Справа № 215/5234/15-к

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого: судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора: - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу № 2-2694 від 16.12.2005 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму, до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_5 , починаючи стягнення з 05.08.2005 року.
З 01.10.2013 року ОСОБА_4 , діючи з метою невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця про працевлаштування, необхідності виконання своїх обов`язків і можливості притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, аліменти не виплачував і ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. В Тернівському районному центрі зайнятості м. Кривого Рогу на обліку по працевлаштуванню не перебував і не перебуває.
Державним виконавцем ОСОБА_4 , неодноразово попереджався про необхідність працевлаштування, виконання своїх обов`язків, а також про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Однак, ОСОБА_4 , належних висновків не зробив, на попередження державного виконавця не реагував, ніяких заходів, направлених на погашення заборгованості по виплаті аліментів не вживав та продовжував злісно ухилятись від сплати аліментів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину за пред`явленим йому обвинувальним актом у повному обсязі, та підтвердив обставини скоєного злочину.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфіковане за ч. 1 ст. 164 КК України, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та прокурор не заперечував щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим його кримінальним правопорушенням.
Таким чином, суд приходить до висновку що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 скоєне ним, мало місце, і містить склад кримінального правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, в якому він винен.
З врахуванням зазначеного, за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.
Згідно до вимог ст. 66 КК України, обставинами що пом`якшують покарання за скоєне кримінальне правопорушення ОСОБА_4 , є визнання обвинуваченим своєї вини у повному обсязі, його щире каяття.
Враховуючи характери і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, його характеризуючи данні, що за місцем мешкання характеризується позитивно, його відношення до скоєного, щире каяття у скоєному, визнання вини, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів з його сторони, є покарання не пов`язане з обмеженням волі.
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 349, ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
Призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 КК України покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.
На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 п. 2, 3, 4 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на один рік, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції у м. Кривому Розі, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію м. Кривого Рогу про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: