АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 648/4331/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/27/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
захисника засудженого адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відео конференції матеріали за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 14.12.2015 року про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 05.08.2009 року вироком Суворовського районного суду м. Херсона за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 10 років, -
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від невідбутої частини покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 05.08.2009 року у виді позбавлення волі строком на 10 років.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ставить питання про скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, якою просить звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Вважає, що суд першої інстанції постановив незаконне рішення, допустивши невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування та істотне порушення кримінального процесуального закону. Свої доводи мотивує тим, що відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого від подальшого відбування покарання, суд не прийняв до уваги, що він відбув ? частини строку покарання, за час відбування покарання характеризується позитивно, здобув декілька професій, має дванадцять заохочень, працевлаштований на промисловій зоні установи, частково відшкодував завдану злочином шкоду, приймає участь у суспільному житті відділення, всі стягнення за порушення режиму утримання зняті та погашені в установленому законом порядку, таким чином своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що визнано адміністрацією установи виконання покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 наводить аналогічні доводи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд клопотань в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який не підтримав апеляційні скарги засудженого та його захисника, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 05.08.2009 рокуза ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 10 років.

Строк відбування покарання обчислено з 9.03.2008 року. На момент звернення до суду із клопотанням, засуджений фактично відбув ? строку призначеного покарання.
З характеристики та матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_7 з 03.04.2012 року працевлаштований в промисловій зоні установи, у 2011-2012 роках приймав участь у житті відділення щодо ремонту та благоустрою відділення та прилеглої території. Протягом строку відбування покарання у Дарївській виправній колонії здобув професії сортувальника пиломатеріалів, взутівника, електромонтера, здобув загальну середню освіту.
За весь період відбування покарання мав 9 стягнень, більшість з яких отримано у 2014 році та 12 заохочень, більшість з яких здобуто у 2011-2013 роках.

Зокрема, у 2014 році ОСОБА_7 мав лише одне заохочення, проте допустив 6 порушень режиму відбування покарання, за що на нього накладено 6 стягнень, 5 - з яких суворих (суворі догани, поміщення до ДІЗО), тобто з полином часу перебування у кримінально-виконавчій установі має місце тенденція збільшення випадків порушення ним режиму відбування покарання та зменшення випадків сумлінної поведінки (так, 2015 році ОСОБА_7 мав лише 2 заохочення).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано врахував відомості про поведінку засудженого і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання в установі, а не за час, який безпосередньо передує настанню пільги і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
З наведених підстав, рішення суду є законним та обґрунтованим, істотних порушень кримінального процесуального закону при його постановленні не допущено, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 81 КК України; ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 14.12.2015 року про відмову в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Головуючий: ОСОБА_2