Провадження № 11-кп/792/14/16
Справа № 688/4133/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 13 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Ізяслав Хмельницької області, жителю АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженому, засудженому вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.07.2014 року за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.411 КК України до 3 років позбавлення волі,

в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Як видно з матеріалів провадження, вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.2 ст.411 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.02.2015 вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 14 липня 2014 року змінено, призначене покарання пом`якшено до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду від 10.04.2015 невідбуту частину покарання ОСОБА_7 скорочено наполовину на підставі ст.6 Закону України „Про амністію у 2014 році.
Ухвалою Менського районного суду від 10.08.2015 (з урахуванням ухвали цього ж суду від 14.08 2015 про виправлення арифметичної помилки) ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання 9 місяців 7 днів позбавлення волі виправними роботами з відрахуванням щомісяця в дохід держави 10% заробітку.

18.08.2015 ОСОБА_7 був звільнений з місць позбавлення волі, а 19.08.2015 став на облік в Шепетівському МРП КВІ і з того часу відбуває решту покарання у виді виправних робіт.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 02.10.2015 ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття більш м`якого покарання, визначеного ухвалою Менського районного суду від 10 серпня 2015 року, - 24 дні виправних робіт за період відбування покарання у виді позбавлення волі з 10.08.2015 по 18.08.2015.

06 листопада 2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду із заявою, в якій просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.81 КК України. При цьому посилався на те, що з 19.08.2015 він став на облік у Шепетівському МРП КВІ УДПтС України в Хмельницькій області та з цього часу відбуває покарання у виді виправних робіт по теперішній час, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_7 суд послався на те, що на час розгляду клопотання він не відбув необхідної частини строку покарання, після відбуття якої можливе застосування умовно-дострокового звільнення.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, засуджений просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, винести нову ухвалу, якою умовно-достроково звільнити його від відбування покарання. Зазначав, що суд безпідставно не долучив і не дослідив матеріали, які його позитивно характеризують, при цьому послався в ухвалі на документи, які в судовому засіданні не досліджувалися, не взяв до уваги даних характеристики Менської ВК-91 від 03.08.2015, у якій зазначено початок строку відбування ним покарання, кінець цього строку та розрахунок дати застосування до нього пільг, передбачених ст.ст.81, 82 КК України, що призвело до неправильного застосування цих норм закону.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу частково, просили ухвалу суду першої інстанції скасувати і закрити провадження за його заявою від 06.11.2015, оскільки ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 13 січня 2016 року ОСОБА_7 зараховано у строк покарання, призначеного за вироком цього суду від 14.07.2014 та пом`якшеного ухвалою Менського районного суду від 10.08.2015 - у виді виправних робіт, строк попереднього ув`язнення з 23.05.2013 по 24.07.2013 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбування покарання, вирішено вважати ОСОБА_7 таким, що відбув покарання, і звільнено його від подальшого його відбування, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги (з урахуванням її зміни), колегія суддів уважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Як убачається з ухвали суду першої інстанції, ним встановлено, що засуджений ОСОБА_7 сумлінно поводиться і ставиться до праці, але в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання йому відмовлено лише з тих підстав, що він, на думку суду, не відбув необхідної для цього частини покарання у виді виправних робіт, на яке йому було замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі.
Однак з такими висновками суду погодитися не можна виходячи з такого.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з частиною 1 ст.82 України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених Загальною частиною цього Кодексу для даного виду покарання, і не може перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
За приписами ж частини 5 ст.82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Ні із змісту наведених норм закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст.81, 82), ні з роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002, на які суд першої інстанції послався в обґрунтування свого рішення, не випливає, що положення ст.81 КК України щодо відбутого строку покарання, який дає підстави для умовно-дострокового звільнення, стосуються лише строку більш м`якого покарання, на яке було замінено невідбуту частину покарання.
Немає у цих нормах закону та роз`ясненнях і прямих вказівок про застосування умовно-дострокового звільнення за правилами, передбаченими ст.81 КК України, лише після відбуття відповідного строку саме більш м`якого покарання, на яке було замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі.
Більше того, за змістом ч.5 ст.82 КК України умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу, застосовується саме до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, а не до цього більш м`якого покарання.

Якщо ж застосовувати положення ст.81 КК України не до особи, якій замінено покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, а до цього більш м`якого покарання, то це призведе до того, що загальний пільговий строк, який дає право на умовно-дострокове звільнення (відбутий строк покарання у виді позбавлення волі та строк більш м`якого покарання, на яке замінено позбавлення волі, разом узяті), буде значно більшим пільгового строку, якого достатньо для особи, якій невідбута частина покарання у виді позбавлення волі не замінювалася на більш м`яке покарання, зокрема й тому, що у свій час вона на це такого права не заслужила. Тобто особа, якій замінено невідбутий строк покарання більш м`яким, в підсумку буде довше відбувати покарання, ніж та особа, якій невідбутий строк покарання не замінювався більш м`яким покаранням, але до неї застосовано умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченим статтею 81 КК України.
Відповідно до характеристики Менської ВК-91 від 03.08.2015 ОСОБА_7 має пільги на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 КК України) по відбуттю ? частини строку покарання 02.08.2015, а на умовно-дострокове звільнення від покарання, згідно із ст.81 КК України, після фактичного відбуття 2/3 частин строку покарання 06.11.2015.
Отже, з огляду на викладене, колегія суддів уважає, що висновки суду першої інстанції, про те, що засуджений на час розгляду заяви ще не відбув строку покарання, необхідного для умовно-дострокового звільнення від його відбування, є помилковими внаслідок неправильного тлумачення закону України про кримінальну відповідальність, яке суперечить його точному змісту. А це, відповідно до п.4 ст.409, п.3 ст.413 КПК України, є підставою для скасування ухвали суду.
Разом з тим, ураховуючи, що ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 13 січня 2016 року ОСОБА_7 визнаний таким, що відбув покарання, та звільнений від його відбування, і ця ухвала набрала законної сили, а також виходячи з уточнених вимог апелянта, провадження за його заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 417 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого задовольнити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2015 року про відмову в задоволені заяви ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.

Провадження у справі за цією заявою ОСОБА_7 закрити.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2