Перечинський районний суд Закарпатської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В.О.,

при секретарі Багара Н.М.,

з участю прокурора Чурей О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, № 56 Перечинського району Закарпатської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Перечинського районного суду від 01 серпня 2008 року до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2010 року біля 20.00 год. ОСОБА_1 будучи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на подвір'ї будинку № 56 в с. Липовець Перечинського району, на ґрунті особистих неприязних відносин затіяв сварку з ОСОБА_2, під час якої наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_2, після чого повалив його на землю, таким чином, що останній впав на праву руку, тим самим спричинивши ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому суглобового відростку нижньої щелепи зліва, перелому основи п'ятого пальця правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 13 червня 2010 року біля 20.00 год. він прийшов додому в нетверезому стані і затіяв сварку зі своєю бабусею, яка продовжувалася біля десяти хвилин, коли прийшов його дядько ОСОБА_2 Вони почали сваритися, а потім він не витримав і наніс ОСОБА_2 удар рукою по обличчю. Від даного удару ОСОБА_2 трохи похитнувся, а потім накинувся на нього, вони вдвох впали на землю і схопившись за одяг качалися по землі. Далі ОСОБА_2 подивився на свою матір і побачивши, що їй стало погано, залишив його, підвівся із землі, і взявши матір під руки пішов в середину хати. А він пішов з дому і повернувся біля 21:00 год. та пішов спати. З його дядьком ОСОБА_2 у них склалися неприязні відносини і дані конфлікти в них і раніше виникали.

При визначені обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд, з врахуванням позицій учасників судового розгляду, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299 КПК України, обмежується визнавальними показами підсудного, дослідження решти доказів вважає недоцільним.

Оцінюючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Вина підсудного у вказаному злочині доведена повністю, чого він сам не заперечує.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання суд визнає щире каяття підсудного у вчиненному, активне сприяння у розкритті злочину та відшкодування шкоди завданої злочином.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання підсудного ОСОБА_1, можливі без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід підсудній до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, с у д , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки, а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: Чепурнов В.О.