Справа № 1008/1282/12
Провадження № 1/1008/144/12
ВИРОК

Іменем України

14.05.2012

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ВОРОБЙОВОЇ В.М.,

при секретарі - Барановій Г.П.,Савчук Т.І. ,

з участю прокурора Каленіченка А. О.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, допризовника, не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 02.11.2011 року, маючи намір на вчинення розбійного нападу, близько 08 год. 00 хв., перебуваючи в смт. Гребінки, Васильківського району, Київської області на дорозі, що сполучає вул. Дімітрова та вул. Київську (точне місце не встановлено), підійшов до гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який в цей час йшов йому назустріч. Після цього, ОСОБА_2 попросив у ОСОБА_3 його мобільний телефон марки «SIEMENS CF62», вартістю 200 грн., в середині якого знаходилась сім-карта мобільного оператора «Діджус», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилось 2 грн., щоб з нього зателефонувати ,та реалізуючи свій злочинний намір, вказаного телефона поклав до кишені своєї куртки та погрожуючи останньому застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя, а саме вкинути ОСОБА_3 у ставок, що розташований поруч вищевказаного місця, при цьому потерпілий реально сприйняв вказану погрозу як небезпеку для життя, оскільки не вмів плавати та за плечима в нього знаходився шкільний портфель, заволодів мобільним телефоном.

Після цього ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зник, в результаті чого ОСОБА_3 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 227 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе в скоєнні описаного в цьому вироці злочину визнав повністю і суду пояснив, що проживає з матірю та сестрою. 02.11.2011 року близько 08 год. ранку він йшов на роботу (працював на будівництві), був тверезим. У нього був нервовий зрив, бо помер його вітчим, який жив в м. Василькові, і потрібні були гроші. Ідучи по вул. Дімітрова він побачив хлопчика з телефоном, що йшов назустріч і попросив телефона, щоб зателефонувати сестрі. Хлопець відповів, що у нього на рахунку немає грошей, але він /підсудний/ вмовив дати телефон, щоб скористатися послугою перетелефонування. На телефон ніхто не передзвонював і тому він поклав його до своєї кишені та пішов. Хлопчик йшов за ним, плакав та просив віддати телефон, але він пригрозив, що вкине його в річку. Після цього хлопчик злякався і відстав. Через декілька хвилин після цього його наздогнав чоловік на автомобілі з яким був і хлопчик. Він віддав телефон, але чоловік заштовхав його до автомобіля і вони поїхали до батьків хлопчика. Він просив вибачення, але батьки хлопчика йому не вибачили. В скоєному щиро розкаюється, просить не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що якого дня вищевказана подія трапилась не памятає. Близько 08 год. ранку він йшов до школи, оскільки живе далеко від неї. Назустріч йому йшов хлопець. Підсудний у грубій формі попросив дати йому телефон, оскільки йому терміново потрібно було зателефонувати сестрі. Хлопець почав нажимати всі кнопки, а потім викинувши сім-карту, забрав телефон і поклав до кишені. Він /потерпілий/ просив віддати телефон і плакав, але підсудний пригрозив кинути його до річки, тому, злякавшись, він пішов плачучи по дорозі. Біля магазину його зустрів дядько, який запитав, що трапилось, і він все йому розказав. Невідомий дядько запропонував сісти до автомобіля, щоб знайти хлопця, який забрав телефон. Хлопця вони наздогнали на автомобілі, і той віддав телефон. Потім дядько сказав хлопцеві, щоб сідав в машину, але той відмовлявся. Тоді дядько поставив машину, і вони всі пішли в напрямку його/ потерпілого дому, дядько вів хлопця.Біля дому зустріли маму. Просить суд покарати підсудного суворо.

Законний представник ОСОБА_4 суду пояснила, що в той день /02.11.2011 року/ вона вела до садочку свою меншу дитину, а синові ОСОБА_5 сказала, щоб він йшов попереду. Через деякий час, вона побачила, що підходить чоловік, а з ним заплаканий син і невідомий хлопець. Чоловік пояснив, що хлопець напав на її сина і забрав телефон. Вони зайшли до будинку, бо боялась, що хлопець втече і викликала міліцію. Коли вони чекали на міліцію, то хлопець оправдовувався, скаржився на життя. Після того як хлопця забрали до міліції, син їй розповів, що підсудний погрожував кинути його до річки. ОСОБА_5 дуже злякався, оскільки подумав, що через те, що у нього тяжкий рюкзак, він потоне. Після цього він відстав від хлопця. Сім-карту з телефона підсудний витягнув на очах її сина. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

Представник кримінальної міліції ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_2 на даний час перебуває на обліку у кримінальній міліції у звязку з вчинення вищеописаного злочину. Чи перебував на обліку раніше відповісти не може. Сімя підсудного проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 дуже бідно, оскільки у них в с. Копці згорів будинок, ОСОБА_2 не працює. Щодо покарання покладається на думку суду.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що в 8 годин ранку повертався з роботи і зайшов до магазину, а коли вийшов то побачив хлопчика, який плакав і шукав матір.Хлопчик розповів, що в нього забрали телефон. Посадивши хлопця в машину, вони поїхали шукати викрадачів. Побачили двох хлопців, хлопчик показав на одного , але той заперечував, що брав телефон, а коли він /свідок/ сказав, що йдуть до міліції, чи до батьків хлопця, телефон повернув, але він був вже без сім-карти.Вони разом з затриманим хлопцем і хлопчиком пішли до батьків потерпілого, зустрівши матір , яка подзвонила в міліцію і чоловікові. Хлопець просився,щоб в міліцію не повідомляли.

Крім повного визнання своєї вини, показань потерпілого і законного представника винність підсудного стверджується письмовими матеріалами справи:

-протоколом усної заяви ОСОБА_4 від 02.11.2011 року про те, що близько 08 год. 02.11.2011 року на її малолітнього сина напала невідома особа і забрала мобільного телефона Siemens /а.с. 9/,

-протоколом огляду місця події від 02.11.2011 року з фототаблицею, з якого вбачається ділянка дороги, на якій у малолітнього ОСОБА_3 забрали мобільний телефон /а.с. 10-11/,

-протоколом огляду місця події від 02.11.2011 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_4 вилучався мобільний телефон Siemens CF62 /а.с. 12/,

-явкою з повинною ОСОБА_2 від 02.11.2011 року про те, що він забрав у лолітнього хлопця мобільний телефон Сіменс, пригрозивши йому фізичної розправою /а.с. 13/;

-розпискою ОСОБА_4 про те, що вона отримала від працівників міліції мобільний телефон «Сіменс CF-62», що належить її сину. /а.с. 20/;

-висновком товарознавчої експертизи від 14.11.2011 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «Siemens CF-62» становить 200 гривень, а вартість сім-карти «Діджус» становить 25 гривень /а.с. 39/;

-протоколом предявлення предметів для впізнання від 17.12.2012 року, відповідно до якого мати потерпілого впізнала мобільний телефон Сіменс, який було викрадено у її сина ОСОБА_3 В./а.с. 64-65/

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 16.12.2011 року, згідно якого ОСОБА_2 показує як саме і де він викрав мобільний телефон марки Siemens CF-62 у малолітнього ОСОБА_3 /а.с. 66-69/;

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази по справі, суд приходить до висновку про повну доведеність вини підсудного ОСОБА_2 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоровя особи, і дії підсудного вірно кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України.

Визнаючи винним підсудного та призначаючи йому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного,який не досяг повнолітнього віку і вперше притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнав його щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнав вчинення злочину щодо малолітнього.

З урахуванням всіх обставин справи, тяжкості скоєного злочину відносно малолітньої особи ,суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі , але враховуючи позитивні данні про особу підсудного, наявність двох пом,якшуючих обставин ,що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,а саме: його неповнолітній вік і щире каяття, скоєння ним злочину вперше ,відсутність тяжких наслідків, його сімейні обставини і матеріальний стан сім,ї, думку законного представника потерпілого, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без реального позбавлення волі, а тому вважає за можливе ухвалити про звільнення ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 104 ,75 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Призначити ОСОБА_2 за ч.1 ст.187 КК України покарання у виді 4/чотирьох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,104,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням , встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 2/два/ роки , зобов′язавши повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи , з′являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в терміни, встановлені органом кримінально-виконавчої інспекції.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_2 обчислювати з дня постановлення вироку.

Мірою запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «SIEMENS CF62», що переданий на зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_4, залишити у ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: В.М.ВОРОБЙОВА.