справа № 482/118/16-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , його законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , представник ССД Новоодеської РДА ОСОБА_7 , представник КМСД Новоодеського ВП дільничний інспектор поліції ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 .
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
24 жовтня 2015 року, близько 13 години, неповнолітній ОСОБА_3 , проходив по АДРЕСА_1 , повз домоволодіння громадянина ОСОБА_9 , внаслідок чого у нього виник умисел на таємне викрадення майна з його житлового будинку.
Після цього, реалізуючи виниклий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що його дії не будіть ніким помічені, діючи таємно, умисно та протиправно з корисливою метою, проник на подвір`я домоволодіння громадянина ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_2 .
Там, ОСОБА_3 , підійшов до вікна житлового будинку, вийняв з нього скло і через виниклий отвір у вікні, проник в середину будинку, звідки викрав ноутбук «Fujitsu»(процесор Intel Core 3 CPU М330, 2,13 GHz, 915 МГц, оперативна пам`ять DDR 2-1,86 Gb, ємкість жорсткого диску 500 Gb, відеокарта Intel Graphics Media Accelerator HD 256 МВ) разом з зарядним пристроєм вартістю 5500 гривень, флеш-карту «Tranced», ємкістю 16 Gb, вартістю 130 гривень, флеш-карту «PQI», ємкістю 4 Gb, вартістю 80 гривень, флеш-карту «Verbatim», ємкістю 4 Gb, вартістю 90 гривень, комп`ютерну мишку марки «Tech 2х Quick Mouse», вартістю 100 гривень, приймач теле та радіоканалів «Avermedia» 34мм, вартістю 360 гривень.
Заволодівши викраденими речами, неповнолітній ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та утримуючи викрадене майно, згодом розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 6260 гривень.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло.
Завдана злочином матеріальна шкода була повністю відшкодована потерпілому в ході досудового розслідування справи.
Цивільний позов по даній справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді неповнолітнього обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, показами допитаного потерпілого, а також іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому в провину злочині, що передбачений ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення неповнолітній ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цього викрадення ноутбука і комплектуючих до нього предметів із житлового будинку потерпілого ОСОБА_9 , визнавши всі обставини цього обвинувачення, в тому числі і розмір заподіяної ним матеріальної шкоди, пояснивши, що він дійсно проходячи повз житловий будинок ОСОБА_9 вирішив, викрасти з нього майно. Внаслідок чого зняв скло у вікні і через отвір проник в середину будинку, коли дома нікого не було, звідки викрав ноутбук та всі інші до нього компоненти. Зазначив, що будинок залишив тим же шляхом, яким і потрапив до нього, а після цього викрадене майно продав ОСОБА_10 за 3 тисячі гривень. Пояснив, що коли наступного дня до нього прийшли працівники міліції, то він відразу ж признався у цьому скоєному викрадені. Заявив, що у скоєній крадіжці кається, просить вибачення у потерпілого, запевняючи суд в тому, що більше злочинів вчиняти не буде.
Вислухавши признательні покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з показів допитаного в суді потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що коли він повернувся до себе додому 24.10.2015 року, то виявив крадіжку ноутбука «Fujitsu»(процесор Intel Core 3 CPU М330, 2,13 GHz, 915 МГц, оперативною пам`яттю DDR 2-1,86 Gb, ємкість жорсткого диску 500 Gb, відеокартою Intel Graphics Media Accelerator HD 256 МВ) разом з зарядним пристроєм, вартістю 5500 гривень, флеш-карти «Tranced», ємкістю 16 Gb, вартістю 130 гривень, флеш-карти «PQI», ємкістю 4 Gb, вартістю 80 гривень, флеш-карти «Verbatim», ємкістю 4 Gb, вартістю 90 гривень, комп`ютерної мишки марки «Tech 2х Quick Mouse», вартістю 100 гривень, приймача теле та радіоканалів «Avermedia» 34мм, вартістю 360 гривень та визнав факт проникнення крадія через отвір у вікні, де було знято скло. Зазначив, що про цю крадіжку він повідомив до міліції, працівники якої провели огляд місця злочину, а наступного дня працівники міліції йому повернули все викрадене у нього майно у справному стані. Шкоду оцінив на момент купівлі товару в розмірі 6260 гривень. Заявив, що так як все майно йому повернуто, то позов не заявляє, претензій до неповнолітнього обвинуваченого не має, просить суд не позбавляти його волі.
З досліджених в судовому засіданні письмових доказів - документів, а саме: з протоколу прийняття заяви потерпілого про злочин, з рапорту чергового РВ УМВС, з витягу з ЄРДР,з протоколу огляду місця пригоди, з письмової заяви ОСОБА_11 , збережної розписки потерпілого, копій технічного паспорту і гарантійного талону, дійсно вбачається, що шляхом незаконного проникнення, з житлового будинку ОСОБА_9 було викрадено ноутбук «Fujitsu»(процесор Intel Core 3 CPU М330, 2,13 GHz, 915 МГц, оперативна пам`ять DDR 2-1,86 Gb, ємкість жорсткого диску 500 Gb, відеокарта Intel Graphics Media Accelerator HD 256 МВ) разом з зарядним пристроєм вартістю 5500 гривень, флеш-карту «Tranced», ємкістю 16 Gb, вартістю 130 гривень, флеш-карту «PQI», ємкістю 4 Gb, вартістю 80 гривень, флеш-карту «Verbatim», ємкістю 4 Gb, вартістю 90 гривень, комп`ютерну мишку марки «Tech 2х Quick Mouse», вартістю 100 гривень, приймач теле та радіоканалів «Avermedia» 34мм, вартістю 360 гривень, які працівниками міліції були виявлені у ОСОБА_11 і повернуті під збережну розписку у власність потерпілого ОСОБА_12 .
Всі ці дослідженні в судовому засіданні докази, а саме покази обвинуваченого, потерпілого, досліджені документи, узгоджуються як між собою, щодо встановлених фактичних обставин та підтверджують, як признательні покази обвинуваченого, так і його умисел на вчинення інкримінованого йому в провину злочину та фактичне вчинення ним цього протиправного діяння.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що обвинувачений діяв з прямим корисливим умислом, тобто усвідомлюючи як суспільно-небезпечний характер своїх дій, так і характер суспільно-небезпечних наслідків цих своїх дій та бажав їх настання.
Докази, що були досліджені в суді, повністю підтверджують факт скоєння обвинуваченим злочину при обставинах, що викладені в обвинуваченні, і доводять, що він дійсно вчинив цей злочин і, що його признательні свідчення у скоєному, відповідають фактичним обставинам цієї справи і, які можна покласти в основу обвинувального вироку суду.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх інших фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечували його законний представник, захисник, прокурор та всі інші учасники судового розгляду, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення, а саме щодо допиту свідків обвинувачення, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, потерпілого і документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу неповнолітнього обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.185ч.3 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд не виходячи за межі висунутого обвинувачення, приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ст.185ч.3 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням в житло.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється неповнолітньою особою, який не навчається, закінчив навчання у Надбузькому училищі Миколаївського району Миколаївської області, здобувши спеціальність повара-кондитера, але не працює через відсутність роботи, проживає у сім`ї з мамою і бабусею, має задовільний стан здоров`я і не перебуває на обліку у лікарів за місцем проживання, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, умови проживання неповнолітнього, згідно висновку соціальних служб, відповідають загально прийнятим нормам.
Дорослих підмовників цього злочину під час досудового розслідуванні і судового розгляду справи не виявлено.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілому була йому повністю відшкодована в ході досудового розслідування.
Цивільний позов по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер і обставини скоєного ним злочину, так і враховує його особу, в тому числі всі фактичні обставини справи, його матеріальний та сімейний стан, умови його життя, виховання, відсутність впливу дорослих підмовників, рівень його розвитку та особливості його особи, а також всі інші обставини, що позитивно характеризують його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують йому покарання.
Так, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відносяться до категорії тяжкого та вчинений ним без зазначення обставин, що обтяжують йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, його каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілому, його неповнолітній вік
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ним діяння, та з урахуванням його особи, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
Також при призначені виду і міри покарання неповнолітньому, суд враховує вимоги чинного законодавства, що передбачені ст.ст.65-68, 98,103-104 КК України.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного ним злочину, так і враховує обставини його скоєння, причини та умови, що привели обвинуваченого до скоєння цього злочину та враховує обставини, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі його неповнолітній вік, матеріальний, сімейний стан, умови життя, виховання, розвитку, відсутність дорослих підмовників, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що пом`якшують йому покарання.
З урахуванням всього викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжкого і вчинений ним без зазначення обставин, що обтяжують йому покарання.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68, 103 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.3 ст.185 КК України в межах мінімальної межі, передбаченої санкції статті обвинувачення, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для його виправлення, так і для попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та які значно пом`якшують йому покарання, з урахуванням його неповнолітнього віку, повного усвідомлення своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, враховуючи що неповнолітній вперше вчинив тяжкий злочин, суд приходить до висновку, що каяття обвинуваченого у скоєному ним діянні являється дійсно щирим, а його подальша поведінка, вибачення перед потерпілим та усунення завданої злочином шкоди, свідчить про те, що він може бути звільнений судом від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі з наданням йому можливості виправлення і спокутуванням своєї вини, через випробування, на підставі ст.ст.75,104 КК України та із встановлення обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Враховуючи відсутність клопотань і прохань осіб, які б могли здійснювати нагляд за неповнолітнім та проведення з ним виховної роботи, суд позбавлений можливості прийняти процесуальне рішення про покладення такого обов`язку на конкретну особу.
Речові докази по справі, відповідно до ст.100 КПК України, в суді не досліджувались.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Неповнолітнього ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.ст.75,104 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на неповнолітнього ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця навчання, роботи, проживання.
Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати по справі відсутні, речові докази не досліджувались.
Запобіжний захід у відношенні неповнолітнього обвинуваченого на досудовому розслідуванні і під час судового розгляду справи не застосовувався, в зв`язку з чим, у суду відсутні правові підстави для обрання неповнолітнього обвинуваченому такого запобіжного заходу при ухвалені вироку на час до набрання ним законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: