Справа № 577/5596/15-к
Провадження № 1-кс/577/929/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" грудня 2015 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю представників скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства із обмеженою відповідальністю Планета Земля про визнання бездіяльність слідчого слідчого відділу Конотопського ВП ГУНП в Сумській області незаконною та зобовязання останнього повернути вилучене майно,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні представники скаржника скаргу обгрунтовують тим, що 01.12. 2015р. слідчим СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області в рамках кримінального провадження № 0002399 було проведено обшук без ухвали суду приміщення по пл. Миру, 6 м. Конотоп, яке арендує ТОВ Планета Земля та складено за цим фактом протокол згідно якого із приміщення було вилучено авторизоване місце касира, сервер, 10 терміналів електронної системи прийняття ставок державної лотереї, 10 системних блоків до них, 11 флеш накопичувачів та сейф, які використовуються підприємством для здійснення підприємницької діяльності.

Вказаними діями порушено вимоги:

- ст. 168 ч.2 КПК оскільки тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку;

- ст. 236 ч.7 КПК так як вилучені речі та документи не входять до переліку щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл та проведення обшуку, вони не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу і вважаються тимчасово вилученим майном.

Вказаний обшук був проведений без наявності ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку в якій би прямо надавався дозвіл на відшукання певних речей, що також підтверджує їх статус тимчасово вилучених. А відповідно до положень ст. 169 ч.1 п.3 КПК тимчасово вилучене майно повинно бути повернуто особі, у якої воно вилучено згідно із вимогами ч.5 ст. 171 та ч.3 ст. 173 КПК, оскільки клопотання слідчого про арешт майна не було подане наступного дня до слідчого судді. А слідчим були порушені вимоги ст. 233 ч.3 КПК.

Крім цього слідчий мав право проникати до володіння особи без ухвали слідчого судді тільки у чотирьох випадках: добровільної згоди особи, яка володіє приміщенням, з метою врятування життя людей, майна та уразі безпосереднього переслідування осіб , які підозрюються у вчиненні злочину. Жодної умови у слідчого не було. Крім цього згідно із положеннями ст. 168 ч 2 КПК електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали , до яких відносяться і вилучені слідчим механізми, для вивчення фізичних властивостей здійснюються лише у разі , якщо вони зазначені в ухвалі суду. Під час розгляду цієї скарги вони дізналися, що на вказані дії був наданий дозвіл слідчого судді, однак наполягають на своїх вимогах, оскільки на вилучене майно арешт не накладався.

Слідчий Конотопського СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 вимоги скарги не визнав і пояснив, що 1.12.2015р. біля години ночі до відділу надійшла скарга громадянина , що у вказаній установі займаються незаконним гральним бізнесом , яка була відповідно зареєстрована по якій було відкрито кримінальне провадження по ст. 203-2 ч.1 КК. Слідчий виїхав за вказаною адресою. Там йому не було дозволено ознайомитися із діяльністю скаржника і був проведений обшук в ході якого були вилучені матеріали перелічені скаржником. Після цього протягом доби він як слідчий звернувся із клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на проведений обшук і слідчий суддя своєю ухвалою від 2.12.2015р. дав дозвіл на проведення вказаного обшуку.

Вислухавши учасників розгляду справи та перевіривши її матеріали та представлені матеріали кримінального провадження суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до положень ст. 303 ч.1 п.1 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, слідчого, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна , а також у нездійсненні інших процесуальних дій , які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Саме на вказаній нормі закону скаржник обгрунтовує свою скаргу.

В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2015р. біля 1 год. до Конотопського ВП ГУЕП в Сумській області надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_6 про те, що в колишньому магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 по пл. Миру,6 в м. Конотопі здійснюється гральний бізнес. Вказане повідомлення було занесено в реєстр досудових розслідувань і відкрито кримінальне провадження за № 0002399 по ст. 203-2 ч.1 КК, яка передбачає відповідальність за зайняття гральним бізнесом. Слідчий вказаного відділу без рішення слідчого судді посилаючичь на невідкладність зранку 01.12.2015 р. здійснив обшук в ході якого вилучив матеріальні засоби та документацію по проведенню вказаного бізнесу. І 02.12.2015р. слідчий звернувся до слідчого судді про легалізацію вказаного обшуку. І за ухвалою слідчого судді 02.12.2015р. такий дозвіл був наданий.

Скаржник, обгрунтовуючи свою позицію, посилається на те, що вказаний обшук був проведений в порушення вимог ст. 233 ч.3 КПК, на безпідставність вказаного обшуку без дозволу слідчого судді, вилучене майно є тимчасово вилученим і у відповідності із вимогами ст. 167- 169 КПК майно повинно бути повернуте, оскільки на нього не накладений арешт.

Аналізуючи зміст ст. 168 КПК у взаємозв`язку з відповідними нормами ст. ст. 236, 237 КПК суд приходить до висновку, що тимчасово вилученим може вважатися лише майно, яке одержане в результаті: 1) затримання особи в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 КПК; 2) обшуку; 3) огляду. При цьому тимчасово вилученими вважаються: при затриманні усі речі, документи, гроші тощо; при обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу; при огляді речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу. Таким чином речі, на вилучення яких під час обшуку чи після його проведення дав дозвіл слідчий суддя, не вважаються тимчасово вилученими. Цей висновок цілком узгоджується з положенням ч. 1 ст. 167 КПК про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні. Інакше кажучи, речі, документи, гроші, вилучені за розпорядженням слідчого судді, не є такими, що вилучені тимчасово, навіть якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК. Вказане підтверджується і положеннями ст. 236 ч.7 КПК. Вилучивши таке майно, слідчий має виконати вимоги ст. 100 КПК. Ставити питання про його арешт зайве. Вилучене майно постановою слідчого приєднане до справи в якості речових доказів і по ньому призначена компютерно-технічна експертиза. Посилання скаржника про невідповідність проведеного обшуку, умовам визначеним в законі без попереднього дозволу слідчого судді, не може бути прийняте до уваги, оскільки вказаним діям дана оцінка слідчого судді в ухвалі від 02.12.2015р., яка вступила в силу.

При таких обставинах скарга ТОВ Планета Земля по заявлених підставах задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 9, 303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1