Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/402/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" жовтня 2015 р.

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого слідчого-судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
захисника скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
27.10.2015 року до Олевського районного суду Житомирської області звернувся із скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 про повернення тимчасово вилученого майна, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 , що виразилась в неповерненні йому тимчасово вилученого транспортного засобу, а саме автомобіля марки «ГАЗ-66», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та просить зобов`язати слідчого повернути негайно йому тимчасово вилучений вказаний автомобіль.
В судовому засіданні захисник скаржника вимоги скарги підтримав і просить її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, вимоги скарги визнав.
Суд в судовому засіданні заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та розглянувши заяву слідчого ОСОБА_5 , вважає, що дана скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2015 року слідчим СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 близько 23:20 години на автодорозі неподалік с.Шебедиха Олевського району Житомирської області було зупинено автомобіль марки «ГАЗ-66», державний номерний знак « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 , де під час огляду було вилучено автомобіль, як речовий доказ на штраф-майданчик Олевського РВ УМВС України в Житомирській області, що стверджується протоколом огляду місця події від 23.10.2015 року (а.с.5), та заявою слідчого. Зазначені обставини були внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.
Відповідно до ст.98 Кримінального процесуального кодексу України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Ч.1 ст. 100 КПК України визначає, що «речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу» (зазначені статті регулюють питання тимчасового доступу до речей і документів та арешту майна, а в даному випадку майно вилучене в результаті проведеного огляду).
У відповідності до ст.237 Кримінального процесуального кодексу України - з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий проводить огляд приміщення, речей та документів. При огляді слідчий має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною пятою статті 171,частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слідчий не звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучений автомобіль у відповідності до вимог ч.1 ст. 171 КПК України, то у слідчого відсутні підстави для утримання даного автомобіля, тому суд вважає, що вилучений автомобіль являється як тимчасово вилучене майно, а тому повинно бути повернуто негайно особі у якої воно було вилучено.
Керуючись: ст.ст. 303-307,309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати бездіяльність слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - незаконною.
Зобов`язати слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «ГАЗ-66», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1