Дата документу 19.08.2015

Справа № 334/6329/15-к
Провадження № 1-кп/334/506/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , малолітньої ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002766 від 11.06.2015р. про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітньої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, освіта не повна середня, учениця 9 класу Запорізької загальноосвітньої школи № 73, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,

встановив:

В провадження Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання прокурора про застосування до малолітньої ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру.

10.06.2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи намір на заволодіння чижим майном шляхом обману, діючи умисно, знаходячись на дитячому майданчику Запорізької загальноосвітньої школи № 104 за адресою: м.Запоріжжя, вул..Кремлівська, 65-в, підійшла до ОСОБА_8 , та скориставшись його довірою, попросила у нього мобільний телефон для входу до мережі «Інтернет», на що ОСОБА_8 погодився та передав останній мобільний телефон марки «LG D690» ІМЕІ: № 1 НОМЕР_1 та № 2 НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн., з сім картками операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Life», який належить ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, дочекавшись, коли ОСОБА_8 відволікнеться, покинула вказаний майданчик з вище вказаним мобільним телефоном. Таким чином, ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 5000 грн.

В діях ОСОБА_5 є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Малолітня ОСОБА_5 свою провину визнала повністю, пояснила, що вона з друзями спілкувалася на майданчику ЗОШ № 104, вона попросила у свого знайомого ОСОБА_8 мобільний телефон для того, щоб скористатися Інтернетом, на що він дав згоду. Вона користувалася телефоном, а потім відволіклася та пішла додому з телефоном. Щиросердно розкаюється.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 заволоділа чужим майном, а саме мобільним телефоном шляхом шахрайства, тобто, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, але, ОСОБА_5 не досягла передбаченого ст. 22 КК України віку, з якого може наставати кримінальна

відповідальність, тобто, вона не є суб`єктом злочину і, відповідно до ст.ст. 22, 97, 105 КК України до неї мають бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

Зважаючи на всі обставини справи, суд вважає, що в даний час ОСОБА_5 внаслідок щирого розкаяння не потребує направлення її до спеціальної навчально-виховної установи для дітей, а може бути передана під нагляд матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 484, 485, 498, 501 КПК України, суд

ухвалив:

Застосувати примусові заходи виховного характеру до малолітньої ОСОБА_5 у вигляді попередження і передачі під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення повноліття.

На ухвалу протягом 7 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1