Провадження №11-сс/792/245/15
Категорія: ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
(на ухвалу слідчого судді)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарі с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 серпня 2015 року, -

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах СВ прокуратури Хмельницької області ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 55 днів терміном до 20 жовтня 2015 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славути Хмельницької області, проживаючого у АДРЕСА_1 , з вищою освітою, головного ревізора-інспектора відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту головного управління ДФС у Хмельницькій області, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В порядку ч.3 ст.183 КПК України ОСОБА_7 визначено розмір застави - 60 000 (шістдесят тисяч) гривень із покладенням у разі внесення застави, наступних обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Як вбачається з матеріалів справи, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що, перебуваючи на посаді головного ревізора-інспектора відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту головного управління ДФС у Хмельницькій області, маючи спеціальне звання державного службовця - радника податкової та митної справи 3 рангу, вимагав 10 000 гривень та 27.08.2015 року одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 4 000 гривень за не відображення в акті фактичної перевірки порушень законодавства в його діяльності.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даних про особу підозрюваного, застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та необхідним у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні поданого клопотання.

Свої вимоги аргументує тим, що матеріали кримінального провадження не містять обставин, які б вказували на потребу застосування ОСОБА_7 найсуворішого виду запобіжного заходу, підтвердженням чого, на переконання захисту, є пред`явлення останньому необґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яка ґрунтується виключно на припущеннях та суперечливих даних.

В обґрунтування своїх висновків сторона захисту посилається на протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16 липня 2015 року, складений за 39 днів до звернення ОСОБА_10 в правоохоронні органи щодо дій ОСОБА_12 і до порушення кримінального провадження; на протокол огляду місця події та на протокол обшуку будинку по місцю проживання підозрюваного, із змісту яких, на переконання апелянта, не було здобуто жодного доказу вини підозрюваного в інкримінованому йому злочині.

Звертає увагу адвокат і на відсутності стороннього світіння від фарби, якою були помічені гроші, на одязі і на руках у підозрюваного, що виключає можливість обізнаності ОСОБА_12 в наявності таких грошей в його автомобілі.

З огляду на викладене, на переконання апелянта, слідчий суддя в порушення вимог ч.1 ст.178 КПК України, не оцінив вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наголошується захистом і на порушення порядку затримання підозрюваного та його права на захист, який понад 8 годин протиправно утримувався працівниками прокуратури та був позбавлений можливості мати побачення із захисником і отримати своєчасну медичну допомогу, яку потребував у зв`язку із травмою голови, отриману від втрати свідомості.

ОСОБА_7 на призначену дату розгляду апеляційної скарги в судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте надіслав письмову заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм закону, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про необхідність взяття під варту особи, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість підозри у вчиненні саме цією особа кримінального правопорушення; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати і практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги при постановленні рішення також і особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані у повному обсязі.

Так, обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчим суддею належним чином перевірено наявність в матеріалах провадження достатніх даних, які вказують на існування обґрунтованої підозри у вчиненні саме підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд врахував тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, у вчиненні якого він підозрюється, також взяв до уваги дані про особу підозрюваного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 слідчий суддя виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Також, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.5 ст. 182 КПК України, вмотивовано, з урахуванням наявних підстав та обставин у кримінальному провадженні, визначив щодо ОСОБА_7 заставу у сумі 60 000 грн.

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами сторони захисту, викладеними у поданій апеляційній скарзі з приводу того, що на момент вирішення питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення слідчим належним чином не доведена, оскільки, відповідно до п.55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Ніяким чином не спростовує обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 і те, що дата складання протоколу допиту свідка ОСОБА_10 датована 16 липня 2015 року, тобто до порушення кримінального провадження, оскільки із змісту самого протоколу допиту вбачається факт роз`яснення свідку мети його виклику до слідчого, а саме для дачі показань у кримінальному провадженні №0000111 від 26 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що власне і свідчить про проведення вказаної слідчої дії уже після відкриття кримінального провадження та вказує на технічну помилку слідчого у зазначенні дати проведення слідчої дії.

Колегія суддів також не погоджується з доводами захисника щодо недоведеності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки оцінюючи ризики, заявлені та обґрунтовані у клопотанні слідчого, слідчий суддя встановив, що підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 серпня 2015 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 55 днів терміном до 20 жовтня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах підозрюваного - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2