Дата документу Справа № 11-506/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-506/2011 р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ст. 121 ч.1 КК України Доповідач суддя Шаповал О.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області в складі:

Головуючого Кузьмичова В.Ю.

суддів: Шаповал О.С., Прямілової Н.С.

з участю:

прокурора Копейкіна Д.С.

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією прокурора, який затверджував обвинувальний висновок по справі, на постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2011 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився у смт. Нижнє міста Первомайськ Луганської області, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до положень ст.89 КК України не судимого, запобіжний захід обраний під час досудового слідства - підписка про невиїзд, по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

повернута прокурору Михайлівського району Запорізької області на додаткове розслідування для усунення порушень, зазначених у постанові,

В С Т А Н О В И Л А:

Як вказано у постанові, 21 січня 2011 року, на адресу Михайлівського районного суду з прокуратури Михайлівського району направлено кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 (вік 79 років) у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до обвинувального висновку, складеного слідчим СВ Михайлівського РВ ОСОБА_3 й затвердженого заступником прокурора Михайлівського району Кононенко Ю.І., Кулагін О.П. обвинувачюється в тому, що:

18 листопада 2010 року, близько 10-00 год., ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні будинку № 57 по вул. Пролетарській в селі Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, з мотивів особистої неприязні, навмисно наніс один удар спереду, кухонним ножем в грудну клітину потерпілої ОСОБА_4, завдавши останній, відповідно до висновку проведеної судово-медичної експертизи № 09 від 17 січня 2011 року, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки справа, яке небезпечне для життя в момент його отримання, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Після чого, ОСОБА_2, продовжуючи свої злочинні наміри, спрямовані на завдання тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні будинку № 57 по вул. Пролетарській в селі Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, навмисно наніс один удар спереду кухонним ножем в область правого ока потерпілій ОСОБА_5, завдавши останній, відповідно до висновку проведеної судової медичної експертизи № 08 від 17 січня 2011 року, тілесні ушкодження у вигляді тяжкої контузії, проникаючого поранення роговиці з ущемленням райдужної оболонки, субконьюнктивального розриву склери правого ока, й зниження зору на око до неправильної світлопроекції в ОСОБА_5, характеризуються як пошкодження, яке викликало стійку втрату працездатності до 15%, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до вище вказаного обвинувального висновку, дії ОСОБА_2 кваліфіковані слідчим й затверджені прокурором, як вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Також відповідно до обвинувального висновку, не зважаючи на вчинення протиправного діяння у відношенні особи похилого віку (ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4), послідовного вчинення протиправного діяння по відношенню до двох осіб та інше, обставин, що обтяжують покарання, слідчим та прокурором не виявлено.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що під час досудового слідства, відмовився від послуг захисника, внаслідок відсутності коштів на оплату правової допомоги, й не роз'яснення слідчим права мати захисника за рахунок держави. Також ОСОБА_2 пояснив, що через свій вік має певні вади здоров'я, зокрема недочуває й не завжди вірно оцінює дії, що відбуваються навколо. ОСОБА_2 повідомив про потребу запрошення захисника до участі у справі, оскільки він через стан здоров'я та недостатню освіту не може повноцінно здійснювати свій захист.

За вказаних обставин, а саме заяви ОСОБА_2 про порушення його права на захист, наявності вад здоров'я, суд першої інстанції повернув справу на додаткове розслідування встановивши, що під час досудового слідства були допущені такі порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, зокрема порушення права обвинуваченого на захист.

Крім того, суд вказав, що під час досудового слідства, слідчим не дана належна оцінка особі ОСОБА_2, зокрема вчинення двох епізодів тяжкого злочину у відношенні двох осіб, одна з яких похилого віку, попереднього притягнення до кримінальної відповідальності за ст.102 КК України, вчинення протиправного діяння в похилому віці, а саме не вчинені процесуальні дії спрямовані на вирішення питання наявності чи відсутності психічних захворювань ОСОБА_2

Також під час проведення досудового слідства та затвердження обвинувального висновку, слідчим та прокурором взагалі не дано оцінку якості освіти ОСОБА_2 Зокрема не враховано, що народившись 27 серпня 1931 року, ОСОБА_2, отримував освіту в довоєнні та воєнні роки.

Суд прийшов до висновку, що обвинувачення та обвинувальний висновок не відповідають вимогам положень ст.132 КПК України. Зокрема місце вчинення протиправного діяння зазначено взагалі (в приміщенні будинку). Відсутні відомості щодо господаря будинку, як в ньому опинився ОСОБА_2, коли та яким чином в нього опинився ніж, з якою метою ОСОБА_2 зберігав при собі ніж, яку мету переслідував, завдаючи удари ножем двом жінкам, в якому приміщенні будинку відбувалися події. Вказані порушення положень КПК України, роблять зміст обвинувачення неконкретним та незрозумілим, щодо обставин вчинення та спрямованості умислу ОСОБА_2 Вказані порушення у сукупності суд визнав такими, які утворюють неповноту та неправильність, без усунення яких не можливе вирішення питання про призначення справи до розгляду.

В апеляції прокурор вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою в звязку з тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку прокурора викладені в постанові суду порушення є надуманими, так як суперечать матеріалам кримінальної справи та вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства.

Згідно матеріалів кримінальної справи, в ході досудового слідства слідчий кожного разу перед допитами ОСОБА_2 в якості підозрюваного та обвинуваченого, виносячи постанови про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_2, виконуючи вимоги ст.ст.218-220, роз'яснював ОСОБА_2 його право мати захисника.

Роз'яснення ОСОБА_2 права мати захисника зафіксовано у відповідних протоколах, де ОСОБА_2 власноручно робив записи про те, що він відмовляється від послуг захисника.

Також, у відповідності зі ст.46 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_2 є повнолітнім, дієздатним, а також по справі не встановлено обставин, при яких, згідно ст.45 КПК України повинно бути забезпечено обов'язкову участь захисника, слідчим винесено постанови про прийняття відмови ОСОБА_2П, від послуг захисника, з якими також під підпис було ознайомлено ОСОБА_2

Крім того, в ході досудового слідства, слідчим зібрано характеризуючи матеріали на ОСОБА_2, у тому числі довідки лікарів Михайлівського ТМО психіатра та нарколога, відповідно до яких ОСОБА_2 на обліку у зазначених лікарів не перебуває.

Під час допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_2 слідчим встановлено, що ОСОБА_2 являється пенсіонером, займається домашнім господарством, психічними захворюваннями не страждає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, в бойових діях участі не приймав, має середню освіту.

В межах проведення перевірки щодо законності постанови Михайлівського районного суду, 01.02.2011 р. опитаний в прокуратурі Михайлівського району ОСОБА_2 пояснив, що в ході судового розгляду кримінальної справи наголошував судді Михайлівського районного суду про те, що захисник йому не потрібен, він вірно оцінює дії, що відбуваються навколо, має середню освіту, може читати без окулярів, трохи недочуває, але це не заважає у спілкуванні з оточуючими людьми, добре їх розуміє. На досудовому слідстві слідчий декілька разів запитував ОСОБА_2 про те, чи потрібен йому адвокат, але ОСОБА_2 від послуг адвоката відмовився, про що зробив власноручні записи у відповідних протоколах.

Також ОСОБА_2 пояснив, що в судовому засіданні він відмовився від участі захисника, так як переконаний у тому, що безплатний адвокат йому нічим не допоможе, але коли суддя почав наполягати на тому, що йому все-таки потрібен адвокат, він відповів, що якщо суд бажає цього, то може призначити йому адвоката.

Обвинувачення та обвинувальний висновок відповідає вимогам положень ст.132 КПК України.

Висновки суду, вказані у постанові Михайлівського районного суду від 31.01.2011 р. про те, що в ході досудового слідства, слідчий схилив ОСОБА_2 до відмови від послуг захисника, чим порушив право ОСОБА_2 на захист, не вчинив процесуальних дій, спрямованих на вирішення питання наявності чи відсутності психічних захворювань у ОСОБА_2, не дав оцінку якості його освіти та недотримання вимог ст..132 КПК України, базуються лише на припущеннях, є надуманими та безпідставними.

Просить постанову суду скасувати, справу направити до суду для розгляду по суті.

Вислухавши доповідь судді стосовно обставин справи та апеляції, прокурора, який підтримав апеляцію та вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи і вимоги апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24.10.2003 року було звернено увагу суддів на те, що забезпечення підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, засудженому і виправданому права на захист відповідно до положень ст.59, ч.2 ст.63 і п.6 ч.3 ст.129 Конституції України й чинного кримінально-процесуального законодавства є однією з основних засад судочинства, важливою гарантією обєктивного розгляду справи та запобігання притягненню до кримінальної відповідальності невинуватих осіб.

Таким чином судам необхідно додержувати вимоги статей 21 і 22 КПК України, відповідно до яких особа, що провадить дізнання, слідчий, прокурор, суддя, суд повинні надавати підозрюваному, обвинуваченому, підсудному можливість захищатися встановленими законом засобами від предявленого обвинувачення і не вправі перекладати на нього обовязок доведення своєї невинуватості у вчиненні злочину.

Згідно з п.3 ч.2 ст.370 КПК України істотне порушення чинного законодавства, яке регламентує право на захист, у передбачених законом випадках тягне скасування судових рішень. Зокрема, вони підлягають обовязковому скасуванню тоді, коли таке порушення позбавило чи обмежило підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, або їх захисників у здійсненні цього права і перешкодило чи могло перешкодити суду всебічно, повно, та обєктивно розглянути справу і постановити законне й обгрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст.45 КПК України участь захисника при провадженні дізнання, досудового слідства і в розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції є обовязковою у справах про злочини осіб, які через свої фізичні або психічні вади ( німі, глухі, сліпі, тощо) не можуть самі реалізувати своє право на захист, - з моменту затримання особи чи предявлення їй обвинувачення або з моменту встановлення цих вад.

Відповідно до діючих норм закону особами, не здатними самостійно реалізовувати право на захист через свої фізичні або психічні вади, слід вважати, крім німих, глухих, сліпих, також всіх інших осіб, які хоча і презюмуються осудними, однак мають постійний або тимчасовий розлад психічної діяльності, істотні дефекти зору, мови, слуху чи інші тяжкі захворювання.

Під час вирішення питання про обовязкову участь захисника при проведенні дізнання, досудового слідства і у розгляді кримінальної справи судом першої інстанції необхідно враховувати зазначені обставини і у жодному разі не ігнорувати ті або інші візуальні прояви даних вад.

Ці обставини слід встановлювати при першому процесуальному контакті особи, яка проводить дізнання, слідчого, судді з підозрюваним, обвинуваченим, підсудним.

Як свідчать матеріали кримінальної справи, обвинувачений по справі ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто йому на момент скоєння злочину, в якому він обвинувачується, виповнилось 79 років, має фізичні вади у вигляді істотних дефектів слуху, що було встановлено судом під час спілкування при попередньому розгляді справи /а.с.99/. Ці обставини знайшли підтвердження і у судовому засіданні апеляційної інстанції, де приймав участь обвинувачений по справі, спілкування з яким без додаткової допомоги було практично неможливим.

В судовому засіданні суду першої інстанції, що підтверджується змістом протоколу, обвинувачений заявив суду, що він недочуває і не сприймає мову без додаткових зусиль. Крім того, обвинувачений пояснив суду, що йому важко сприймати інформацію і він бажав мати адвоката ще під час слідства, але слідчий розяснив, що за це треба платити і тому він під час досудового слідства відмовився від захисника, про можливість мати адвоката безоплатно йому не відомо, але він того бажає /а.с.99/.

Відповідно до відомостей і даних, які містяться в матеріалах справи, зібраних під час досудового слідства і встановлених під час проведення попереднього розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що обвинуваченому під час проведення досудового слідства не було належним чином забезпечено право на захист.

Ні один протокол про розяснення обвинуваченому права мати захисника не містить даних про право мати захисника за рахунок держави, тобто безоплатно. Крім того, матеріали справи не містять даних про те, що слідчий належним чином зясовував питання наявності або відсутності у обвинуваченого проявів фізичних вад, достатності освіти, стану здоровя, як особи похилого віку /а.с.33, 35, 37,41-42, 61, 67, 69/, у звязку з чим необгрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для обовязкової участі захисника відповідно до вимог ст.45 КК України /а.с.36, 64, 72/.

До обставин, які порушують право обвинуваченого на захист, відноситься і недодержання органами досудового слідства вимог ст.132 КПК України в частині конкретності обвинувачення, що також має місце по справі і на що вказано судом першої інстанції.

Встановлені судом першої інстанції обставини вказують на суттєве порушення вимог кримінально-процесуального закону під час проведення досудового слідства, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, і давали йому достатні підстави для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування відповідно до норм ст.246 КПК України.

Таким чином колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду відповідно до вимог апеляції.

Не дають таких підстав і доводи апеляції, які не грунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону і не спростовують висновки суду, покладені в обгрунтування рішення по справі. Що стосується пояснень обвинуваченого на імя прокурора, отримані після проголошення судового рішення і на які іде посилання в апеляції, то вони не мають ніякого відношення до обставин, встановлених в судовому засіданні, і до судового рішення, а викладені в поясненні обставини не підтверджуються змістом протоколу судового засідання /а.с.99-100/, на який зауваження, у тому числі прокурором, не подавались.

При додатковому розслідуванні належить усунути порушення вимог кримінально-процесуального закону, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій, та забезпечити ОСОБА_2 право на захист.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який затверджував обвинувальний висновок по справі, залишити без задоволення, а постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2011 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст. 121 КК України, повернута прокурору Михайлівського району Запорізької області на додаткове розслідування, без змін.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8