№ 5-7294ск15
П О С Т А Н О В А

22 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_2 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року,
в с т а н о в и в:
зі змісту касаційної скарги засудженого убачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Постановою судді судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2015 року засудженому було відмовлено у витребуванні кримінальної справи щодо нього із зазначенням недоліків його касаційної скарги.

При цьому йому роз`яснювалося, що в силу ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 цього Кодексу, відповідно до якої в скарзі, крім іншого, зазначаються вказівки на те, у чому полягає незаконність судових рішень, доводи на обґрунтування такої позиції, а також конкретне прохання з урахуванням того, яке рішення може ухвалити суд касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, підставами для скасування вказаних судових рішень касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 КПК України 1960 року).
Проте, як видно зі змісту повторно поданої касаційної скарги, засуджений не усунув всіх недоліків, вказаних у постанові від 22 грудня 2015 року, оскільки він знову посилається, крім іншого, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність досудового і судового слідства, що згідно з ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Окрім вказаного, прохальна частина касаційної скарги засудженого є неконкретною та містить альтернативні вимоги, тобто складена без урахування вимог ст. 396 КПК України 1960 року, що регулює повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема, скасування оскаржуваних судових рішень в частині призначеного покарання та направлення кримінальної справи на нове розслідування або новий судовий розгляд не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Згідно зі ст. 388 КПК України 1960 року, справа не витребовується, якщо скарга, відповідно до вимог статей 350, 398 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року та п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,
п о с т а н о в и в:
відмовити засудженому ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо нього для перевірки в касаційному порядку.
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо вона надійде в межах строку, визначеного ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи (скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущений цей місячний строк при повторному зверненні до суду).
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1