Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/108/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 297 (212) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.01.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000814 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з початковою загальною освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.11.2006 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.307, ст.297, ч.1 ст.298, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. 26.07.2007 року скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі строком на 5 років. 14.04.2011 року звільнений з місць позбавлення волі умовно - достроково на 1 рік 6 місяців 23 дні,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Вироком також вироком вирішено питання щодо судових витрат,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що на початку червня 2015 року, точної дати та часу слідством не встановлено, за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою викрадення металевих виробів, прийшли на цвинтар, який розташований в с. Українка Кіровоградського району та області. Під час огляду могил у них виник умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, які знаходилися під пам`ятниками на території могил, нехтуючи громадську моральність, повторно, з корисливих мотивів, шляхом відкопування металевих опор, здійснили наругу над могилами: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Крім того, в червні 2015 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою викрадення металевих виробів, прийшли на цвинтар, який розташований в с. Івано - Благодатне Кіровоградського району та області. Під час огляду могил у них виник умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, які знаходилися під пам`ятниками на території могил, нехтуючи громадську моральність, повторно, з корисливих мотивів, шляхом відкопування металевих опор, здійснили наругу над могилами: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 .

Крім того, в червні 2015 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою викрадення металевих виробів, прийшли на цвинтар, який розташований в с.Шостаківка Кіровоградського району та області. Під час огляду могил у них виник умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, які знаходилися під пам`ятниками на території могил, нехтуючи громадську моральність, повторно, з корисливих мотивів, шляхом відкопування металевих опор, здійснили наругу над могилами: ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини справи та юридичну кваліфікацію дій, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, призначивши йому покарання у виді умовного строку посилаючись на те, що цивільних позовів по справі не заявлено, тяжких наслідків не настало, крім того він під час досудового розслідування та судового провадження активно сприяв правоохоронним органам, щиро каявся у вчинених злочинах, вину визнав у повному обсязі, а також не переховувався від правоохоронних органів та суду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із сторін і учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки ніким із учасників судового процесу не оспорюється доведеність вини ОСОБА_8 та юридична кваліфікація його дій, колегія суддів не надає юридичної оцінки фактичним обставинам кримінального провадження, вважає вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та правильною кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 297 КК України, як вчинення наруги над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів. Як особа ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується посередньо, має не зняту та непогашену судимість, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за наругу над могилою, але певних висновків для себе не зробив.

Обставини, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на вказане, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і призначив ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, яке як вважає колегія суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доводи ОСОБА_8 викладені в апеляційній скарзі, як підстави для призначення йому покарання з застосуванням положень ст. 75 КК України, задоволення не підлягають, з таких підстав.

Так, ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі і за умисну порчу Братської могили радянських воїнів. Після звільнення із місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив і знову вчинив кримінальне правопорушення під час якого протягом червня місяця 2015 року ним було здійснено 46 надруг над могилами та заволодіння предметами, які знаходились під пам`ятниками.

ОСОБА_8 посилається на те, що при призначенні йому покарання судом не було враховано, що він під час досудового розслідування та судового провадження активно сприяв правоохоронним органам, щиро каявся у вчиненому, вину визнав у повному обсязі, не переховувався від правоохоронних органів та суду, а також відсутність тяжких наслідків від вчиненого та цивільних позовів по справі, що є підставами для призначення йому покарання з встановленням іспитового строку, є необґрунтованими та спростовуються наступним. При призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції було взято до уваги вищезазначене та з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, йому було призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 297 КК України.

За вказаних обставин та враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , на переконання колегії суддів, застосування стосовно нього покарання з іспитовим строком не відповідатиме загальній меті покарання, яка, згідно із положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, полягає у виправленні засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Будь яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляції не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України, ст. 72 КК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання перебування під вартою з 04 листопада 2015 року по 21 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання її копії.
Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2