05.2015 р. взагалі містить дані про те, що засуджений не працевлаштований, що спростовується всіма іншими документами.

Викладені дані очевидно свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання. Особа в будь-який момент свого життя може стати на шлях виправлення, а тому її попередня поведінка до відбування покарання має враховуватись при оцінці даних про наявність під став для задоволення клопотання, проте ці обставини про особу засудженого не можуть бути визначальними.

Проте, як видно із ухвали суду першої інстанції суд в основу прийняття рішення поклав саме дані про особу засудженого до відбування ним покарання, що не відповідає вимогам ст. 81 КК України. Крім того, твердження суду, що сам факт звернення з клопотанням про УДЗ не може свідчити про необхідність його автоматичного задоволення, суперечить висновкам суду про те, що ОСОБА_8 демонструє сумлінну поведінку, працевлаштований та має три заохочення та виконує пов`язані на нього обов`язки.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що в ході розгляду клопотання засудженого суд першої інстанції допустив неповноту дослідження обставин справи, його висновки про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого не відповідають фактичним обставинам справи, а тому ухвала суду як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню, а клопотання засудженого задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 р. про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Саратського районного суду Одеської області від 01.03.2012 р., на невідбутий строк 8 місяців 20 днів.

Копію ухвали направити Начальнику Одеської виправної колонії УДПС України в Одеській області №14 для негайного виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4