Справа № 682/1193/15-к
Провадження № 1-кп/682/58/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000504 від 11 липня 2014 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Перм Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого слюсарем на КП ВП «ХАЕС», жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

10 липня 2014 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Р-231316 Нетішин-Комарівка-Стригани зі сторони міста Славута в напрямку міста Нетішин, за селом Комарівка Славутського району Хмельницької області, на ділянці шляху поблизу електроопори № 10КВ-4, що розміщена справа, проявив необережність, не вибрав безпечної для руху швидкості та інтервалу, в умовах недостатньої видимості внаслідок засліплення світлом фар зустрічного автомобіля марки «Мерседес-509», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , в порушення вимог п.19.3 Правил дорожнього руху України, не зупинився, не змінюючи смуги руху та не увімкнувши аварійну світлову сигналізацію продовжив рух, внаслідок чого допустив наїзд на неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги п. п. 1.5; 2.3(б); 12.1; 12.2; 12.3; 13.1; 13.3; 19.3 Правил дорожнього руху України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми середнього ступеня важкості - забій головного мозку; садна в ділянці лобу справа та зліва; садна в ділянці перенісся; синця, садна в зовнішньому куті лівого ока; закритого перелому правої ключиці; осадження і підшкірної гематоми передньо-внутрішньої поверхні правого ліктьового суглобу та правого плеча; синця передньої поверхні лівого плеча; підшкірної гематоми внутрішньої поверхні правого стегна з поширенням на підколінну ямку, осаднення правої підколінної ямки; садна передньої поверхні правої гомілки; підшкірної гематоми та осаднення задньої поверхні лівої гомілки та колінного суглобу по зовнішній та внутрішній поверхні; осаднення тильної поверхні лівої кисті; осаднення тильної поверхні лівої ступні, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я.

Невиконання водієм ОСОБА_9 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а отримані неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 тілесні ушкодження є наслідками ДТП.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнав, цивільні позови не визнав, пояснивши, що рухаючись автодорогою у темну пору доби, керуючи автомобілем ВАЗ-2102 на швидкості близько 50 кілометрів на годину, приблизно за вісімдесят - сто метрів попереду у попутному напрямку побачив велосипедиста, продовжив рух. Під час об`їзду велосипедиста, внаслідок погіршення видимості від світла фар зустрічного транспорту та раптового виїзду велосипедиста вліво, допустив наїзд на нього, вдаривши велосипедиста у задню частину велосипеда передньою правою частиною автомобіля.

Наполягає на тому, що через погіршення видимості в напрямку руху зняв ногу з педалі газу, і у той момент велосипедист виїхав вліво, через що не встиг відреагувати. Удар прийшовся на праву сторону автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 дав пояснення, що керуючи справним, з наявними світловідбивачами, велосипедом, рухався прямо, відстань від краю дороги була 0,5 метра. Чув шум машини та притискався до правого краю дороги. На ліву частину дороги не виїжджав, гілок, ям не минав. Перешкод для руху попереду не мав і рухався прямо. Звукові сигнали водій автомобіля не подавав і на швидкості ударив у заднє колесо велосипеда. Як був травмований не пам`ятає. Стверджує, що велосипед сильно пошкоджений, Внаслідок ДТП перебував на лікуванні місяць через отриману травму головного мозку, перелом ключиці та інші ушкодження тіла. Вимушений був тривалий час носити бандаж, довго не міг ходити, відчував довго болі.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні повністю підтвердила показання потерпілого. Свідок у суді показала, що 10 липня 2014 року разом з потерпілим ОСОБА_6 їхали від села Комарівка в сторону Нетішина. Рухалися лівою частиною дороги, ОСОБА_6 позаду близько метра від краю дороги. Чула, що позаду їхав автомобіль, прижималися до правого узбіччя і раптово шум зіткнення, удар, падіння. Велосипед потерпілого побачила за 30-40 метрів попереду, ОСОБА_13 лежав посередині дороги, машина зупинилася з правого краю.

Пам`ятає момент зіткнення, іскри і скрегіт велосипеда. Спочатку був наїзд на потерпілого ззаду, який падаючи, збив з велосипеда свідка на траву узбіччя. Ніяких перешкод для руху не було, ні ям, ні калюж, ні дерев. Водій автомобіля звукових сигналів не подавав. Свідок наполягає, що рухалися прямолінійно ближче до правого краю дороги на відстані близько метра.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повністю підтвердили показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_12 в частині наслідків ДТП і показали, що рухалися у темну пору доби автодорогою Р-231316 у зустрічному напрямку до руху автомобіля, керованого обвинуваченим ОСОБА_9 . Спостерігали, як на зустріч їхав Жигулі і у момент ДТП різко з-під автомобіля пішли іскри, а потім впав потерпілий на полотно дороги. Зупинилися за 20-30 метрів до потерпілого. Бачили дорогі велосипеди, на них були знаки, маячки. Надавали медичну допомогу потерпілому. Свідки підтвердили відсутність перешкод для руху велосипедистів та відсутність насаджень на місці ДТП.

Свідок ОСОБА_16 , що їхав у автомобілі обвинуваченого, у судовому засіданні дав показання, що при зіткненні з велосипедом удар прийшовся на праву сторону автомобіля. У суді наполягає, що велосипедист перед зіткненням почав змінювати напрямок руху, виїжджаюча перед автомобілем уліво.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєні злочину об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:

даними, що містяться в протоколах огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемах та фото таблицях від 11 липня 2014 року, протоколів огляду транспортних засобів та фото таблиць від 11 липня 2015 року, з яких слідує, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є ділянка дороги, розташована між селом Комарівка та Хмельницькою АЕС, неподалік піщаного кар`єру, яка не обладнана світловими знаками, в задовільному стані, дорожня розмітка на якій відсутня.

Огляд місця події проводився в напрямку руху на місто Нетішин. Ширина проїжджої частини дороги складає 4,9 метрів, узбіччя не визначене тротуарами та бордюрами. На місці огляду було виявлено слід тертя шин, довжиною 0,8 метрів, який розташований на відстані 0,87 метрів та 1,05 метрів від краю проїжджої частини. Велосипед марки «Каманч» був розташований на відстані 4,8 метрів від краю проїжджої частини з лівої сторони на відстані 33,3 метра до опори з права. Далі на дорозі виявлено слід тертя, довжиною 2,1 метра. Який розташований на відстані 3,38 метрів та 3,46 метрів до краю проїжджої частини зліва. На самому краю проїжджої частини, на відстані 4,40 метрів справа виявлено уламки катафота велосипеда червоного кольору.

На відстані 23,3 метра від велосипеда марки «Каманч» в напрямку руху на місто Нетішин, на правій стороні дороги було виявлено спортивний велосипед марки «Торпадо», чорного кольору, з деформованим заднім колесом, який розташовувався на відстані 10,9 метрів від електроопори справа, на відстані 15,2 метрів від заднього лівого колеса автомобіля марки «ВАЗ-2102». Даний автомобіль був розташований на відстані 4,8 метрів та 5,06 метрів від краю проїжджої частини зліва, на відстані 23,134 метрів від електроопори з правої сторони.

В автомобілі марки «ВАЗ-2102» виявлено пошкодження: деформований капот з правої сторони, розбите лобове скло, деформований дах автомобіля з правої передньої сторони.

У велосипеда марки «Торпадо» виявлено пошкодження заднього колеса, лівої педальної лапки, задній механізм;

даними, що містяться в протоколі огляду місця пригоди від 14 жовтня 2014 року, з яких слідує, що на місці огляду для прив`язки до місця дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано електроопору під номером № 10КВ-4;

даними, що містяться в повідомленнях філії «Славутський райавтодор», якими встановлено, що ДТП сталося на автодорозі Р-231316 Нетішин-Комарівка-Стригани, яка є автодорогою районного значення, ІV технічної категорії протяжністю 8 км, має цементно-бетонне покриття, шириною 4,95 метрів, пряма в плані та профілі, з поперечним ухилом 2 %, шириною узбіч 3,3 метрів, поперечним ухилом 3 %, видимих пошкоджень дорожнього покриття немає;

даними висновку судово-медичної експертизи неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 № 180, згідно яких в останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми середнього ступеня важкості - забій головного мозку; садна в ділянці лобу справа та зліва; садна в ділянці перенісся; синця, садна в зовнішньому куті лівого ока; закритого перелому правої ключиці; осадження і підшкірної гематоми передньо-внутрішньої поверхні правого ліктьового суглобу та правого плеча; синця передньої поверхні лівого плеча; підшкірної гематоми внутрішньої поверхні правого стегна з поширенням на підколінну ямку, осаднення правої підколінної ямки; садна передньої поверхні правої гомілки; підшкірної гематоми та осаднення задньої поверхні лівої гомілки та колінного суглобу по зовнішній та внутрішній поверхні; осаднення тильної поверхні лівої кисті; осаднення тильної поверхні лівої ступні.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів. Властивості та локалізація ушкоджень відповідають ударному прикладанню нерівномірної травмуючої поверхні та ударної дії травмуючи предметів в поєднанні з тертям та зсувом. Враховуючи локалізацію та властивості ушкоджень тіла ОСОБА_6 механізм травмування повністю відповідає характерним ознакам наїзду автомобіля на задню поверхню велосипедиста в напрямку ззаду на перед, де в першій фазі наїзду виникли ушкодження задніх поверхонь кінцівок, з наступним можливим формуванням черепно-мозкової травми від падіння на поверхню транспортного засобу, та формуванням масивних осаднень на поверхнях тіла від скидання потерпілого на поверхню дорожнього покриття в третій фазі ДТП;

даними висновку № 415 А судової транспортно-трасологічної експертизи, згідно яких в умовах даної пригоди сталося попутно-паралельне-блокуюче зіткнення, під час якого первинний контакт відбувся між передньою правою частиною автомобіля марки «ВАЗ-2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та задньою частиною велосипеда марки «Torpado», при чому поздовжня вісь автомобіля та поздовжня вісь велосипеда в момент первинного контакту були приблизно паралельними, тобто під кутом 0?±2?;

даними висновку № 96А судової автотехнічної експертизи, згідно яких в заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «ВАЗ-2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.6 (ґ), 13.1, 13.3, а в разі засліплення світлом фар зустрічного автомобіля, то відповідно до вимог п.19.3 Правил дорожнього руху України. В умовах даної пригоди обраний водієм автомобіля марки «ВАЗ-2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 боковий інтервал (0,9 метрів) до попутно рухаючогося велосипеда марки «Torpado», під керування ОСОБА_6 є таким, що не відповідає визначеному мінімальному безпечному боковому інтервалу (1,033 метрів) між транспортними засобами.

В умовах даної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ-2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом марки «Torpado», під керуванням ОСОБА_6 , як шляхом своєчасного застосування гальмування і зменшення швидкості свого автомобіля до швидкості руху велосипеда, щоб не ввійти з останнім в контакт, так і шляхом застосування маневру об`їзду, за умови, що велосипедист ОСОБА_6 не змінював свого напрямку руху з моменту виникнення перешкоди для його руху, зазначеного в вихідних даних, як при заданій швидкості руху 55 км/год, так і при визначеній безпечній швидкості руху автомобіля за умовами видимості елементів проїзної частини дороги, яка складає не більше 73,5 км/год.

За умови прямолінійного руху, без зміни свого напрямку руху велосипедистом ОСОБА_6 , водій автомобіля марки «ВАЗ-2102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 при дотриманні безпечного бокового інтервалу до попутного велосипеда марки «Torpado», мав технічну можливість уникнути зіткнення з велосипедом, який рухався попереду в попутному напрямку.

Всі вказані вище докази, у своїй сукупності, дають змогу дійти висновку про обставини вчинення кримінального правопорушення, узгоджуються між собою, відтворюють обставини дорожньо-транспортної пригоди та не викликають сумнівів у їх правдивості та правильності.

Виходячи з наведеного і вважаючи доведеною вину ОСОБА_9 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_9 , який вказує, що велосипедист, рухаючись перед автомобілем, став виконувати маневр з виїздом вліво, внаслідок чого і сталося ДТП, оскільки не відповідають дійсності і фактично спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_12 , даними висновку автотранспортної трасологічної експертизи, з яких слідує об`єктивне підтвердження первинного контакту автомобіля передньою правою частиною з задньою частиною велосипеда. Механізм ДТП характеризується прямим попутно паралельно блокуючим зіткненням з наступним перекиданням потерпілого після контакту з капотом та вітровим склом через автомобіль. Зокрема, висновки експертизи повністю спростовують твердження про кут зіткнення автомобіля з велосипедом, який мав би бути при виконанні маневру велосипедом з права на ліво.

Посилання сторони захисту на вплив доказів, які судом визнані недопустимими, на висновки експерта, що тягне за собою недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 повністю спростовані у суді допитом експерта.

Зокрема, експерт ОСОБА_17 у судовому засіданні дав показання, що експертизу проводив враховуючи усю сукупність зібраних доказів. На експертизі були матеріали кримінального провадження на 175 аркушах. Основними вихідними даними для проведення експертизи були протокол огляду місця пригоди, схема, фото до нього, покази учасників події, огляд ушкоджень транспортних засобів та усіх інших даних у сукупності.

Суд визнав протокол проведення слідчого експерименту від 16 лютого 2015 року недопустимим доказом на підставі п. 6 ч. 2 ст. 87 КПК України, так як в ході вказаного слідчого експерименту ОСОБА_9 давав показання в якості свідка, а в подальшому був визнаний підозрюваним і обвинуваченим у даному кримінальному провадженні. На підставі вказаного, судом не приймаються до уваги показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які приймали участь у даному слідчому експерименті.

Неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , законним представником якого є ОСОБА_7 , заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6246,09 гривень, моральної шкоди в розмірі 30000 гривень, 600 гривень витрат на оплату товарознавчої експертизи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник вказують про те, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому заподіяно матеріальну шкоду, пов`язану з витратами на придбання ліків, проходження лікувальних процедур та обстежень внаслідок отриманих тілесних ушкоджень після ДТП. В зв`язку з частковим відшкодуванням ОСОБА_9 , відразу після ДТП, коштів на придбання ліків, не відшкодованими залишилися 1999,69 гривень. Крім того, потерпілий просить стягнути з обвинуваченого матеріальний збиток в розмірі 4226,40 гривень внаслідок пошкодження велосипеда марки «Торпадо», визначений висновком товарознавчої експертизи, а також стягнути з ОСОБА_9 витрати в розмірі 600 гривень пов`язані з оплатою проведеної експертизи.

Крім того, неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник вказують на заподіяння моральної шкоди, яка полягає в перенесеному фізичному болю потерпілим внаслідок отриманих травм, який на протязі тривалого часу супроводжувався постійними головними болями та болями по всьому тілу, що призводило до порушення сну, втрати апетиту. Вказані обставини призвели до душевних страждань, було порушено нормальний спосіб життя потерпілого, залишилася образа на обвинуваченого.

Заявлений неповнолітнім потерпілим цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в частині відшкодування витрат в розмірі 1999,69 гривень, понесених на придбання ліків та обстеження, 4226,40 гривень матеріального збитку внаслідок пошкодження велосипеда, та витрати в розмірі 600 гривень на залучення експерта для визначення вартості матеріального збитку, що підтверджено документально.

При визначенні розміру на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд враховує моральні страждання неповнолітнього потерпілого, що мали місце внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, їх тяжкість, перенесений фізичний біль та негативні наслідки, що настали у зв`язку з тривалим лікуванням, порушенням звичних життєвих зв`язків, докладанням додаткових зусиль до нормалізації свого життя, необхідності в подальшому відновлювати стан здоров`я.

Враховуючи викладені обставини, суд визнає обґрунтованою суму, що підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди в розмірі 13000 гривень.

Заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави в особі Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 4» Міністерства охорони здоров`я України, до обвинуваченого про відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого від злочину в розмірі 2519,99 гривень підлягає задоволенню на підставі ст. 1206 ЦК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, його позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

ОСОБА_9 вчинив необережний злочин, за наслідками якого неповнолітній потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При з`ясуванні даних про стан здоров`я обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_9 на обліку у лікарів нарколога, психіатра, невропатолога, окуліста та ЛОР-лікаря не перебуває.

За наведених обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження нових злочинів, враховуючи думку потерпілого, призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції інкримінованого злочину у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Враховуючи позитивні характеристики обвинуваченого, наявність на утриманні хворої дружини, суд визнав обґрунтованим застосування ст. 75 КК України в частині основного виду покарання позбавлення волі.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до статті 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 1167, 1168, 1206 ЦК України, ст.ст. 100, 124, 373, 374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_9 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

За ч. 1 ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі з випробувальним терміном на один рік.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1797,98 гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 6226,09 гривень матеріальної шкоди, 600 гривень витрат на залучення експерта, 13000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 4» Міністерства охорони здоров`я України 2519,99 гривень.

Речові докази:

уламки світловідбивача велосипеда знищити;

автомобіль та велосипеди повернути їх власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1