Справа № 477/2089/15-к
Провадження № 1-кп/477/18/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. М.-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з середньою професійною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого ,26.06.2014 року звільненого від покарання на підставі ст. 7 Закону України "Про амністію",
-у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
21 серпня 2015 року, приблизно о 22.00год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, вирішив вчинити крадіжку каменю «ракушняк» з сусідської земельної ділянки АДРЕСА_1 . Прийшовши до вищезазначеної земельної ділянки та впевнившись, що його ніхто не бачить, переніс камінь в кількості 46 штук на територію свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим розпорядившись викраденим на свій розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 690грн.
Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена ч.1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений провину у вчиненому визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та пояснив, що в двадцятих числах серпня 2015 року його сусід привіз камінь та попросив його доглянути за ним. Оскільки йому також потрібен був камінь, він узяв частину каменю, в кількості 46-ти штук, та переніс за місцем свого проживання, склавши на території свого домоволодіння. Після звернення сусіда до правоохоронних органів він повернув йому камінь. З вартістю викраденого згоден. У вчиненому розкаявся, просив призначити мінімальну міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, відповідно до заяви, наданої на адресу суду, просив розглядати справу у його відсутність, зазначив про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого.
За згодою обвинуваченого та прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні майна потерпілого та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, працює неофіційно, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря психіатра не перебуває, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, викрадене повернуто потерпілому.
Обставин, які обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.
Враховуючи дані про особу, обставини вчинення злочину, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що викрадене майно повернуто потерпілому, враховуючи думку потерпілого, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази по справі: 46 камені «ракушняк», передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 , слід залишити останньому за належністю.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.
Речові докази по справі: 46 камені «ракушняк», передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1