Справа № 169/509/15-к
Провадження № 1-кп/169/71/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Літин Турійського району Волинської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, неодруженої, громадянки України, раніше несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, з угодою про визнання винуватості,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 на початку червня 2015 року на земельній ділянці поблизу свого житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно посіяла насіння рослин маку і до 24 липня 2015 року незаконно вирощувала для власних потреб 482 рослини маку, які відповідно до висновку експерта № 482/482 від 05 серпня 2015 року є рослинами виду «мак снотворний» і відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби і психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконний посів і незаконне вирощування снотворного маку в кількості від ста до п`ятисот рослин.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 11 серпня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

26 серпня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Турійського району ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої обвинувачена ОСОБА_5 взяла на себе зобов`язання беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри у судовому провадженні, сторони узгодили, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, призначається у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; обвинувачена ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачена санкцією ч. 1 ст. 310 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, яке буде їй призначено у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою відсутні чи остання не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечувала у судовому засіданні і обвинувачена ОСОБА_5 .

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого обвинуваченою злочину є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.

З огляду на вказане, повно і всебічно з`ясувавши обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК України наявні в матеріалах провадження докази, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 472-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 серпня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Турійського району ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази: 479 (чотириста сімдесят дев`ять) рослин снотворного маку, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Турійського РВ УМВС України у Волинській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 230 (двісті тридцять) гривень 40 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий