Кримінальне провадження № 1-кп/331/321/2015
ЄУН 331/3771/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Потерпілого ОСОБА_4

Представника потерпілого ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, освіта вища, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24.04.2015 приблизно о 19 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Опель Аскона», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині Набережної магістралі від вул. Української в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжя. Швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 складала приблизно 100 км/год., що значно перевищує дозволену на даній ділянці проїжджої частини швидкість руху 60 км/год.

В цей же час, ОСОБА_4 , здійснюючи рух на велосипеді поблизу парку «Перемоги» в Жовтневому районі м.Запоріжжя почав перетин проїжджої частини Набережної магістралі, рухаючись справа наліво за ходом руху водія ОСОБА_6 , в недозволеному для її перетині місці.

При цьому ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де сказано:

п.10.1. «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,маючи об`єктивну можливість виявити автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , що рухався з перевищенням швидкості руху, в безпеці маневру не переконався, а почав рух з правого тротуару, перетинаючи три смуги руху Набережної магістралі.

В свою чергу водій ОСОБА_6 під час руху в районі парку «Перемоги», діючи в порушення вимог п. п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України де сказано:

«п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

п.12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7 цих Правил», мав об`єктивну можливість виявити велосипедиста ОСОБА_4 , що почав перетинати проїжджу частині Набережної магістралі та зупинити транспортний засіб до місця наїзду за умов руху з дозволеною на даній ділянці проїжджої частини швидкістю.

Натомість, ОСОБА_6 продовжив рух зі значним перевищенням швидкості керованого автомобіля, в результаті чого, після виявлення велосипедиста та застосування мір екстреного гальмування не зміг зупинитися до місця наїзду та скоїв наїзд передньою частиною керованого автомобіля на велосипед ОСОБА_4 .

В результаті ДТП велосипедист ОСОБА_4 , згідно висновку судової медичної експертизи №1850М від 21.05.2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: «закритого перелому потиличної кістки справа з порушенням цілісності великого потиличного отвору, забиття головного мозку, рани в потиличній області», що в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, тілесні ушкодження у вигляді : «закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів», що кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня, а також тілесні ушкодження у вигляді: « множинних подряпин в області обличчя, голови, тіла, кінцівок (більш точна локалізація не вказана)», що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №233/15 від 22.05.2015 року в діях водія ОСОБА_6 наявні невідповідності вимогам п. п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Водій ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 шляхом зупинки керованого автомобіля до місця наїзду при русі з дозволеною швидкістю в населеному пункті.

В діях велосипедиста ОСОБА_4 , наявна невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали. Технічна можливість ОСОБА_4 запобігти наїзду залежала від виконання ним вимог п. 10.1 ПДР України.

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи №218/15 від 14.05.2015 року величина мінімальної швидкості руху автомобіля «Опель Аскона» реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням слідової інформації визначається рівною не менше 98,6-102,9 км/год.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та щиросердно раскаявся у скоєному та підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів характеризуючих особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Як пом*якшуючі відповідальність обставини суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та часткове відшкодування завданої шкоди. Обставини, що обтяжують покарання судом не вбачаються.

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини як пом*якшуючі так і обтяжуючі покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується. На обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває.

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 300 гривень матеріальної шкоди та 45000 гривень моральної шкоди, а також про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» 25398 гривень 45 копійок матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав в повному обсязі. Представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», який своєчасно повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з*явився. Суд вважає за можливе розглянути цивільний позов без його участі відповідно до ч. 2 ст. 326 КПк України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експертизи проведені державною установою.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Призначити обвинуваченому ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов*язання залишити без зміни. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 300 (триста) гривень матеріальної шкоди та 45000 (сорок п*ять тисяч) гривень моральної шкоди, а всього стягнути 45300 (сорок п`ять тисяч триста) гривень.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_4 25398 (двадцять п`ять тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 45 копійок матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди, а всього стягнути 30398 (тридцять тисяч триста дев`яносто вісім) гривень 45 копійок.

Речові докази:

-Автомобіль «Опель Аскона», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 залишити йому за належністю;

-велосипед, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити йому за належністю.;

-окуляри з лінзами, два фрагменти з світло відбиваючого катафоту велосипеда, заглушку механізму швидкості велосипеду, які зберігаються в камері схову речових доказів ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: