Справа № 184/2166/15-к
Номер провадження 1-кп/184/190/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Орджонікідзе кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000836 від 01 серпня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта загальна середня, зареєстрований, як фізична особа-підприємець, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 26.07.200 року Орджонікідзевським міським судом за ст.ст. 140 ч.1, 141 ч.2, 42 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, штраф 700 грн.;

-10.11.2000 року Нікопольським міським судом за ст. 141 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 43 КК України приєднано не відбутий строк за вироком від 26.07.2000 року, остаточно до відбуття 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

-20.02.2003 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 185 ч.2, 185 ч.3 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк від 10.11.2000 року, остаточно до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

-12.07.2007 року Орджонікідзевським міським судом за ст.190 ч.2, 186 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.4 КК України частково приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком від 20.02.2003 року, остаточно до відбуття 5 років позбавлення волі. Звільнився 12.05.2012 року по відбуттю строку покарання.

-22.04.2014 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 190 ч.2 КК України до штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн.

-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
01.08.2015 року приблизно о 15 год. 25 хв. ОСОБА_3 знаходячись біля будинку №13 по вул. Горького, в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, де побачив раніше йому не знайому ОСОБА_5 , яка проходила повз нього по вище вказаній вулиці. Після цього у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотих виробів, які належать ОСОБА_5 .

В цей же день і час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите чужого майна, ОСОБА_3 , дочекавшись коли ОСОБА_5 пройде повз нього, прослідував за потерпілою, та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, штовхнув її у спину, від чого остання впала на асфальт. Потім схвативши рукою золотий ланцюжок, на якому знаходився золотий хрестик, ОСОБА_3 діючи відкрито, умисно, повторно, із корисливих спонукань, викрав з шиї ОСОБА_5 ланцюг з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 6, 68 грамів, вартість якого згідно висновку експерта №44 від 10.09.2015 року складає 2 894, 11 грн. та хрест-підвіс з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 2, 5 грами, вартість якого згідно висновку експерта №44 від 10.09.2015 року складає 1083, 13 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 3 977, 24 грн.

Крім цього, 05.08.2015 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходячись біля будинку №31 по вул. Горького, в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, де побачив ОСОБА_6 , яка проходила по вул. Комсомольській в напрямку двору будинку №31 по вул. Горького в м. Орджонікідзе, та у ОСОБА_3 виник злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння чужим майном.

В цей же день і час, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите чужого майна, ОСОБА_3 , дочекавшись коли ОСОБА_6 , зайде до двору будинку АДРЕСА_3 , прослідував за потерпілою, де наздогнав останню та, схопивши обома руками з різних сторін золотий ланцюжок, на якому знаходився хрестик, діючи відкрито, умисно, повторно, із корисливих спонукань, викрав з шиї ОСОБА_6 ланцюг з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 2, 72 грами, вартість якого згідно висновку експерта №39 від 11.08.2015 року складає 1183,39 грн. та хрест-підвіс з металу жовтого кольору 585 проби, вагою 2,0 грами, вартість якого згідно висновку експерта №39 від 11.08.2015 року складає 843, 12 грн., які належать потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2 026, 51 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаних кримінальних правопорушення визнав повністю по кожному епізоду та відповідаючи на питання головуючого пояснив, яким чином, де і коли він скоював перелічені кримінальні правопорушення. Крім цього, по кожному із епізодів пояснив механізм заволодіння чужим майном, де і коли це відбувалось та подальшу долю коштів отриманих злочинним шляхом, а також розповів про мотиви, якими він керувався під час вчинення своїх противоправних дій.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не заперечували проти розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, кожен з них підтримав заявлені цивільні позови і просили їх задовольнити. При визначенні міри покарання були згодні з думкою прокурора, який вважав за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без засудження його до реальної міри покарання.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд, керуючись правосвідомістю, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України, за якого обвинуваченого спіткає справедлива кара за скоєне.

Разом з тим, спираючись на встановлені обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, того факту, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, що в силу ст. 66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, враховуючі обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікарів психіатра і фтизіатра не перебуває, у лікаря нарколога проходить курс реабілітації, а також прийнявши до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в його особистості, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, на підставі чого суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання зі звільненням від такого згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 завданої крадіжкою майна матеріальної шкоди в сумі 3 977, 24 грн., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченими у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 завданої крадіжкою майна матеріальної шкоди в сумі 2 026, 51 грн., підтверджений матеріалами справи і визнаний обвинуваченими у судовому засіданні, підлягає задоволенню, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України, оскільки позов визнаний у повному обсязі й таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Процесуальних витрат по справі та речових доказів не має.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3-х річного іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п.п.3,4 ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 3 977, 24 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 2 026, 51 грн.

Процесуальних витрат по справі та речових доказів не має.
На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1