УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Легниця, Республіка Польша, мешканця АДРЕСА_1 ,
запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід домашній арешт.
Заборонено ОСОБА_8 , залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , з 19 годин 00 хвилин до 07 години 00 хвилин у понеділок, вівторок, середу, четвер, п?ятницю, а також у вихідні - суботу, неділю, святкові дні на строк 2 місяці, тобто до 23 листопада 2015 року.
Покладено на ОСОБА_8 обов?язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1.з`являтися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2.не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4.докласти зусиль до пошуку роботи;
5.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
Так, 13 вересня 2015 року, близько 21 години 20 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину „Продукти розташованого по вул. Боженка,1 у с. Дениші Житомирського району, на грунті особистих неприязних відносин під час сварки з ОСОБА_10 , підійшов до останнього та кулаком правої руки наніс один удар в обличчя, в результаті чого потерпілий впав на асфальтобетонне покриття та втратив свідомість.
Продовжуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , схилившись над ОСОБА_10 , наніс останньому близько 10-15 ударів долонями рук в область обличчя, після чого взяв ОСОБА_10 за вуха, припідняв його і кинув непритомного потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_10 вдарився потиличною частиною голови об асфальтобетонне покриття. Після того, як ОСОБА_10 прийшов до свідомості, обпершись стояв біля автомобіля „Ауді А-6 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на місці вчинення злочину, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_10 , та умисно наніс один удар правою ногою в область грудної клітки, від чого ОСОБА_10 впав на асфальтнобетонне покриття. Таким чином, ОСОБА_8 спричинив потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, лінійного багатоуламкового перелому кісток склепіння черепа праворуч, епідеріальної гематоми справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
23.09.2015р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано запобіжний захід домашній арешт.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчим та прокурором не доведено, наявність об`єктивних та обґрунтованих підстав (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_8 може протягом досудового слідства, перебуваючи на свободі вчинити інше кримінальне правопорушення, а також не наведено доказів щодо обставин, які свідчать про недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні.Крім цього, в ухвалі вказано, що ОСОБА_8 не є небезпечною для суспільства особою, він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а в судовому засіданні він пояснив, що немає наміру ухилятися від слідства та суду і готовий виконувати покладені на нього зобов?язання особистого характеру.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.Вказує на те, що слідчий суддя не повною мірою дотримався вимог ст. 178 КПК України щодо обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, не взяв до уваги факти, які дають підстави вважати, що ОСОБА_8 може вчиняти інші злочини, а загроза призначення йому реальної міри покарання спонукатиме ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Заслухавши доповідь судді, прокурора про задоволення апеляційної скарги з підстав в ній наведених, підозрюваного та захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, опитавши слідчого який звернувся з клопотанням до слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відмовляючи в обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не в повній мірі дотримано вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
На думку колегії суддів з урахуванням всіх обставин кримінального провадження слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку, що забезпечення ризиків можливе із застосуванням більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 п.4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п?ять років.
З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_8 будучи раніше не судимим, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція статті якої передбачає покарання від пяти до восьми років позбавлення волі.
Згідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 у 2004 році був засуджений за ст.ст. 186 ч.2, 296 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі.31.08.2015 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, однак останній знову продовжив свою злочинну діяльність і йому повідомлено про підозру вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України. Крім цього, з рапортів працівників міліції видно, що ОСОБА_8 збирається залишити своє місце проживання з метою переховуватися від органів досудового слідства, а тому колегія суддів вважає, що є наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші злочини.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що неможливо забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів скасовує ухвалу слідчого судді про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та постановляє нову ухвалу, якою застосовує підозрюваному запобіжний захід - тримання під вартою.
Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.09.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РB УМВС України в Житомирській області про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на 2 місяці - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РB УМВС України в Житомирській області та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, починаючи з 01 жовтня 2015 року по 29 листопада 2015 року включно.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді :