УХВАЛА
28.09.2015 р. Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України,

встановив:

Органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що діючи умисно, шахрайським шляхом на протязі з 23.02.2012 р. по 26.04.2012 року на території м. Харкова заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 487405,60 гривень, заподіявши йому матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 10.12.2012 р. шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 319720 гривен, заподіявши йому матеріальну шкоду, у великих розмірах.

При цьому ОСОБА_6 підробив офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, що має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його підроблювачем і використовував зазначений документ в своїй діяльності.

Його дії кваліфіковано по ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме будинку АДРЕСА_1 .

З наданих документів вбачається, що в ході досудового слідства по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2013 р. було застосовано арешт належного ОСОБА_9 будинку АДРЕСА_1 .

Заявник стверджує, що у відповідності з підробленим вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.08.2013 р. скасовано арешт, накладений вищезазначеною ухвалою слідчого судді.

У зв`язку з викладеним заявник просить знову накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2013 р. по кримінальному провадженню №0001226, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, застосовано арешт належного ОСОБА_9 будинку АДРЕСА_1 .

Дія зазначеної ухвали слідчого судді до теперішнього часу у встановленому порядку не припинялась і ухвалу у встановленому порядку скасовано не було.

З наданої копії вироку Дзержниського районного суду м. Харкова від 22.08.2013 р. вбачається, що по кримінальній справі №638/12106/13к (1-кп/638/371/13) ОСОБА_5 засуджено по ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. та скасовано арешт на майно ОСОБА_5 , а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2013 р. по справі №638/2379,13-к.

Однак судом встановлено, що такий вирок Дзержинським районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_5 не ухвалювався і, відповідно, до виконання не звертався.

У тексті наданої суду копії вироку містяться взаємовиключні обставини. Так з вироку вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні злочину, вчиненого 10.07.2013 р., однак, при цьому скасовується, арешт, який накладено 25.02.2013 р., тобто майже за 5 місяців до вчинення злочину, про який йдеться у копії вироку, що свідчіть про нікчемність зазначеного документу.

Окрім того, з тексту наданої суду копії вироку вбачається, що цивільний позов потерпілого задоволено в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.175 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином судом встановлено, що по кримінальному провадженню №0001226, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2013 р.,судовий розгляд не закінчено, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2013 р. до теперішнього часу у встановленому порядку не скасовано, копія вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.08.2013 р. відносно ОСОБА_5 є нікчемною. При таких обставинах слід вважати, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2013 р. на майно ОСОБА_5 , а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , діє безперервно з моменту застосування до теперішнього часу і виключення відповідного запису з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є безпідставним і відповідний запис слід поновити з моменту його скасування.

При таких обставинах повторного арешту майна обвинуваченого ОСОБА_5 не потребується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170,171, 173, 175 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_8 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів.

Головуючий ОСОБА_10

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3