Справа № 333/5083/15-к
Справа № 333/5083/15-К
Пр. № 1-кп/333/491/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Санкт-Петербург, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

-02.10.1998 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, звільнений 17.10.2003 року пна підставі постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 10.10.2003 року умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяці;

- 12.03.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць 12 днів (звільнений з-під варти в залі суду);

-11.11.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки;

-19.10.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців; звільнений 06.03.2014 року за ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.02.2014 року умовно- -достроково, невідбутий строк 8 місяців 16 днів;

-24 липня 2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання за ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:
20.06.2015року в період часу з 17 годин 10 хвилин до 17 годин 40 хвилин, ОСОБА_4 , будучи раніше засуджений за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановлений законом строк, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникнення в інше приміщення, знаходячись на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що його дії не будуть ніким помічені, через рухому стійку майстерні, яка у вказаний час не працювала та була зачинена на замок вхідних дверей, перехилився тулубом у крізний отвір, що утворився між вказаною стійкою та стінкою майстерні, таким чином, проник до її приміщення, звідки, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: ноутбук «Леново 6570» у корпусі чорного кольору (серійний заводський номер СВ 15682203), вартістю 4000,00 грн. та мобільний телефон «Нокіа Корпоратіон 1202-2» у корпусі сіро-чорного кольору (імей НОМЕР_1 ), вартістю 120,00 грн. Після цього з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинена майнова шкода на загальну суму 4120,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факти його скоєння за обставин, викладених вище, розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати та пояснив, що він 20.06.2015 року через рухому стійку майстерні, перехилився тулубом через отвір, проник до майстерні, де викрав ноутбук і телефон, який в подальшому продав за 1500 грн., а кошти використав на свої потреби.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченогоОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати зач.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання своєї провини.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, яке закон відносить до тяжких злочинів, обставини справи, дані про обвинуваченогоОСОБА_4 , який раніше неодноразово був судимий за корисні злочини, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічному диспансері та в психіатричній лікарні не перебуває,має постійне місце проживання і роботи, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілому, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України та згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України,враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 24 липня 2015 року, остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2015 року, більш суворим покаранням, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2015 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання, якщо він протягом випробувального строку 3 (трьох) років - не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту після набрання вироком законної сили скасувати.
Речові докази:
- мобільний телефон «Нокіа Корпоратіон 1202-2» у корпусі сіро-чорного кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - передати потерпілому ОСОБА_5 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1