Справа № 240/298/15-к
Провадження № 1-кп/240/78/15 рік
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі

головуючого: - судді ОСОБА_1

при секретарі: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора: - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого: - ОСОБА_6

представника потерпілого: - ОСОБА_7

обвинуваченого: - ОСОБА_8

захисника: - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка кримінальне провадження № 0000485 за обвинуваченням:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Краснодарського краю, РФ, ст.. Вознесенська, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст.. 89 КК України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2014 року, близько 14.00 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 . На вказаному автомобілі здійснював рух по проїжджій частині по вул. Шевченко, смт. Олександрівка у напрямку вулиці 50 років Перемоги смт. Олександрівка, Олександрівського району Донецької області. Проїжджаючи по вул.. Шевченко смт. Олександрівка, водій ОСОБА_8 , діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, неуважно стежачи за дорожньою обстановкою, та відповідно, не реагуючи на її зміни, поблизу домоволодіння № 5 по вказаній вулиці, виїхав на 3 метри за межі проїзної частини та здійснив наїзд лівою передньою частиною автомобіля на ліву ногу громадянину ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 допустив порушення п. 10.1 та 12.1 Правил Дорожнього руху України, а саме:

- п. 10.1 в частині, що перед будь-якою зміною напряму руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху

- та п. 12.1 в частині, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,

які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , винним себе за новим обвинувальним актом не визнав в повному обсязі, відмовився давати показання, однак згодився відповісти на запитання суду.

На запитання суду обвинувачений ОСОБА_8 відповів, що він керував автомобілем 27.08.2014 року о 14 годині, не визнає, що знаходився в стані алкогольного сп`яніння, дійсно не впорався з управлінням автомобіля, однак наїзд на потерпілого не визнав. Він особисто не платив потерпілому нічого, скільки платила мати він не знає, мати платила за власною ініціативою. Під час ДТП він мав при собі водійське посвідчення та технічний паспорт.

На запитання захисника обвинувачений ОСОБА_8 відповів, що 27.08.2014 року працівники міліції забрали автомобіль з будинку його матері ОСОБА_10 увечері, будь які документи не складали, він їх дії не оскаржував, обставини що викладені в розписці його дружини про отримання автомобіля від працівників міліції відповідають дійсності, автомобіль він не ремонтував.

Відповідати на запитання інших учасників судового засідання, обвинувачений ОСОБА_8 відмовився.

Не зважаючи на не визнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , в суді, про те, що обвинуваченого він знає як мешканця смт. Олександрівка. 27.08.2014 року біля четвертої години дня, ОСОБА_18 перевіряла електролічильник і він вийшов з подвір`я її проводити та стояв біля калитки на відстані 3 метри. Не встиг побачити де взявся автомобіль, який спочатку збив його а потів врізався в дерево. Він втратив свідомість, а коли опритомнів звертався до водія з проханням допомогти підвестись, але той не міг вийти з кабіни. Свідки, надали йому допомогу, підвели, посадили на стілець, дочекалися швидкої, поклали його на ноші та відвезли до лікарні. Водій машини, яка його збила, коли вийшов з машини, просив в нього вибачення та казав, що винуватий.

На запитання учасників судового засідання потерпілий відповів, що за кермом знаходився обвинувачений, швидкість машини була великою, він не побачив звідки вона взялася миттєво. Водій не міг вийти, бо був п`яний, допомогу не надав. Він отримав перелам нижче коліна та коліна. Син обвинуваченого приносив 1000 грн. на лікування, а потім дружина ходила до обвинуваченого додому та їй дали ще 700 грн., більше допомоги не надавали. Він не пам`ятає на скільки втратив свідомість, автомобіль перескочив шпалу, що стирчала з землі на 30 см., крові в нього не було, були переломи, він переніс інсульт 10 років тому. В нього перелам лівої ноги, інвалідності нема. Коли він прийшов до тями, автомобіль знаходився на місці, обвинувачений сидів на шпалі на відстані 0,5 м. від нього та казав, що винуватий та просив пробачення, на місці він його впізнав.

Показання потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого, які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Показання потерпілого також узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , з письмовими доказами по справі та відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені даним вироком.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , про те, що обвинуваченого вона знає, як мешканця смт. Олександрівка, 27.08.2014 року її чоловік ОСОБА_6 сидів на лавці во дворі, потім прийшла контролер перевіряти лічильник. Чоловік вийшов з двору проводити контролера, і вона почула сильний гуркіт, як бомба впала. Коли вискочила з двору, побачила, як люди підвели дідуся, посадили на стілець, розказали, що його збила машина, яка перескочивши одну тумбу на другій застрягла. ОСОБА_8 ледь виліз з кабіни. Вона запитала у ОСОБА_8 , що він зробив, обвинувачений ледь балакав. Вона не бачила самого ДТП, коли вийшла, дідусь лежав і його підводили, а водій ледь виліз з машини, бо був п`яний а коли виліз казав, що винуватий. Приходила мати обвинуваченого та сварила його. Працівників міліції вона не бачила, сусіди пішли, як дідуся забрала швидка.

На запитання учасників судового засідання свідок ОСОБА_11 відповіла, що це було після обіду, було видно, біля 16 годин. Вона бачила, як обвинувачений вилазив з кабіни. Коли дідуся підвели, ОСОБА_19 вже виліз з кабіни. Працівників міліції вона не бачила. Сусіди розійшлися, коли дідуся відвезли до лікарні. Родичі Чернова сплатили 1000 грн., та 700 грн. Коли вона вийшла, дід сидів, біля нього було двоє людей. ОСОБА_19 був в машині, потім виліз з машини та просив пробачення. У дідуся був синяк та перебите коліно, вона бачила кров та гематому. ОСОБА_20 залишилася на місці, хвилин через двадцять приїхав молоковоз і забрав машину. Не знає чи були працівники міліції. Вона приходила до дружини ОСОБА_19 , яка дала 700 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , про те, що обвинуваченого знає, як мешканця смт. Олександрівка. Літом 2014 року, точної дати не пам`ятає, вона була на своєму подвір`ї, почула гуркіт, і коли вийшла на вулицю, побачила машину, яка зіткнулася з деревом. Між машиною та деревом лежав дідусь ОСОБА_6 , поряд з ним стояв ОСОБА_19 , потім вийшли ОСОБА_21 та тітка ОСОБА_22 та почали піднімати дідуся, якого посадили на стілець. Під час наїзду вона була на своєму подвір`ї, вийшла хвилин через п`ять, ОСОБА_19 стояв біля машини і дідуся, дідусь лежав. ОСОБА_19 був в стані алкогольного сп`яніння, хитався та розмовляв як п`яний. Дідусь кричав на ОСОБА_19 . Обвинувачений відповідав, що він не хотів, та визнавав свою провину. Коли приїхали працівники міліції її вже не було.

На запитання учасників судового засідання свідок ОСОБА_12 відповіла, що час не пам`ятає, коли вона вийшла ОСОБА_6 лежав без руху, був в шоці, ОСОБА_19 вже стояв біля машини, яка машина вона не знає.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , про те, що обвинуваченого знає, мешкає поруч. Вони сусіди. Коли вона почула шум, то вийшла, дідуся вже не було, машина зіткнулася з деревом, перевернула бордюри, слідом приїхав молоковоз та забрав машину до ОСОБА_19 . Після того як машину відтягнули, приїхала міліція.

На запитання учасників судового засідання свідок ОСОБА_13 відповіла, що на вулиці стояли сусіди та обговорювали, що сталося, машина врізалася в сливу і було видно де упав дідусь, автомобіль перескочив через шпали, від забору було два метри. Коли підійшли працівники міліції, то спитали, що сталося, де машина і після чого пішли до ОСОБА_19 . Вона знає, що це машина ОСОБА_19 , вона і раніше знала, що це його машина. Сусіди розповідали, що ОСОБА_19 був п`яний, скоїв ДТП і сварився на свідків. До цього дідусь ходив на город с бабусею, обслуговував себе сам. Час не пам`ятає, був день, сліди від потерпілого знаходилися в метрі чи менш від машини. ОСОБА_20 врізалася передом в дерево.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , про те, що вона працює контролером РЕС, обвинуваченого знає, як абонента РЕС, який мешкає на дільниці яку вона обслуговує. 27 серпня 2014 року вона прийшла до потерпілого знімати покази лічильника. Потерпілий стояв біля воріт та запросив її до подвір`я, сказавши, що собаку вже зачинив. Коли вона відійшла від потерпілого метрів на 10-ть то почула звук удару. Озирнувшись вона побачила потерпілого який лежав під деревом та машину що стояла. Вона підбігла до потерпілого, хотіла його підвести. Але не змогла, та побігла на подвір`я покликати допомоги. Вийшли ОСОБА_23 та його дружина ОСОБА_24 . Намагалися підвести потерпілого на ноги, але злякавшись, що в нього перелам, ОСОБА_25 винесла табурет на який вони посадили потерпілого. Вона бачила машину, яка перелетіла через бордюр і зупинилася біля дерева. Машина була зеленого кольору, за кермом був обвинувачений, він казав «винуватий, винуватий» та сидів в машині і не виходив. Міщур пішли викликати швидку допомогу.

На запитання учасників судового засідання свідок ОСОБА_14 відповіла, що чия була машина вона не знає, час визначити не може, вважає, що це було після обід. Вона бачила, що машина стояла впершись в дерево, потерпілий знаходився спереду машини, його відкинуло на один метр. Вона дуже переживала в той момент, бо вважає, що якби затрималась би біля потерпілого, то могла також постраждати. Коли вони розмовляли з потерпілим то він стояв перед бордюром за яким стоїть дерево. Швидку викликали хвилин через 20-25 після ДТП.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , про те, що він обвинуваченого ОСОБА_8 не знає. В минулому році працював водієм молоковоза. Того дня, дату він не пам`ятає, він повернувся додому з роботи, поставив машину і до нього зателефонувала знайома йому ОСОБА_10 , після обіду, 13-та чи 14-та година він точно не пам`ятає. ОСОБА_10 просила приїхати його та допомогти її горю. Він приїхав на вул.. Шевченко та побачив машину, яка врізалася в дерево, там на місті знаходилася мати обвинуваченого, вона казала, що син «нажерся» та знову зробив горе їй і собі. Він зачепив машину та витяг її на дорогу. За кермо сіла дружина обвинуваченого і він відвіз машину додому до матері на вул.. Перемоги з однієї вулиці на іншу.

На запитання учасників судового засідання свідок ОСОБА_15 відповів, що ОСОБА_8 він не бачив, на місці пригоди були тільки його мати та дружина. ОСОБА_20 стояла вдарившись у дерево, чи був хтось травмований він не знає. На цей час він звільнився з роботи, неприязних відносин не має. Машину він відтягнув на тросі. Біля будинку потерпілого є бордюр, за ним стоїть дерево, на якій відстані він не пам`ятає, машина перескочила через бордюр. Коли він від`їжджав від ОСОБА_10 то бачив працівників міліції. Машина, яку він відтягнув, це ВАЗ-2104, зеленого кольору.

Показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що обвинуваченого, він знає як мешканця смт. Олександрівка, потерпілий є його тестем і мешкає з ним на одному подвір`ї. 27.08.2014 року він був в будинку , коли почув сильний скрежет, вийшов на вулицю та побачив машину яка перескочила через бордюр і вперлася в дерево, машина була ОСОБА_8 , ОСОБА_26 2104 зеленого кольору, з ліва від машини лежав тесть ОСОБА_6 .. Він з ОСОБА_18 підняли його та посадили на стілець. ОСОБА_19 сидів в машині, дуже випивши. Він викликав швидку допомогу та зателефонував ОСОБА_10 . Коли вона прийшла то плакала, казала, коли ти вже нап`єшся . Під`їхала швидка і вони відправили потерпілого до лікарні. ОСОБА_27 був в стані сп`яніння, він сам водій тому вважає, що може по зовнішньому вигляду це встановити, розмова в ОСОБА_8 була незрозумілою. Час був після обіду, точно сказати не може.

На запитання учасників судового засідання свідок ОСОБА_17 відповів, що потерпілий був в шоковому стані і нічого не казав, коли прийшов до тями то розповів, що він стояв і його збила машина. ОСОБА_8 на місці вибачався, казав, що винуватий. Мати обвинуваченого ОСОБА_10 давала гроші на ліки, скільки він не знає. Він казав ОСОБА_10 , нехай ОСОБА_28 відтягне автомобіль. Швидку викликали хвилин через 10-15 після пригоди, точно не пам`ятає.

Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_29 , ОСОБА_17 в судовому засіданні суд визнає належними, допустимими доказами вини обвинуваченого, які прямо підтверджують його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Показання свідків також узгоджуються з письмовими доказами по справі.
Допитана за клопотанням захисника, свідок ОСОБА_30 показала суду, що обвинувачений її чоловік, в той день вона була дома, чоловік прийшов біля трьох годин дня, розповів що у нього забрали автомобіль і документи, чи вживав алкоголь не знає, автомобіль належить їй, забрали машину працівники ДАІ. Працівники міліції до них не приходили. Вона звернулася до міліції з проханням повернути автомобіль, більше ніж через місяць повернув слідчий. Чоловік був можливо в стані афекту.

На запитання учасників судового засідання свідок ОСОБА_30 показала, що автомобіль забрали за ДТП. За яке, вона не пам`ятає, що казав чоловік. Цілий день була вдома, чоловік прийшов в три години, в цей час закінчився серіал, приїжджав її брат, вона пам`ятає що було три години. Міліція в той день до них не приїжджала, працівники міліції прийшли в вересні. Про ДТП їй відомо, що ОСОБА_31 з переламами відвезли до лікарні, хто його збив їй невідомо, дружина ОСОБА_31 приходила, просила грошей на лікування, вона не дала. До ОСОБА_31 вона не приходила, в вересні приходили працівники міліції, шукали чоловіка, якого підозрювали в ДТП. Машина була пошкоджена, він врізався в дерево, як було не розповідав, автомобіль вилучили з їх будинку. Автомобіль належить їй, чоловік вписаний до техпаспорту, як особа, що має право на управління.

Показання свідка ОСОБА_32 суд оцінює як засіб захисту свого чоловіка обвинуваченого по справі ОСОБА_8 , що спрямовані на ухилення останнього від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Показання свідка ОСОБА_32 про те, що в той день її чоловік повернувся в три години дня не суперечать новому обвинуваченню, та не спростовують показання свідків обвинувачення.
Показання свідка ОСОБА_32 про те, що машина була пошкоджена, він врізався в дерево, як було не розповідав, автомобіль вилучили з їх будинку. Автомобіль належить їй, чоловік вписаний до техпаспорту, як особа, що має право на управління, узгоджуються з іншими доказами по справі та відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені даним вироком і суд визнає їх належним, допустимим доказом вини обвинуваченого, які непрямо підтверджують його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Допитаний судом за клопотанням захисника, свідок ОСОБА_16 показав суду, що знає обвинуваченого ОСОБА_8 як мешканця смт. Олександрівка. Коли складався адміністративний протокол він пам`ятає тільки, що в минулому році, дату та час не пам`ятає. Під час складання протоколу ОСОБА_8 не було. Він інколи займається приватними перевезеннями і в той день привіз пасажирів на вул.. Шевченко. Його зупинили працівники ДАІ, розповіли про те, що сталося та попросили підписати протокол про те, що ОСОБА_8 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння. На місці пригоди була перевернута бардюра. Працівники ДАІ щось виміряли. Люди казали, що водій не впорався з управлінням. Казали, що ОСОБА_8 , але він його не бачив. Він щось підписував, чи був це протокол огляду він не пам`ятає. Відомості зазначені в оголошеному адміністративному протоколі не відповідають дійсності. Підпис в адміністративному протоколі його, в поясненнях від його імені долучених до цього протоколу не його.

Показання свідка ОСОБА_16 в тій частині, що на місці пригоди був перевернутий бордюр, працівники ДАІ щось виміряли, але ОСОБА_8 він не бачив, - узгоджуються з іншими доказами по справі та відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені даним вироком, і суд визнає їх належним, допустимим доказом вини обвинуваченого, який непрямо підтверджує його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та як такий, що отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Допитана за клопотанням захисника, свідок ОСОБА_10 показала суду, що обвинувачений ОСОБА_8 є її сином. Того дня їй зателефонував ОСОБА_33 та повідомив, що ОСОБА_8 врізався в дерево і нібито збив дідуся ОСОБА_6 , десь з 2-ї до 3-ї години дня. Вона прибігла на місце, там стояла машина, потерпілий сидів на стільці, а обвинувачений на бордюрі. У неї сталася істерика, вона накинулася на сина, кричала, плакала. Після чого ОСОБА_8 встав і пішов додому. Автомобіль залишився, ОСОБА_17 сказав їй убрати машину. Вона викликала молоковоз, свою невістку і вони відтягнули машину до неї на подвір`я, чи був при цьому потерпілий вона не знає. Коли вона прибігла до ОСОБА_8 він був в стресовому стані та повторював, я його не збивав, він впав сам. Їй спочатку також здалося, що обвинувачений був в стані сп`яніння, але потім вона впевнилася, що він не був п`яний. Через деякий час підійшли працівники міліції в цивільному та забрали машину, нічого при цьому не складали. Вона приходила до потерпілого, плакала, вважала себе винною, намагалася допомогти матеріально, так як вони сусіди та знають одне одного 20 років. Потерпілий переїхав недавно, скільки років не пам`ятає, відношення нормальні. Вона сплатила спочатку 1000 грн., потім онук носив ще 1000 грн., потім давала ще 1000 грн. дочці потерпілого, та 2000 в рублях, на новий рік давала 200 чи 300 грн., потім ще 270 грн. після нового року. Допомагала продуктами харчування, давала молоко, три качки. Сам обвинувачений не працює, працює тільки його дружина. До цього випадку він керував автомобілем п`яний, та відробляв за це в сільраді.

На запитання учасників судового засідання, свідок ОСОБА_10 показала, що на місці пригоди кричала на ОСОБА_8 , він сидів та мовчав, просив пробачення. Машина врізалася в дерево. Працівники міліції приходили до неї того ж дня, приблизно через час. У неї не було документів на машину. Машина належить жінці ОСОБА_8 . Вона спочатку думала, що він п`яний, але ні. Син розповідав їй, що потерпілий намагався уйти і впав. Вона вважала, що вони винуваті.

Показання свідка ОСОБА_10 про те, що її син ОСОБА_8 , не був в стані алкогольного сп`яніння та не збивав потерпілого, суд оцінює як спосіб захисту свого сина з метою запобігти притягненню його до кримінальної відповідальності.
Показання свідка ОСОБА_10 про те, що їй зателефонував ОСОБА_33 та повідомив, що ОСОБА_8 врізався в дерево і нібито збив дідуся ОСОБА_6 , десь з 2-ї до 3-ї години дня. Вона прибігла на місце, там стояла машина, потерпілий сидів на стільці, а обвинувачений на бордюрі. У неї сталася істерика, вона накинулася на сина, кричала, плакала. Після чого ОСОБА_8 встав і пішов додому. Автомобіль залишився, ОСОБА_17 сказав їй убрати машину. Вона викликала молоковоз, свою невістку і вони відтягнули машину до неї на подвір`я, чи був при цьому потерпілий вона не знає. Через деякий час підійшли працівники міліції в цивільному та забрали машину, нічого при цьому не складали. - Узгоджуються з іншими доказами по справі та відповідають фактичним обставинам справи, що встановлені даним вироком і суд визнає їх належним, допустимим доказом вини обвинуваченого, який непрямо підтверджує його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та як такий, що отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Показання свідка ОСОБА_10 про надання матеріальної допомоги потерпілому в загальному розмірі 3570 грн. та 2000 рублів, та надання допомоги продуктами харчування, суд приймає частково, в розмірі грошової суми 1700 грн., що визнана потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_11 , оскільки будь яких доказів на підтвердження цих показів сторона захисту не надала.

Допитаний за клопотанням захисника свідок ОСОБА_34 показав суду, що працює слідчим СВ Олександрівського РВ, та виїжджав на місце пригоди. Автомобіля на місці вже не було. Подвірним обходом було з`ясовано, що автомобіль знаходиться у матері ОСОБА_8 . На автомобілі були пошкодження. ОСОБА_10 пояснила їм, що їй все рівно, авто її сина, нічого підписувати вона не буде. Автомобіль було вилучено. Час огляду зазначений в матеріалах справи, він його на цей час не пам`ятає. Під час вилучення автомобіля процесуальні документи не складалися. Зі стороною потерпілого він розмовляв по телефону. Матеріали справи передавалися від одного слідчого до іншого.

На запитання учасників судового засідання, свідок ОСОБА_34 відповів, що в той день не бачив обвинуваченого на місці події, при складанні протоколу його не було. За фактом вилучення автомобіля без складання документів була проведена перевірка і застосовані дисциплінарні заходи.

Допитаний за клопотанням захисника свідок ОСОБА_35 показав суду, що працює в ДАІ інспектором адмінпрактики, обвинуваченого знає як водія. Того дня, число не пам`ятає він складав адміністративний протокол за ст.. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_8 . Вважає, що діяв відповідно до вимог наказу № 77, відповідно до якого водій який вчинив ДТП зобов`язаний пройти медогляд. Оскільки водій з місця пригоди пішов, то вважав це за відмову від проходження огляду. Водія він не бачив, за свідків зазначив водіїв таксі. Дізнався де був ОСОБА_8 , дружина пояснила, що він п`яний і вийти не може. Він розцінив це як відмову. Машину вилучали з будинку матері, вона сварила сина, казала, що машина його.

Суд визнає неналежними доказами:
Показання свідка ОСОБА_16 в тій частині, що працівники міліції попросили його підписати протокол про те, що ОСОБА_8 від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, а відомості зазначені в оголошеному адміністративному протоколі не відповідають дійсності, показання свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , - як такі, які прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин які мають значення для кримінального провадження.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України також підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.08.2014 року, проведеного з 15.20 по 15.55 год. в присутності понятих: огляд здійснювався при сонячній погоді, природному освітлені, по вул.. Шевченко смт. Олександрівка, видом пригоди є наїзд, обстановка на місці ДТП до початку огляду змінилась, місце ДТП знаходиться по вул.. Шевченко буд. 5 смт. Олександрівка, елементами вулиці, дороги: вулиця Шевченко приватний сектор, стан покриття щебінь у перемішку з гравієм, дорожнє покриття для двох напрямків, шириною 4,7 м., розмітка відсутня, до проїзної частини примикають: праворуч узбіччя та клумби, ліворуч: бордюрний камінь. Далі за узбіччям територія приватних будинків, розміщені праворуч приватні будинку. Ліворуч: приватні будинки. Загальний стан видимості дороги 500 м., зона видимості елементів проїжджої частини з робочого місця водія при денному світлі 400 м., оглядовість із кабіни водія на смузі руху автомобіля: праворуч 10 м., ліворуч 10 м. Видимість конкретної перешкоди 400 м. Сліди: об`ємні сліди протектору шин на гравійному покритті вулиці. Наявність слідів зіткнення транспортного засобу з навколишніми предметами на висоті 1.1. м. (на деревах, стовпах, огорожі, будівлі) (а.с.102-104).

Згідно схеми до протоколу ОМП від 05.07.2014 року відображено місце події, розташування слідів від протектору, з направленням з проїжджої частини вул.. Шевченко вліво до бордюра, що знаходиться в провулку, з продовженням сліду від правого колеса через бордюр на 0.9 м. до місця зіткнення (а.с.105).

Згідно протоколу огляду від 20.03.2015 року був оглянутий автомобіль ВАЗ- 2104, д.н. НОМЕР_2 : кузов зеленого кольору, пошкодження сконцентровані в передній частині автомобіля, при цьому відсутній передній бампер, деформована передня панель кузова, початок деформації на відстані 0,46 м. від лівої габаритної точки та 0,65 м. від віконної поверхні, кришка капотного відділу в передній частині має дві вм`ятини: 1) на відстані 0,46 до 0,72 м. від ЛГТ; 2) на 0,75 до 0,79 від ЛГТ. Порушена обліцовка лівої передньої фари (а.с.107-109).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_3 , автомобіль ВАЗ 210430-20, об`єм двигуна 1451, зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_36 , в особливих відмітках зазначено, «має право керувати ОСОБА_8 " (а.с.171).

Згідно висновку експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Донецькій області за № 486 від 27.03.2015 року: з технічної точки зору, в дорожній обстановці, що склалася в діях водія автомобіля «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , вбачаються невідповідності п. 10.1; п. 12.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією, що настала, перебувають дії водія автомобіля «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 , який у дорожніх умовах, що склалися, не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав за межі проїзної частини вліво, що в першу чергу, привело до виникнення аварійної ситуації і її переростання в ДТП наїзду на пішохода ОСОБА_6 , тобто дії водія ОСОБА_8 , як не відповідні вимогам п. 10.1; п. 12.1 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з подією, що настала (а.с.112-121) За довідкою НДЕКЦ ГУ МВС України в Донецькій області, витрати на проведення експертизи за № 486 від 27.03.2015 року, становлять 613,80 грн. (а.с.111).

Згідно висновку експерта Добропільського відділення судово-медичної експертизи медичних документів на ім`я ОСОБА_6 , за № 13 від 23.03.2015 року: виявлені при зверненні за медичною допомогою діагноз закритий перелам лівої великої берцової кістки виник від дії тупого предмету, можливо в указаний строк і міг виникнути як в наслідок ДТП так і при падінні з висоти власного росту, і має ознаки пошкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребують для свого загоєння строк більше 21 дня (а.с.106).

Згідно висновку експерта Добропільського відділення судово-медичної експертизи медичних документів на ім`я ОСОБА_6 , за № 25 від 21.04.2015 року: на підставі наданих меддокументів на ім`я ОСОБА_6 , 1940 р.н., матеріалів кримінальної справи № 0000485, експерт дійшов до наступного висновку: враховуючи характер і локалізацію тілесних ушкоджень, а також данні матеріалів справи, вірогідніше за все тілесні ушкодження виникли в наслідок ДТП і маловірогідне виникнення при падінні (а.с.122).

Протоколи огляду, висновки експертів, свідоцтво про реєстрацію ТЗ, суд вважає допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, які прямо підтверджують подію кримінального правопорушення (місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, наслідки правопорушення), та як такі, що отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Витягом з журналу реєстрації викликів по міській станції швидкої та невідкладної медичної допомоги від 22 серпня 2015 року, про те, що 27 серпня 2014 року в 14 год. 25 хвил. гр-н ОСОБА_6 , 74 р. був обслугований станцією швидкої та невідкладної допомоги за адресою АДРЕСА_2 . Діагноз: з/перелам в/3 голені зліва. Був доставлений на с/проп. АБПЛ (а.с.126).

Витяг з журналу, суд вважає належним та допустимим доказом вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, який підтверджує час вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, та як такий, що отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Суд визнає докази недопустимими:
- протокол про адміністративне правопорушення від 27.08.2014 року, постанову за справою про адміністративне правопорушення від 22.09.2014 року (а.с.124, 139-142), фото місцевості де було вчинено ДТП (а.с.147-148), що долучені до матеріалів кримінального провадження прокурором та за клопотання сторони захисту - відповідно до вимог ст. 86 КПК України, оскільки вони отримані не в порядку передбаченому КПК України.
Суд визнає істотним порушенням вимог КПК України, вилучення автомобілю без складення відповідних процесуальних документів, однак вважає, що це не вплинуло на доведення вини обвинуваченого, оскільки жодних процесуальних дій з автомобілем до його повернення власнику (а.с.125) слідчим не проводилося, жодного доказу на підтвердження вини обвинуваченого здобутого під час вилучення автомобіля сторона обвинувачення суду не надавала.
Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які є взаємопов`язаними між собою, є достатньою для постановлення вироку.
Суд, розглядаючи питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 керуючись ст. 337 КПК України, яка визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії за ст. 286 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, ОСОБА_8 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесних ушкоджень, середнього ступеню тяжкості .
При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 ч. 2 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 1 КК України, вчинене обвинуваченим, є невеликої тяжкості.

Обставинами, які обтяжують покарання згідно ст..67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд при призначенні покарання враховує особу обвинуваченого: ОСОБА_8 не працює, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.167); не судимий в силу ст.. 89 КК України (а.с.163, 168,170); на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та нарколога КЗОЗ «Олександрівська лікарня планового лікування» не перебуває (а.с.164 ), одружений; має на утриманні неповнолітнього сина: ОСОБА_37 , 2004 року народження (а.с.166), на військовому обліку не перебуває (а.с.165).

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді арешту, з позбавленням права керувати транспортним засобом в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєння необережних дій, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому, тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Цивільний позов, що був заявлений по справі, підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст.. 128 КПК України, ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільний позов у кримінальному проваджені в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши позовні вимоги по стягненню матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн., суд дійшов до висновку про необхідність їх задоволення частково. Відповідно до вимог ст.. 1187 ЦК України, шкода підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 , як особи, що на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом під час управління яким було завдано шкоди потерпілому, та яка не довела, що шкоди було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Майнова шкода становить грошову суму в розмірі 1935,80 грн., що була витрачена потерпілим під час перебування на лікуванні в лікаря хірурга КЗОЗ Олександрівської лікарні планового лікування з 27.08.2014 року по 25.03.2015 року (а.с.38) та підтверджена довідкою лікаря від 28.07.2015 року за № 01.11/496 про призначення відповідних ліків (а.с.127), накладними ПП ОСОБА_38 , а/пункт гл.корпусу від 27.08.2014 року на суму 964,50 грн. (а.с.40), та від 27.01.2015 року на суму 971,30 грн. (а.с.41). Потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_11 в судовому засіданні було визнано, що родичами обвинуваченого добровільно сплачено на відшкодування майнової шкоди грошову суму в розмірі 1700 грн., в зв`язку з чим зазначена сума підлягає зарахуванню, і з обвинуваченого підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди грошова сума в розмірі 235,80 грн.

Витрати на додаткове харчування в розмірі 2100 грн., відшкодуванню не підлягають, оскільки на підтвердження цих витрат цивільним позивачем та його представником не надано: рекомендацією лікаря, на яку як підставу витрат є посилання в цивільному позові та розрахунок вартості додаткового харчування.

Витрати на юридичні послуги в суді, відповідно до ст.. 22 ЦК України, не є шкодою, що підлягає відшкодуванню, а відповідно до ст.. 79 ЦПК України є судовими витратами, що підлягають відшкодуванню, відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, пропорційно задоволених вимог.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 грн., підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст.ст.1167, 1187 ЦК України, моральна шкода повинна бути відшкодована обвинуваченим ОСОБА_8 , як особою, яка її завдала.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, враховує, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, який зазнав значного фізичного болю під час отримання тілесних ушкоджень в наслідок ДТП, втратив при цьому свідомість, тривалий час знаходився на лікуванні з 27.08.2014 року по 25.03.2015 року та був нерухомий, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с.106, 122), зазнав значного погіршення своїх здібностей рухатись, має необхідність в подальшому лікування та сторонньому догляді (а.с.38), продовжує хворіти (а.с.127). При визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 15000 грн.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 викладені в запереченні на позовну заяву (а.с.95) про те, що ОСОБА_8 не мав можливості керувати транспортним засобом, в час скоєння ДТП о 15 г. 30 хв., суд відхиляє, оскільки в новому обвинуваченні час вчинення кримінального правопорушення був уточнений на час близько о 14.00 годині, а перебування ОСОБА_8 за кермом автомобіля яким завдано шкоди потерпілому ОСОБА_6 , підтверджено під час судового розгляду. Доводи захисника про не відповідність договору укладеному потерпілим з адвокатом ОСОБА_7 вимогам ЦК України, суд відхиляє, оскільки вони не відповідають договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 29.05.2015 року, що долучений до матеріалів кримінального провадження (а.с.18-19). Доводи захисника про розбіжності в розмірі моральної шкоди в описовій та резолютивній частині позову, суд відхиляє, оскільки пред`явлений у кримінальному проваджені цивільний позов не містить розбіжностей та був уточнений в заяві про уточнення позовних вимог (а.с.138).
Судові витрати в вигляді витрат на правову допомогу адвоката (а.с.43), відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню частково в розмірі 609,43 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з розрахунку: 15235,80 : 25000 х 1000 = 609,43, де 15235,80 розмір задоволених позовних вимог, 25000 розмір позовних вимог, 1000 оплата правової допомоги.

По справі є процесуальні витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУМВС України в Донецькій області експертизи за № 486 від 27.03.2015 року, в сумі 613,80 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за ст. 286 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк два місяці, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 5000 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000 грн., - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 , на відшкодування майнової шкоди - 235 гривен 80 коп., на відшкодування моральної шкоди 15000 гривен, та судові витрати в розмірі 609 гривен 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в Донецькій області експертизи, в сумі 613 грн. 80 коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_1