Справа № 346/2064/15-к
Провадження № 11-кп/779/477/2015
Категорія ст. 121 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000064 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 09 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.06.2007 року Коломийським міськрайонним судом за ст. 187 ч. 2, із застосуванням ст. 69 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 21.08.2008 року умовно-достроково на 6 місяців 15 днів; 29.03.2010 року Тисменецьким районним судом за ст.185 ч.3,71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 30.12.2011 року по відбуттю строку, обвинуваченого за ст.ст. 122 ч. 1, 121 ч. 2, 125 ч. 2 КК України,-

в с т а н о в и л а :

в с т а н о в и л а :
зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним за ст. 122 ч. 1, 121 ч. 2, 125 ч. 2 КК України та призначено покарання;

- за ст. 122 ч. 1 КК України - один рік позбавлення волі;

- за ст. 121ч. 2 КК України 7 /сім/ років позбавлення волі;

- за ст. 125 ч. 2 КК України - один рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 7/сім/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 змінено із застави на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту фактичного його затримання та взяття під варту - з 10 год. 20 хв. 09 жовтня 2015 року.

Постановлено зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 30.01.2015 року по 04.02.2015 року включно.

Після набрання вироком законної сили внесену за ОСОБА_7 на рахунок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області заставу в розмірі 42 630 грн. постановлено повернути заставодавцю.

Цивільний позов Коломийської міжрайонної прокуратури задоволено повністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь Фінансовго відділу Івано-Франківської обласної держадміністрації - 1311, 78 /одну тисячу триста одинадцять гривень сімдесят вісім копійок/ грн. та на користь фінансового відділу Коломийської районної держадміністрації - 2202, 81 /дві тисячі двісті дві гривні вісімдесят одну копійку/ грн. витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину.

Крім того постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави - 1228, 80 грн. витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази у відповідності з ст. 100 КПК України.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України арешт на строк 6 місяців, за ч. 1 ст. 122 КК України позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 121 КК України позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 обрати шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі. В доводах апеляційної скарги прокурор вказує неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначає, що судом при призначенні покарання не враховано, що ОСОБА_7 не визнав вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та не розкаявся у вчиненому, не сприяв розкриттю злочину, а також не врахував думку потерпілих, які наполягали на суворому покарання. Крім того, на думку прокурора, обставина, яку суд зазначив як пом`якшуючою наявність на утриманні малолітньої дитини, не є суттєвою та такою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 теж подали апеляційну скаргу, в якій просять оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасувати та закрити провадження в частині притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 1 та 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Доводами апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника є покликання на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. Зазначають, що суд першої інстанції необ`єктивно оцінив зібрані по справі докази та прийшов до необґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 та ч. 2 ст. 121 КК України.

За вироком суду ОСОБА_7 , 29 січня 2015 року приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи в будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення умисних тілесних ушкоджень, будучи в стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в руках дерев`яне топорище, наніс ним декілька ударів по тілу, а саме в область голови, грудей та правої руки ОСОБА_9 , 1977 р.н., чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки зі зміщенням відломків, садна тім`яної ділянки, синців в ділянці задньої поверхні грудної клітки. Відповідно до висновку експерта № 45 від 25.03.2015 року закритий перелом правої променевої кістки зі зміщенням відломків відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення, інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, 29 січня 2015 року приблизно о 20.05 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному вище будинку, тримаючи в руках дерев`яне топорище, наніс ним декілька ударів по тілу, а саме в область грудної клітки ОСОБА_10 , 1971 р.н., чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої половини грудної клітки з переломами 4 та 5 ребер, лівобічним лемопневмотораксом, які відповідно до висновку експерта № 44 від 25.03.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не були небезпечними для життя в момент спричинення.

Крім того, о 20.10 год. ОСОБА_7 у тому ж будинку тримаючи в руках дерев`яне топорище, наніс ним множинні удари в різні частини тіла ОСОБА_11 , 1958 р.н., чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа із зліва, закритого косо-поперечного перелому правого крила клубної кістки, садна передньої черевної стінки, синців у виличній ділянці, в проекції грудини, правого передпліччя з переходом на праву китицю, синців в ділянці правого стегна та правої пахової ділянки. Відповідно до висновку експерта № 20 від 28.02.2015 року закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер та закритим косо-поперечним переломом правого крила клубної кістки з синцями та саднами в даних ділянках, а саме синця в проекції грудини, в ділянках правого стегна (зовнішній поверхні середньої та верхньої третини правого стегна) та правої пахової ділянки, саднами передньої черевної стінки, синцями у виличній ділянці та в ділянці правого передпліччя, правої китиці, що супроводжувались розвитком травматичного шоку, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер на місці події.

Продовжуючи свої злочинні дії, того ж дня приблизно о 20.15 год. ОСОБА_7 , тримаючи в руках дерев`яне топорище, наніс ним декілька ударів по тілу, а саме в область голови та грудної клітки ОСОБА_12 , 1971 року народження, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках орбіт та спинки носа, двох синців в ділянці задньої поверхні грудної клітки праворуч, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку. Відповідно до висновку експерта № 19 від 23.02.2015 року тілесні ушкодження у вигляді синців на тілі потерпілого відносяться до легких тілесних ушкоджень, а закрита черепно-мозкова травма із струсом головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричнило короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та обвинуваченого, які наполягали на задоволенні своєї апеляційної скарги, та вимагали скасування вироку суду 1-ї інстанції та закриття кримінального провадження в частині притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 1 та 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, потерпілих та прокурора, які вважали за необхідне скасувати вирок суду 1-ї інстанції та винести новий вирок яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України арешт на строк 6 місяців, за ч. 1 ст. 122 КК України позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 121 КК України позбавлення волі на строк 8 років; на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 обрати шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 років позбавлення волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що всі подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, вирок суду необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

При цьому згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції під час судового провадження дотримані не були.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України встановлено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 374 КПК України та п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця , часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказані вимоги КПК України та Пленуму Верховного Суду України, судом першої інстанції при постановленні вироку не виконані, оскільки обставини, які розкривають об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення є необґрунтованими та суперечливими в частині спрямованості умислу обвинуваченого, мотивів дій останнього.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції взагалі, є неповнота судового розгляду, а відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, згідно обвинувачення, доведененого судом ОСОБА_7 , останній, маючи на меті спричинення умисних тілесних ушкоджень, на грунті раптово виникнувших особистих неприязних відносин, тримаючи в руках дерев`яне топорище, наніс ним множинні удари в різні частини тіла ОСОБА_11 . Однак, приходячи до такого висновку, суд не навів належних доказів, які б підтверджували факт нанесення множинних ударів потерпілому ОСОБА_11 в різні частини тіла, зокрема і дерев`яним топорищем.

Так, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 125 КК України не визнав та вказав, що вказаних злочинів він не скоював. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_10 та ОСОБА_9 бачили лише як між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 виникла суперечка, в ході якої останній наніс потерпілому удар рукою в грудну клітку, в результаті чого ОСОБА_11 впав на землю та не міг піднятись. Однак характер та локалізація отриманих ОСОБА_11 тілесних ушкоджень згідно висновку експерта № 20 від 28.02.2015 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала від травматичного шоку, що утворився внаслідок закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер та закритим косо-поперечним переломом правого крила клубної кістки з синцями та саднами в даних ділянках, саднами передньої черевної стінки, синцями у виличній ділянці та в ділянці правого передпліччя, правої китиці, свідчать про те, що такі ушкодження не могли утворитись від одного падіння.

Необхідно також зазначити, що 08.10.2015 року при проведенні судових дебатів та заслуховуванні думки потерпілих щодо міри покарання обвинуваченому судом не було з`ясовано думку та позиції в даному кримінальному провадженні потерпілого ОСОБА_12 , що підтверджується журналом судового засідання.

Вказана неповнота судового розгляду, коли залишились недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, відповідно до ст.ст.409, 410 КПК України, тягне за собою безумовне скасування вироку.

При новому розгляді справи суду необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, та ухвалити судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінально-процесуального закону.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 09 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в цьому ж суді.

Запобіжний захід тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовжити на 60 днів до 19.02.2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2