Справа № 175/2270/15-к
Провадження № 1-кп/175/101/15
Вирок

Іменем України
17 вересня 2015 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0000378 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, там же проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 25.10.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ст.ст.185 ч.2, 289 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. За ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.02.2014 року вирок змінено: вважати засудженим за ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; за ст.289 ч.2 КК України кримінальне провадження закрите;

- 13.08.2015 року Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисний злочин, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.

Так, 19 лютого 2015 року близько 11.00 години він, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , де упевнився у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, й діючи умисно, шляхом вільного доступу з території домоволодіння, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, приналежне ОСОБА_6 , а саме:

- металеву решітку розміром 2х1,5 метри з металевою проволокою всередині вартістю 270 грн.,

- холодильник ТМ «Дніпро-2» однокамерний з морозильною камерою (радянського виробництва) вартістю 500 грн., і з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 770 грн. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, але від дачі показань відмовився, підтвердивши свої показання на досудовому слідстві й заявив, що завдану крадіжкою шкоду він добровільно відшкодував шляхом передачі ОСОБА_7 трьох рулонів сітки-рабиця.

Провина ОСОБА_8 у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими судом за клопотанням сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, указаних у обвинувальному акті було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, й суд його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_8 , - двічі притягався до кримінальної відповідальності за крадіжку чужого майна і грабіж, на момент вчинення інкримінованого злочину мав одну незняту і непогашену судимість, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, активне сприяння органу досудового розслідування у розкриті злочину і добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65, 67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_8 , який після засудження з випробуванням не зробив належних висновків, на шлях виправлення не став і вчинив умисний злочин, віднесений ч.3 ст.12 КК України до категорії середньої тяжкості до засудження 13 серпня 2015 року, а також позиції прокурора щодо виду і міри покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_9 цивільний позов не заявляв і претензій до обвинуваченого не має у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, призначеним за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк покарання обчислювати з 17 вересня 2015 року і у строк покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року, тобто з 20 години 40 хвилин 15 травня 2015 року по 16 вересня 2015 року включно.

До набрання вироком законної сили обвинуваченого ОСОБА_4 тимчасово залишити у Дніпропетровському слідчому ізоляторі.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1