ВИРОК
іменем України
06.01.2016 року Тростянецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Тростянець Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000372 06.11.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Журавлівка Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працюючого, інваліда ІІ-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.08.2000 Тульчинським районним судом Вінницької області за ст.141 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна, з відбуванням покарання в колонії посиленого режиму. Звільнився з місць позбавлення волі 22.02.2002 року відповідно постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк покарання 8 місяців; 14.12.2004 Тульчинським районним судом Вінницької області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 11.04.2006 відповідно постанови Староміського районного суду м. Вінниці на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк покарання 11 місяців 22 дні. Згідно ст. 89 КК України судимість не знята та непогашена; 21.05.2007 Немирівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. В силу ст.71 КК України приєднано 6 місяців по вироку Тульчинського районного суду від 14.12.2004 і всього 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 03.04.2010 відповідно постанови Крижопільського районного суду Вінницької області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк покарання 1 рік 14 днів. Згідно ст. 89 КК України судимість не знята та непогашена,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
05.11.2015 близько 09:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в гостях у будинку своєї родички ОСОБА_6 , 1948 року народження за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 та застеляючи в кімнаті ліжко виявив під матрацом грошові заощадження ОСОБА_6 , які були замотані у носову хустинку, після чого у ОСОБА_4 раптово виник умисел на скоєння крадіжки грошей належних ОСОБА_6 . ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел на скоєння крадіжки грошей, повторно, умисно, переслідуючи корисливі мотиви, таємно, скориставшись відсутністю у будинку господаря ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з-під матрацу ліжка житлового будинку ОСОБА_6 вчинив крадіжку грошей в сумі 30 тис. гривень. В подальшому ОСОБА_4 залишив будинок та розпорядився викраденими грішми на власний розсуд, розтративши частину викрадених грошей на особисті потреби. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 30 тисяч гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

06.01.2016 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді двох років позбавлення волі із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України та застосуванням відповідних положень ст.76 КК України та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила примирення, просив угоду затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, додавши, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладених угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п.1 ч.4 та п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 05.11.2015 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угод про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 06 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 06.01.2016 покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 614 грн. 40 коп. витрат на проведення дактилоскопічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: