Справа №718/2407/15-к
Провадження №1-кп/718/138/15
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, учня 9 класу Киселівської ЗНЗ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , законного представника підсудного ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,
13.01.2015 року приблизно о 14:55 годині малолітній ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом моторолером марки «КУМСО», без державного реєстраційного номерного знака, на якому перебував один пасажир - неповнолітній ОСОБА_9 , рухався вулицею Шевченка с. Киселів Кіцманського району Чернівецької області, по дорозі з двохстороннім рухом в напрямку вулиці Великорської с. Киселів в правій смузі руху зі швидкістю приблизно 50-60 км/год. Під час руху ОСОБА_5 , знаходячись за кермом даного транспортного засобу, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість в своїх діях, заїхав у вибоїну на проїзній частині дороги, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив занос і в подальшому перекидання моторолера. Внаслідок чого пасажир даного транспортного засобу - ОСОБА_9 від перекидання моторолера та удару головою об металевий стовп, що знаходився на узбіччі дороги, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, перелому склепіння та основи черепа, вдавленого перелому тім`яної кістки справа, забою головного мозку важкого ступеня, субрахноїдального крововиливу, які відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_5 пунктів 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме:
п. 12.1: Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.3: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкодити.
Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечене діяння передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні малолітніх ОСОБА_5 свою вину визнав та суду показав, що 13.01.2015 він зустрівся із своїми друзями щоб поспілкуватися. Під час розмови ОСОБА_10 запропонував йому взяти маску для вечірніх танців, адже ввечері повинні були святкувати «Василя». Оскільки ОСОБА_10 живе в іншому кінці села, було вирішено взяти моторолер. Коли він сів за кермо моторолера, а ОСОБА_11 сів позаду, вони вирушили в сторону вул. Шевченка в с. Киселів. Проїжджаючи по вказаній вулиці зі швидкістю близько 40 км/год. в один із моментів він наїхав в вибоїну, яка була на дорозі, і відчув що втрачає контроль над моторолером. Після цього його кинуло вбік, від чого вони обоє впали в кювет. Коли він оглянувся, то помітив що лежить на землі, поряд з ним лежав ОСОБА_10 , який ніяк не відреагував на його крик оскільки знаходився без свідомості. Згодом до місця ДТП прибігли сільські хлопці, які знаходились неподалік, і відвезли їх в сільську амбулаторію.
Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Крім того в заяві зазначив, що ніяких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_12 не має, а тому просив суд суворо не карати.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків.
Захисник в судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд батьків, про що не заперечували інші учасники процесу.
Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України по кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
На момент вчинення правопорушення ОСОБА_5 виповнилось 13 років. Згідно ч.2 ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України настає при досягненні особою 16 річного віку.
Відповідно до ст. 105 ч. 1 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.У такому випадку суд згідно ст. 105 ч. 2 п. 3 КК України застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Згідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Положенням ст. 105 ч. 3 КК України встановлено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених у п. 2 та 3 ч. 2 цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
П. 7 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» встановлено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 навчається в 9-му класі Киселівської ЗНЗ. За час проживання та навчання в с. Киселів зарекомендував себе позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, ознак підвищеної схильності до брехливості не виявлено, вперше вчинив злочин, щиро розкаявся, бездоганно поводив себе після вчинення злочину. Його батьки, ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , також характеризуються виключно позитивно, користуються повагою та авторитетом серед односельчан, крім того приділяють належну увагу вихованню сина. Дані факти підтверджують дослідженими в судовому засіданні характеристиками та висновком судово-психіатричного експерта (а.с. 91-101).
Аналізуючи вищенаведене, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без покарання, а тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд батьків.
Керуючись ст.ст. 12, 22, 97, 105, 285 КК України, ст.ст. 119, 497, 498, 501 КПК України, суд
Клопотання задовольнити.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, закрити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків, ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_7 на користь держави: 442,26 гривень за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу; 552,42 гривень за проведення судово-автотехнічної експертизи.
Речовий доказ по справі, а саме, моторолер марки «KYMCO», який знаходиться на відповідальному зберіганні в ОСОБА_13 залишити в останнього.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1