В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2013 Справа №607/9882/13-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Репетівської В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0001742 за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, на утриманні неповнолітній син Анатолій, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Сідорова В.М., захисника ОСОБА_3, обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_1 15 квітня 2012 року, в вечірню пору доби, який перебував в приміщенні під'їзду №3, будинку №104 по вул. С.Бандери в м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. В подальшому ОСОБА_1 запропонував обвинуваченому ОСОБА_2 вчинити крадіжку разом, на що останній погодився. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 16 квітня 2012 року о 03 год. 00 хв., шляхом вільного доступу зайшли в приміщення під'їзду №3, будинку №104 по вул. С.Бандери в м. Тернополі, де перебуваючи на сходовій площадці між 1 та 2 поверхами, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, та вони не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрали велосипед торгової марки «Altrix», вартістю 800 грн., а із сходової площадки між 2 та 3 поверхами таємно викрали велосипед торгової марки «Alex», вартістю 1300 грн., які належать ОСОБА_6 Із викраденим майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, чим спричинили ОСОБА_6 шкоду на суму 2100 гривень.

Також, 05 липня 2012 року, в вечірню пору доби, у ОСОБА_1, який перебував в приміщенні під'їзду №5, будинку №26 по вул. Д.Галицького в м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 05 липня 2012 року, в вечірню пору доби, шляхом вільного доступу зайшов в приміщення під'їзду №5, будинку №26 по вул. Д.Галицького в м. Тернополі, де перебуваючи на сходовій площадці між 2 та 3 поверхами, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та він не буде помічений сторонніми особами, таємно викрав велосипед торгової марки «Wheeler PRO 09», вартістю 3300 гривень, який належить ОСОБА_7 Із викраденим майном ОСОБА_1 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив ОСОБА_7 шкоду на суму 3300 гривень.

Крім цього, 29 квітня 2013 року, в вечірню пору доби, у ОСОБА_1, який перебував в приміщенні під'їзду №5, будинку №7 по вул. Довженка в м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_1 30 квітня 2013 року о 18 год. 00 хв. запропонував ОСОБА_2 вчинити крадіжку разом, на що останній погодився. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 01 травня 2013 року о 01 год. 00 хв., шляхом вільного доступу зайшли в приміщення під'їзду №5, будинку №7 по вул. Довженка в м. Тернополі, де перебуваючи на сходовій площадці 4 поверху, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрали велосипед торгової марки «Тотем», вартістю 784 грн. та велосипед торгової марки «Fort», вартістю 1400 грн., які належать ОСОБА_5 Із викраденим майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, чим спричинили ОСОБА_5 шкоду на суму 2184 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 15 квітня 2012 року в вечірній час, проходив по вул. С.Бандери повз будинок №104 в Тернополі. Він вирішив зайти в один із під'їздів даного будинку, та перебуваючи на сходовій площадці між 1 та 2 поверхами, побачив велосипед сіро-синього кольору, після чого проходячи по сходовій площадці між 2 та 3 поверхами побачив ще один велосипед синього кольору. Дані велосипеди були пристебнуті до металевих решіток металевим цепом. У нього виник намір викрасти їх, але так як не мав при собі ніякого інструменту, щоб розкусити цепи, він пішов до себе додому, щоб знайти щось, чим можна було б перебити цепи. По дорозі додому, біля магазину «Барвінок», він зустрів свого знайомого ОСОБА_2 Під час розмови з ним, він розповів йому, що бачив два велосипеди в будинку №104 по вул. С.Бандери і хоче їх викрасти, але сам цього зробити не може, тому попросив його допомогти вчинити дану крадіжку. На його пропозицію ОСОБА_2 погодився і вони домовились. 16 квітня 2012 року, взявши кусачки по металу, він направився додому ОСОБА_2 О 03 год. 00 хв. вони направились до будинку №104 по вул. С.Бандери. Прийшовши, двері в під'їзд були відчинені, вони піднялись на сходову площадку між 1 та 2 поверхами, де знаходився велосипед. ОСОБА_2 стояв та дивився, щоб ніхто не йшов, а він тим часом вийняв з кулька кусачки по металу та перекусив ланцюг, яким велосипед був прикріплений. Даний велосипед взяв ОСОБА_2, а він тим часом піднявся на сходову площадку між 2 та 3 поверхами та перекусив металевий ланцюг та забрав інший велосипед, синього кольору. Після цього, вийшовши із підїзду, він на велосипеді з надписом на рамі «ALEX» пішов по вул. Довженка в сторону гаражного кооперативу, а ОСОБА_2 взявши велосипед з надписом на рамі «ТОТЕМ» пішов в сторону вул. ОСОБА_8. Дійшовши до гаражного кооперативу, він сховав велосипед в лісосмузі, яка розташована між залізничною колією та гаражами, а сам пішов до додому. На наступний день, він пішов на центральний ринок м. Тернополя, де підійшов до знайомого ОСОБА_9, якому запропонував придбати в нього велосипед. В подальшому ОСОБА_9 придбав у нього вказаний велосипед за гроші в сумі 200 гривень, та він повідомив останньому, що даний велосипед належить йому, а продає його через те, що йому терміново потрібні кошти. Отримані за продаж викраденого ним велосипеда гроші, він потратив на власні потреби.

Також, 05 липня 2012 року, в нічний час він виходив від свого знайомого ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9, вийшовши з під'їзду, та проходячи біля під'їзду №5 він побачив, що там відчинені двері та вирішив зайти в даний під'їзд. Перебуваючи на сходовій площадці між 2 та 3 поверхами він побачив велосипед темно-синього кольору. Даний велосипед був пристебнутий на замок чорного кольору, в подальшому у нього виник намір викрасти даний велосипед. О 00 год. 20 хв. 06 липня 2012 року перебуваючи по місцю свого проживання, він взяв металеві кусачки та пішов у вказаний під'їзд. О 01 год. 00 хв., він прийшов до нього, двері були відчинені, і він піднявся на сходову площадку між 2 та 3 поверхами, де знаходився велосипед. Вийнявши кусачки, він перекусив замок, заховав його собі в кишеню і викрав велосипед, вийшовши із під'їзду. З викраденим велосипедом він попрямував на вул. Довженка в сторону гаражного кооперативу. Дійшовши до гаражного кооперативу, він заховав велосипед в лісосмузі, яка розміщена між залізничною колією та гаражами, а сам пішов до додому. На наступний день він пішов у лісосмугу, забрав викрадений ним велосипед та пішов з ним на територію «малої автостанції», де продав велосипед невідомому чоловікові за гроші в сумі 200 гривень. Отримані за продаж викраденого ним велосипеда гроші, він потратив на власні потреби.

Крім цього, 29 квітня 2013 року в нічний час він проходив повз будинок №7 по вул. Довженка в м. Тернополі і побачив, в одному із під'їздів, відчинені двері. Він вирішив зайти в даний під'їзд, де по сходах піднявся на четвертий поверх, і побачив два велосипеди один був сріблясто-червоного кольору, а інший білого кольору із вставками з чорного кольору. Дані велосипеди були скріплені між собою двома тросовими замками та пристебнуті до поручнів. В цей момент в нього виник намір викрасти дані велосипеди, але так як він не мав при собі ніякого інструменту, щоб відрізати троси, пішов до додому. На наступний день, 30 квітня 2013 року о 18 год. 00 хв., біля магазину «Чернігівське», що по вул. Л.Українки в м. Тернополі, зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_2 Під час розмови, він розповів йому, що бачив два велосипеди і хоче їх викрасти, але сам цього зробити не зможу, тому попросив ОСОБА_2 допомогти вчинити дану крадіжку, на що останній погодився. 01 травня 2013 року о 01 год. 00 хв. вони зустрілись і направились до будинку №7 по вул. Довженка. В під'їзд вони зайшли без будь-яких перешкод, оскільки двері були відчинені. Вийшовши на 4-й поверх, він показав ОСОБА_2 велосипеди і сказав, що це саме ті велосипеди, які вони повинні викрасти. Після цього, ОСОБА_2 із кишені своїх штанів витягнув плоскогубці та передав їх йому. За допомогою даних плоскогубців, він перекусив тросові замки, якими вказані велосипеди були пристебнуті. Взявши кожен по велосипеду вийшли із приміщення даного під'їзду. Після він взяв велосипед з надписом на рамі «FORT» та пішов по вул. Довженка в сторону гаражного кооперативу, а ОСОБА_2 взявши велосипед з надписом на рамі «Тотем» пішов в сторону вул. ОСОБА_8, на якій він і проживає. Дійшовши до гаражного кооперативу, він заховав велосипед в лісосмузі, яка розташована між залізничною колією та гаражами, а сам пішов до додому. На наступний день він пішов у лісосмугу, забрав викрадений ним велосипед та пішов з ним на територію «малої автостанції», де продав велосипед невідомому чоловікові за 150 гривень. Отримані кошти я витратив на власні потреби.

У вчиненому він щиро розкаюється, просить його суворо не карати, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 на суму 4300 (чотири тисячі триста) гривень визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що все так і відбулося як вказав обвинувачений ОСОБА_1 про події 16 квітня 2012 року о 03 год. 00 хв. та 01 травня 2013 року о 01 год. 00 хв. про викрадення ними велосипедів, доповнень не має. У вчиненому він щиро розкаюється, просить його суворо не карати, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти.

Крім власного визнання вини обвинуваченими, їх вина у вчиненні кримінального правопорушення доводиться показами потерпілих та іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що в травні 2012 року він придбав велосипед «Wheeler PRO 09» світло-синього кольору за гроші в сумі 3300 гривень, якого завжди залишав на сходовій клітці в під'їзді свого будинку між другим і третім поверхами, закриваючи на замок. 04 липня 2012 року біля 15 год. 00 хв. він поставив свій велосипед на сходовій клітці і закрив на замок, а сам поїхав в с. Стегнинівці Тернопільського району. Повернувшись з села 05 липня 2012 року о 21 год. 00 хв. він звернув увагу, що його велосипед знаходиться на місці, там де він його залишав. 06 липня 2012 року о 09 год. 25 хв. він вийшов з квартири і хотів взяти велосипед, щоб поїхати на ньому на роботу, але на місці де він його залишив - останнього не було. Замок за допомогою якого кріпився даний велосипед, також був відсутній. Після цього він зателефонував своїй дружині і запитав її чи не бачила вона велосипеда, на що вона відповіла, що коли в 08 год. 30 хв. виходила з квартири на роботу, то велосипеда вже було, але вона подумала, що він залишив його в іншому місці.

Цивільний позов заявлений ним під час судового розгляду підтримує повністю, при цьому, уточнив щодо предявлення позовних вимог лише до відповідача ОСОБА_1, оскільки діями останнього була завдана матеріальна та моральна шкода. При призначенні покарання обвинуваченим покладається на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що у власності його сімї перебували два велосипеди, моделі «FORT» та «Тотем». Вказані велосипеди він протягом 6 місяців назад поставив на четвертому поверсі будинку в якому проживає, скріпивши їх двома тросовими замками. Протягом вказаного часу велосипедами ніхто із членів сімї не користувався. 01 травня 2013 року о 08 год. 30 хв. виходячи із квартири він виявив відсутність вказаних велосипедів. Зрозумівши, що їх викрала невідома особа, його дружина по даному факту звернулася в ОВС. Велосипеди «Тотем» йому повернутий, а «FORT» - ні. При призначенні покарання обвинуваченим, просить їх суворо не карати.

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 16 квітня 2012 року, складений в присутності понятих, згідно якого, місцем події являється підїзд №3, що по вул. С.Бандери, 104, в м. Тернополі, в який ведуть броньовані двері темного кольору, які обладнані домофоною системою. На момент огляду дані двері без видимих пошкоджень. На сходових клітках між 1 та 2 поверхами та 2 та 3 поверхами, де були пристебнуті два велосипеди до захисних металевих решіток, останні були відсутніми. Під час огляду місця події було виявлено та вилучено сліди перекусу (а.кп. 36-37).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта №15/101/12 від 29 квітня 2012 року, згідно якого на двох металевих частинах ланцюга, які були вилученні під час проведення огляду місця події по факту крадіжки двох велосипедів в підїзді №3 по вул. С.Бандери, 104, в м. Тернополі, яке мало місце 16 квітня 2012 року та належать ОСОБА_6 є сліди перекусу. Дані сліди не придатні для індентифікації слідоутворення обєкту (а.кп. 67-68).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду від 06 липня 2012 року, складений в присутності понятих, згідно якого, предметом огляду являється сходова площадка між 2 та 3 поверхами у підїзді №5, що по вул. Д.Галицького, 26, в м. Тернополі, де по правій стороні на стіні знаходиться опалювальний радіатор від якого відходить дві металеві труби, до яких був пристебнутий велосипед, однак останній був відсутнім (а.кп. 110-113).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду місця події від 01 травня 2013 року, складений в присутності понятих, згідно якого, предметом огляду являється сходова площадка між 4 поверху у підїзді №5, що по вул. Довженка, 7, в м. Тернополі, де по правій стороні від сходів знаходиться металева решітка, до якої були пристебнуті велосипеди торгових марок «Тотем», «Fort», однак останні були відсутніми (а.кп. 144-147).

Оголошеними в судовому засіданні заявою та протоколом добровільної видачі від 03 травня 2013 року, згідно якого, ОСОБА_10 добровільно видав працівникам міліції велосипед «Тотем», який придбав у ОСОБА_2 (а.кп. 173-174).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду предмету від 13 травня 2013 року, складений в присутності понятих, згідно якого, предметом огляду є гірський велосипед торгової марки «ТОТЕМ BLAZE», модель «ТОТЕМ SURPASS». Колеса даного велосипеду широкі. Рама відкритого типу із ЛФП сполученням сіро-чорного та червоного кольорів. Велосипед оснащений обладнанням марки «SHIMANO», а саме, ручними гальмами на переднє та заднє колесо, важелі яких розташовані на кермі велосипеда, перемикачі швидкості розміщені також на кермі велосипеду та щітками на переднє та заднє колеса, які виготовлені листового металу чорного кольору. По обох боках керма наявні резинові накладки для зручності керування. Педалі велосипеду посиленого типу із світловідбивачами оранжевого кольору по боках. Сідло модернізоване для зручності їзди, висота регулюється. Під час огляду вилучено оглянутий велосипед та опечатано (а.кп. 212-213).

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта №6-198/13 від 30 травня 2013 року, згідно якого залишкова вартість вилосипеда торгової марки «ТОТЕМ BLAZE» модель «ТОТЕМ SURPASS» сіро-чорного та червоного кольору, на день скоєння злочину, тобто на 01 травня 2013 року, може становити 784 грн. при умові працездатності (а.кп. 218-221).

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки їхні покази є послідовними, логічними у відношенні до показань потерпілих та досліджених доказів у кримінальному провадженні, та вважає, що органами досудового розслідування їх дії кваліфіковано вірно: обвинуваченого ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб; обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1, суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, стан здоровя, а саме, те що перебуває на обліку в Тернопільському обласному наркологічному диспансері з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2000 року», на утриманні в нього неповнолітній син Анатолій, ІНФОРМАЦІЯ_4, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілих, його вік, конкретні обставини справи, а саме, часткове відшкодування заподіяної шкоди, обставини, які помякшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд, не вбачає також.

На підставі викладеного, суд, вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України обвинувачення у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд, взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявшись у вчиненому активно сприяв розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, та думку потерпілих.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_1 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2, суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, стан здоровя, зокрема те, що перебуває на обліку в Тернопільському обласному наркологічному диспансері з діагнозом «розлади психіки та поведінки в наслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 1997 року», позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілих, його вік, конкретні обставини справи, а саме, часткове відшкодування заподіяної шкоди, обставини, які помякшують покарання, а саме: визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд, не вбачає також.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд, взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, розкаявшись у вчиненому активно сприяв розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної шкоди, та думку потерпілих.

Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_2 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3300 гривень та моральної в сумі 1000 грн., а всього на суму 4300 гривень, задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд погоджується з доводами потерпілого ОСОБА_4, що з вини обвинуваченого потерпілому була заподіяна така шкода, яка полягала у вартості викраденого майна та у неможливості користуватися всіма благами та перевагами майна, яке було викрадене, та він був позбавлений можливості вести активний спосіб життя.

Водночас, визначаючи розмір відшкодування, суд також враховує, ставлення обвинуваченого ОСОБА_1 до скоєного, повне визнання позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 23, ст. 1167, 1206 ЦК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 3300 гривень та моральної в сумі 1000 грн., всього на суму 4300 гривень.

По справі є процесуальні витрати за проведення судово-трасологічної експертизи №15/101/12 від 29 квітня 2012 року в розмірі 235 грн. 20 копійок ( двісті тридцять пять гривень 20 копійок), судово-товарознавчої експертизи №6-198/13 від 30 травня 2013 року в розмірі 342 грн. 30 коп. (триста сорок дві гривні 30 копійок), всього на загальну суму 577 грн. 50 коп. (пятсот сімдесят сім гривень 50 копійок), які суд вважає, що слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по 288 грн. 75 коп. (двісті вімдесят вісім гривень 75 копійок) в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне речовий доказ, а саме:

- дві частини металевого ланцюга, які згідно постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 01 травня 2012 року зберігаються в матеріалах кримінальної справи знищити, після набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Зобовязати ОСОБА_1, відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку.

Зобовязати ОСОБА_2, відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити повністю, стягнувши із ОСОБА_1 у користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди кошти в сумі 4300 грн. (чотири тисячі триста гривень).

Стягнути процесуальні витрати за проведення судово-трасологічної експертизи №15/101/12 від 29 квітня 2012 року в розмірі 235 грн. 20 копійок (двісті тридцять пять гривень 20 копійок), судово-товарознавчої експертизи №6-198/13 від 30 травня 2013 року в розмірі 342 грн. 30 коп. (триста сорок дві гривні 30 копійок), всього на загальну суму 577 грн. 50 коп. (пятсот сімдесят сім гривень 50 копійок), з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по 288 грн. 75 коп. (двісті вімдесят вісім гривень 75 копійок) в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Речовий доказ: дві частини металевого ланцюга, які згідно постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 01 травня 2012 року зберігаються в матеріалах кримінальної справи знищити, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий В.Є. Ломакін