Єдиний унікальний номер 727/1610/15-к
Номер провадження 1-кп/725/54/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001540 від 05 листопада 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, азербайджанця за національністю, уродженця м. Мирний, Якутія, без постійного місця проживання, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 199 та ч. 2 ст. 199 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та ч. 2 ст. 199 КПК України, за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету спрямовану на отримання прибутку за рахунок збуту підробленої іноземної валюти, за невстановлених слідством обставин, з метою подальшого збуту, придбав та зберігав підроблену банкноту номіналом 100 евро. В подальшому, 01.09.2014 року, приблизно біля 17 години 05 хвилин, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що грошова банкнота номіналом 100 євро, яку він зберігав при собі є підробленою, зайшов в магазин «Фобос», розташований в м. Чернівці по вул. Челюскінців, 4, де реалізуючи свою корисливу мету, обрав для придбання камеру відеоспостереження вартістю 490 гривень, що в еквіваленті до іноземної валюти, значно менше ніж 100 євро. Після чого, звернувшись до власника магазину ОСОБА_4 , що в той час перебував в магазині, надав останньому в якості розрахунку наявну у нього підроблену банкноту 100 євро серії S1, яка, згідно висновку експерта № 2555 к від 11.12.2014 року, за способами виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку даного виду, що перебуває в офіційному обігу. При цьому ОСОБА_4 , не будучи обізнаним в тому, що надана банкнота є підробленою, в якості здачі за отриману банкноту номіналом 100 євро, передав ОСОБА_9 гроші в сумі 70 євро та 60 гривень. В результаті чого ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на суму 2050 гривень.

Крім того, не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету спрямовану на отримання прибутку за рахунок збуту підробленої іноземної валюти, за невстановлених слідством обставин, з метою подальшого збуту, придбав та зберігав підроблену банкноту номіналом 200 євро. В подальшому, 23.09.2014 року приблизно біля 21 години 05 хвилин ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що грошова банкнота номіналом 200 євро, яку він зберігав при собі, є підробленою, зайшов в бар «Red Grey», розташований в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 154, де реалізуючи свою корисливу мету, замовив напої на загальну суму 50 грн., що в еквіваленті до іноземної валюти, значно менше ніж 200 євро. Після чого, звернувшись до ОСОБА_5 , що в той час перебувала за барною стійкою, надав останній в якості розрахунку наявну у нього підроблену банкноту 200 євро серії L8, яка, згідно висновку експерта № 2572 к від 18.12.2014 року, за способами виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку даного виду, що перебуває в офіційному обігу. При цьому ОСОБА_5 , не будучи обізнаною в тому, що надана банкнота є підробленою, в обмін за отриману банкноту номіналом 200 євро, передала ОСОБА_9 кошти в сумі 3500 гривень. В результаті чого ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, підтвердивши усі фактичні обставини вчинення злочинів та суду пояснив, що він дійсно при встановлених слідством обставинах збув двічі потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підроблені банкноти номіналом 200 євро й відповідно номіналом 100 євро. Просив суворо його не карати та врахувати стан його здоров`я.

За згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у зв`язку із чим суд обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого даних. При цьому, судом роз`яснено обвинуваченому і обвинувачений у категоричній формі підтвердив добровільність такої позиції щодо визнання своєї вини і недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються. Також судом роз`яснено обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 01.09.2014 року, приблизно о 17 годині дня, ОСОБА_8 зайшов до його магазину «Фобос», розташованого в м. Чернівці по вул. Челюскінців, 4, де оглянувши увесь товар, проявив цікавить до камери зовнішнього спостереження, яку в подальшому придбав, надавши особисто йому в якості розрахунку грошову купюру номіналом 100 Євро та в якості здачі за отриману банкноту номіналом 100 євро, отримав від нього кошти в сумі 70 євро та 60 гривень, а також замовив ще три камери, залишивши номер телефону, на якій необхідно було передзвонити при надходження товару. Однак, як виявилося в подальшому, номер телефону належав службі-таксі. Також суду пояснив, що в подальшому ним виявлено, що надана обвинуваченим купюра в 100 Євро була фальшивою. При цьому, оскільки в магазині не було апаратури для перевірки її справжності, одразу ж не зрозумів, що купюра, надана обвинуваченим, фальшива, а виявивши, що купюра фальшива, звернувся до правоохоронних органів та надав матеріал, відзнятий на відеокамеру, яка була встановлена у приміщенні магазину. При цьому, суду також пояснив, що після перегляду відеоматеріалу, знятого на відеокамеру, яка знаходить в магазину він зрозумів, що повідка обвинуваченого за своїми ознаками свідчила про те, що останній мав намір на вчинення злочину. Зокрема, він був добре вдягнений та весь час, знаходячись у приміщенні магазину проводив телефонну розмови ділового характеру, намагаючись у такий спосіб зарекомендувати себе як успішну та ділову особу, а також намагався звернути увагу на те, що у нього наявні кошти оскільки, у його гаманці знаходилось значна кількість купюр номіналом по 100 Євро.

Крім того вказав на те, що обвинуваченим завдана йому шкода не була відшкодована, а також не була повернута і придбана ним камера, а тому він в повному обсязі підтримує заявлений цивільний позов та просив стягнути з обвинуваченого грошові кошти в розмірі 2050 грн., що еквівалентно 100 Євро.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи допитана в ході розгляду справи, суду пояснила, що наприкінці вересня 2014 року, точної дати не пам`ятає, вона знаходилась у барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому в АДРЕСА_1 , де допомагала своєму свекру ОСОБА_10 й відповідно того вечора виконувала функції бармену. Приблизно о 9-10 годині вечора до кафе завітав обвинувачений, присів за барну стойку та замовив каву і 50 гр. віскі. При цьому, перебуваючи біля барної стойки весь час розмовляв по телефону. Для розрахунку надав грошову купюру номіналом 200 євро, сказавши при цьому, що гривневих коштів він не має, оскільки щойно приїхав із-за кордону та не встиг обміняти. Крім того замовив столик, а також попростив приготувати кілька стейків, пояснивши це тим, що має намір зустрітися к барі із своїми друзями, тому після цього вона вирішила обміняти йому грошову купюру в 200 євро на гривні, надавши з особистих коштів приблизно 3500-3800 грн., однак точної суми не пам`ятає. Свідком даний подій була офіціанта бару ОСОБА_11 . В подальшому, взявши грошові кошти, обвинувачений одразу ж зник, не розрахувавшись ні за каву, ні за замовлене віскі, за що вона розраховувалась особисто, а також до кафе не приходили ніякі друзі обвинуваченого. При цьому, моменту його зникнення вона не повідомила. Також вказала на те, що отримані від обвинуваченого кошти вона тримала при собі приблизно тиждень та коли намагалася їх обміняти, її приятель їй повідомив, що це фальшиві кошти, однак дуже гарної якості. Через кілька днів, обдумавши дану ситуацію та трохи заспокоївшись, звернулась до правоохоронних органів із відповідною заявою та надала відеоматеріал, знятий того дня на камеру відеоспостередження, яка була улаштована в кафе та знаходилася саме біля барної стойки. На даному відеоматеріалі добре видно як обвинувачений сидить за барною стойкою, п`є каву, розмовляє по телефону та в подальшому передає фальшиві грошові кошти.

Крім того, вказала на те, що в повному обсязі підтримує заявлений нею цивільний позов, оскільки завдана їй обвинуваченим шкода не була відшкодована й відповідно просила стягнути з обвинуваченого на свою користь 3500 грн. завданої матеріальної шкоди.

Таким чином, аналізуючи всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 доведеною у повному обсязі і кваліфікує його дії як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут підробленої іноземної валюти та за ч. 2 ст. 199 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут підробленої іноземної валюти, за кваліфікуючою ознакою повторність, а також вважає, що органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 199 та ч. 2 ст. 199 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги те, що вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення відповідно до положень ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, дані злочини вчинив у період не знятої та не погашеної у визначеному законом порядку судимості, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, позитивно характеризується по місцю відбування покарання, шкоду завдану потерпілим добровільно не відшкодував.

При цьому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Так, згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В той же час, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини, вчинив злочин у період непогашеної та не знятої у визначеному законом порядку судимості, незважаючи на обізнаність щодо правових наслідків повторного вчинення злочину, належних висновків для себе не зробив, що на переконання суду свідчить про його схильність до вчинення суспільно-небезпечних діянь, тому при визначенні відповідного виду покарання, а також ураховуючи думку потерпілих та тяжкий стан здоров`я обвинуваченого й відповідно наявність тяжких захворювань, зокрема онкологічне захворювання, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальних санкцій ч. 1 та ч. 2 ст. 199 КК України.

Крім того, з огляду на особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе виключно при реальному відбутті строку покарання, й відповідно підстав для застосування щодо нього положень ст. 75 КК України не вбачає.

Також суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_7 ст. 69 КК України, оскільки призначення більш м`якого або іншого покарання ніж передбачено санкцією інкримінованих йому статей особливої частини КК України не буде відповідати характеру скоєних злочинів, їх суспільній небезпеці, відношенню обвинуваченого до скоєного та його особі, а також відсутні й підстави для застування до обвинувачення положень ст. 84 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній медичний висновок спеціальної лікарської комісії територіального органу ДПтС України, наданий згідно положень розділу 6 пунктів 1, 2 спільного наказу Міністерства юстиції України № 1348/5/572 від 15 серпня 2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі».

Крім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 в минулому неодноразово засуджувався.
Зокрема, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року обвинуваченого було засуджено до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, а вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2015 року, з урахуванням вищевказаного вироку, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, а також за злочини, які були ним вчинені після вчинення інкримінованих йому за даним обвинуваченням злочинів.
Так, за змістом ч. 4 ст. 70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.

За таких обставин, суд ураховуючи вищевказане, приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити із врахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю вчинених ОСОБА_7 злочинів, за які він засуджений вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2015 року, із врахуванням покарання, призначеного Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 20 листопада 2014 року, до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, остаточно призначивши йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Щодо цивільних позовів потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди, то суд вважає, що дані позиви підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин, суд, виходячи з доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 ст. 199 та ч. 2 ст. 199 КК України, а також з урахуванням положень ст. ст. 1166, 1192 ЦК України та визначеного у обвинуваченні розміру заподіяної потерпілим шкоди і визнання судом цього обвинувачення доведеним, суд приходить до висновку, що цивільні позови потерпілих підлягають задоволенню й відповідно з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода в розмірі 2050 грн., а на користь потерпілої ОСОБА_5 заподіяна матеріальна шкода в розмірі 200 євро, що еквівалентна станом на день вчинення злочинних дій у відношенні потерпілої 3469 грн., а також коштів, витрачених потерпілою на оплату замовлених у барі обвинуваченим напоїв, що в загальній сумі становить 3500 грн.

Питання про речові докази, які є в справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67 КК України ст.ст. 349, 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199 та ч. 2 ст. 199 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 199 України у вигляді 3 (трьох) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 199 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

На підставі ч.1, ч. 4 ст. 70 КК України застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю вчинених ОСОБА_7 злочинів, за які він засуджений вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 квітня 2015 року, із врахуванням покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2014 року, до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, остаточно призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 2 жовтня 2014 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 2050 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 3500 грн.

Речові докази:

-оптичний диск DVD-RW, виданий ОСОБА_4 , приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

-банкноту номіналом 100 євро серії S1, здану на зберігання до Облік грошових знаків, бланків документів, цінних паперів та пластикових платіжних карток при НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області під номером 29-Е та банкноту номіналом 200 євро серії L8, здану на зберігання до Обліку грошових знаків, бланків документів, цінних паперів та пластикових платіжних карток при НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області під номером 30-Е залишити в колекції обліку грошових знаків, бланків документів, цінних паперів та пластикових платіжних карток при НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області;

-оптичний диск «Verbatim DVD-R» РАРА29SB11213771, приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових технічних експертиз документів в розмірі 799 грн. 37 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1