АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11кп/796/1341/2015 Головуючий в суді 1інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, кримінальне провадження № 0000398 від 14 січня 2015 року за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 24 листопада 2005 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, 23 серпня 2011 року на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області звільнений від відбування призначеного покарання на підставі п. а ст. 3 Закону України «Про амністію у 2011 році», 12 вересня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року та остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін. Початок строку відбування покарання визначено з 14 січня 2015 року.

У справі вирішено питання щодо цивільного позову, сплати процесуальних витрат та вирішено питання щодо речових доказів.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 14 січня 2015 року близько 15 години 20 хвилин, умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку № 24/26 по вул. Колекторна, в м. Києві, побачив автомобіль «Porsche Cayenne» темно-синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з якого вирішив викрасти майно.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з автомобіля, переслідуючи мету незаконного збагачення, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підійшов до вищевказаного автомобіля та за допомогою камінця, який підняв з землі неподалік автомобіля, розбив переднє праве скло в дверях автомобіля, та викрав з салону автомобіля сонцезахисні окуляри «DKNY» вартістю 800 грн., CD- диск з аудіо записами вартістю 300 грн., брелок дистанційного керування «Sarm» для автоматичних воріт вартістю 600 грн., сумку шкіряну чорного кольору вартістю 200 грн., завдавши ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 2100 гривень. після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, та в подальшому по вул. Колекторній в м. Києві, був затриманий працівниками ДАІ Дарницького районного управління міліції.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71 КК України шляхом приєднання до даного покарання частини невідбутого покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2014 року, остаточно призначити до відбуття покарання виді 6 років позбавлення волі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що судом при призначенні покарання за сукупністю вироків, грубо порушено вимоги ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України, оскільки призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року покарання є нижчим, від призначеного покарання Дарницьким районним судом м. Києва від 12 вересня 2014 року, а призначене покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Вказує, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , судом не враховано підвищену суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість вчинених злочинів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора міста Києва ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням норм ч. 3 ст. 349 КК України, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильного зрозуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумніві у добровільності та істинності їх позицій. В зв`язку з цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України учасниками кримінального провадження не оспорюються та не оскаржують ся, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів виходить із того, що у відповідності до ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено з урахуванням вимог ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше судимий, на момент затримання працював, має позитивні характеристики, має на утриманні працездатну матір, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги прокурора про грубе порушення судом першої інстанції вимог ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України, оскільки призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року покарання є нижчим, від призначеного покарання Дарницьким районним судом м. Києва від 12 вересня 2014 року, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно з ч. 4 ст. 71КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Так, відповідно до ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_7 було затримано 13 лютого 2012 року, 16 лютого 2012 року постановою Дарницького районного суду м. Києва строк затримання ОСОБА_7 продовжено до 10 діб, та постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2012 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 с. 309 КК України.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, та, у відповідності до ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та ОСОБА_7 звільнено з-під варти в залі суду 12 вересня 2014 року.

Таким чином, до постановлення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року, строк тримання під вартою ОСОБА_7 становив 2 роки 6 місяців 29 днів, а відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання.

Таким чином, призначене вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року остаточне покарання, з урахуванням часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року, а саме, у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, не суперечить вимогам ч. ч. 1, 4, ст. 71 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 є законним та обгрнутованим, а тому підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року та остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

_____________________ ______________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4