Справа № 444/2277/15-к
Провадження № 1-кп/444/222/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2015 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві кримінальне провадження № 1-кп/444/222/2015 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм в ПП «Авто і світ», розлучений, військовозобов`язаний, на військовому обліку знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, не хворіє, не інвалід, ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2

- за ст. 125 ч. 1 КК України;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 18 вересня 2015 року, близько 17 год. 00 хв., знаходячись на вулиці біля власного будинку, що в АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин які виникли раптово в ході словесного конфлікту, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар правою ногою в область тулуба з лівої сторони, умисно заподіявши потерпілому легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не визнав і пояснив, що конфлікт з ОСОБА_5 розпочався ще за два дні до даної ситуації. Так, 18.09.2015 року, біля 17 год. ОСОБА_5 порався біля його господарства, а саме, перед його парканом, і він зробив через це ОСОБА_5 зауваження, навіщо він прибирає біля чужого паркану. У зв`язку з чим між ними виникла словесна перепалка, яка тривала приблизно 3-4 хв.. Даний конфлікт закінчився тим, що сусід став між ними і вони розійшлись. Бійки між ними не було і жодних ударів він потерпілому не наносив. Звідки у потерпілого взялись тілесні ушкодження він не знає та пояснити суду не може.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому злочині підтверджується доказами, які здобуті на досудовому слідстві, які перевірені в судовому засіданні, а також показами допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 18.09.2015 року біля 17 год., він прибирав на вулиці біля свого господарства та господарства ОСОБА_6 .. Прибирати біля господарства ОСОБА_8 йому дозволила мати ОСОБА_8 . Згодом підійшов ОСОБА_6 і спитав нецензурно чого він там прибирає, на що він відповів, що нічого такого не робить. Після цих слів ОСОБА_6 безпричинно наніс йому два удари: один удар ногою в грудну клітку зліва і один удар ногою в сідницю справа. В цей час вибіг сусід ОСОБА_9 і припинив його побиття. Після цього мама ОСОБА_6 викликала міліцію куди він звернувся із письмовою заявою.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_5 .. Обвинувачений ОСОБА_6 є її сином, з яким у неї склались неприязні відносини через його негативну поведінку, зокрема, ОСОБА_6 нічого не допомагає їй по господарству, не сплачує за комунальні послуги, у зв"язку із чим вона його виставила за це з хати та дозволила проживати в літній кухні. Так, в п`ятницю, 18.09.2015 року, біля 17 год. вона перебувала в будинку. Почула крики та вийшла на подвір`я. Побачила ОСОБА_5 в себе на подвір`ї та був роздягнутий до пояса. ОСОБА_6 в цей час стояв та ображав ОСОБА_5 нецензурною лайкою. Також ОСОБА_6 погрожував на словах ОСОБА_5 , та кричав, що якщо він ще раз прийде, то він поб`є його більше. Вона побачила, що в ОСОБА_5 були червоні плями по спині в районі ключиці і по ребрах. Як їй стало відомо, причиною конфлікту було те, що ОСОБА_5 прибирав біля брами її господарства. Вона особисто викликали міліцію. Інших сторонніх осіб в час події біля господарства не було.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що потерпілий ОСОБА_5 є її батьком. Так, 18.09.2015 року, біля 17 год. вона перебувала в будинку. Батько був на вулиці. ОСОБА_6 також перебував на вулиці. Вона почула крики та через вікно будинку побачила як ОСОБА_6 наніс декілька ударів ОСОБА_5 в район ребра та спини. Він наносив удари ногою та рукою. Інших осіб в цей час в хаті, а також на подвір"ї. Стверджує, що саме ОСОБА_6 наніс побої ОСОБА_5 , так як саму подію бачила на власні очі.

Підстав не вірити показам потерпілого та свідків, що саме ОСОБА_6 наніс удари ОСОБА_5 у суду не має, так як такі є послідовними, логічними та такими, що не суперечать між собою, а також узгоджуються з доказами дослідженими в судовому засіданні, зокрема висновком експертизи, а тому суд такі покази наведених свідків та потерпілого вважає правдивими і покладає в основу вироку.

З висновку експерта № 252/2015 від 21.09.2015 року вбачається, що у гр.-на ОСОБА_5 , при зверненні за медичною допомогою виявлено: забій грудної клітки зліва з крововиливом та подряпинами які могли утворитись 18 вересня 2015 року від дії тупого предмету і відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Такий висновок оголошено в судовому засіданні. /а.с. 7/

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 свій висновок підтримав, та додатково пояснив, що ушкодження які малися у потерпілого швидше за все не могли утворитися від падінння з висоти власного росту чи іншої висоти, так як в такому випадку у потерпілого малися б і інші тілесні ушкодження на інших частинах тіла, це зокрема повинні були б бути подряпини, інші синці, тощо, однак такі відсутні відсутні, що вказує на те, що ушкодження виявленні у потерпілого виникли саме внаслідок нанесення удару, чи то рукою чи ногою.

Оцінивши висновок експерта № 252/2015, пояснення судово-медичного експерта ОСОБА_12 в сукупності з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, суд прийшов до переконання, що вище зазначене у висновку експерта тілесне ушкодження, виникли внаслідок нанесення ударів обвинуваченим ОСОБА_6 , так як відсутні будь-які дані в матеріалах справи і не здобуті такі в судовому засіданні про спричинення такого тілесного ушкоджень іншою особою, також відсутні будь-які дані, що таке тілесне ушкодження могло бути отримане внаслідок падіння потерпілого із висоти власного росту та його удару об якісь предмети чи інші тверді поверхні.

Отже, суд прийшов до переконання про встановлення причинного звязку між діянням обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_5 і отриманням останнім легкого тілесного ушкодження.

Даний висновок експерта ніким не оспорюється відповідає обставинам події, а тому суд вважає його правильними і покладає в основу вироку.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 28.09.2015 року та фото таблиці до нього вбачається, що в ході проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_5 відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 і такі повністю співпадають із показами свідка ОСОБА_11 /а.с. 44-49/.

Суд не вірить поясненням обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не наносив потерпілому ОСОБА_5 жодних ударів та, відповідно, не спричиняв йому легких тілесних ушкоджень, оскільки такі його пояснення спростовуються поясненнями допитаних в судовому засіданні потеплілого та свідків, а також оглянутими та оголошеними в судовому засіданні висновком експерта № 252/2015 від 21.09.2015 року та протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2015 року, а тому суд розцінює такі пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , що направлені з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні пред`явленому йому кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 полягає в тому, що він умисно спричинив легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , а тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 125 ч. 1 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин скоєний обвинуваченими є злочином невеликої тяжкості.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину та особу винного, який позитивно характеризуються, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судився.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання судом не встановлено.

Санкцією ст. 125 ч. 1 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу, громадських робіт, або виправних робіт. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою він судиться, а саме у вигляді штрафу, так як саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження з його боку нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним та засудити за ст. 125 ч. 1 КК України на 50 (п"ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 /вісімсот п`ятдесят/ грн. в доход держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1