Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 1-58/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Корнейчук О.В.,

з участю:

прокурора Вінійчук Я.М.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Олевську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 14.04.2004 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.З ст.185,

ч.І ст.309, ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік; 13.04.2006 року тим же судом за ч.З ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого 19.12.2008 року по відбуттю строку покарання, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.З ст.185, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 13.04.2006 року Олевським районним судом Житомирської області за ч.З ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі Указу Президента України „Про помилування, звільненого

20.03.2008року від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2010 року, об 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_2, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, шляхом зривання навісного замка зі скобою з вхідних дверей приміщення майстерні, яка належить ОСОБА_1, розташованої по провулку Гагаріна, 13 в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, проник в середину зазначеного приміщення майстерні де підійшовши до металевого сейфу, який знаходився в середині приміщення,шляхом підбору ключа, якого виявив в приміщенні майстерні відкрив навісний замок з дрей сейфу, звідки таємно викрав чуже майно, а саме: гроші в сумі 1800 грн., купюрами ¦ '.00 грн., які належали ОСОБА_1, чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на

. дану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2, 23 січня 2010 року, об 02 години 30 хвилин слідуючи по автодорозі у напрямку смт.Нові Білокоровичі Олевського району ІЦтомирської області, поблизу колишнього військового містечка „Городок, за передньою змовою з ОСОБА_3, та перебуваючи у стані алкогольного спяніння, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, поєднаного із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування якого насильства, яке виразилося в тому, що ОСОБА_2, спільно з ОСОБА_3, дійшли до неповнолітнього ОСОБА_4, де ОСОБА_2, з метою подолання волі потерпілого до опору та заволодіння його майном, застосовуючи до ОСОБА_4, фізичне Ы психічне насильство, умисно наніс один удар кулаком руки в область обличчя останнього та два удари кулаком руки в область його грудної клітки, завдавши ОСОБА_4, фізичного болю, при цьому демонструючи пневматичний пістолет, моделі „МР-654К, № ТОЗ 116753, калібру 4,5 мм., та погрожуючи негайно застосувати зазначену верою в разі не виконання вимог ОСОБА_2, який вимагав у ОСОБА_4, його мобільний телефон. В цей час та у вказаному місці ОСОБА_3, в свою чергу ІЕаходячись поряд з потерпілим ОСОБА_4, спостерігав за навколишньою постановкою та діями ОСОБА_2, підтримуючи їх мовчазною згодою та здійснюючи ніким чином своєю присутністю психічний тиск на потерпілого. Потерпілий ОСОБА_4,

І лрийнявши дану погрозу як реальну та такою, що дійсно може бути реалізована -ОСОБА_5 та ОСОБА_3, побоюючись за своє життя та здоровя, передав ОСОБА_6, власний мобільний телефон марки „НОКІА-6131 вартістю 408 грн., в кому знаходилась сім-картка мобільного оператора „Лайф, вартістю 15 грн., на рахунку кої були кошти в сумі 20 грн., а всього на загальну суму 443 грн., після чого ОСОБА_2

О.Ю., спільно з ОСОБА_3, з викраденим чужим майном, з місця вчинення злочину :никли, заподіявши при цьому потерпілому ОСОБА_4, матеріальної шкоди на вказану :уму.

Підсудний ОСОБА_2, у судовому засіданні винуватим себе за ч.З ст.185 та

ч.2ст.187 КК України визнав повністю. В ході судового слідства надав суду показання про те, що 02.01.2010 року, об 06.00 годині, він перебуваючи у стані алкогольного спяніння, проникнувши на територію домоволодіння ОСОБА_1, та підійшовши до приміщення майстерні, шляхом зривання навісного замка зі скобою з вхідних дверей приміщення майстерні, яка належить ОСОБА_1, розташованої по провулку Гагаріна, 13 в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, проник в середину зазначеного приміщення майстерні де підійшовши до металевого сейфу, який знаходився в середині приміщення, шляхом підбору ключа, якого виявив в приміщенні майстерні відкрив навісний замок з дверей сейфу, звідки таємно викрав гроші в сумі 1800 грн., купюрами, номіналом по 100 грн. Викрадені у ОСОБА_1, гроші в сумі 1600 грн., він витратив на спиртні напої, цигарки та продукти харчування. Залишок викрадених грошей в сумі 200 грн., номіналом по 100 гривень двома купюрами кожна, 04.01.2010 року були вилучені в нього працівниками ОСОБА_7 УМВС. У вчиненому щиро кається. Цивільний позов, заявлений ОСОБА_1, визнає частково, в частині стягнення з нього 1600 грн., завданих матеріальних збитків, а в частині стягнення 500 грн., завданої моральної (немайнової) шкоди не визнає.

Під час судового слідства ОСОБА_2, змінив свої показання, в частині того, що він вчинив викрадення грошей в сумі 1800 грн., у потерпілого ОСОБА_1, при обставинах та у вказаний вище спосіб не один, а разом із ОСОБА_8 Змінив показання на підставі того, що вважав, що все минеться, тобто ОСОБА_8, поверне викрадені гроші потерпілому ОСОБА_1

23.01.2010року, об 02 годин 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного спяніння він ОСОБА_3, який також перебував у стані алкогольного спяніння, слідуючи по автодорозі в напрямку смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, поблизу Івдишнього військового містечка „Городок, маючи при собі пневматичний пістолет, якого поросив у ОСОБА_9, з метою заволодіння майном неповнолітнього ОСОБА_4, а саме мобільним телефоном марки „НОКІА-6131, спільно домовившись між собою вчинили напад на останнього, застосовуючи при цьому фізичне насильство, так як потрібно було зателефонувати, і вони розуміли що добровільно телефон ОСОБА_4, не віддасть. Реалізуючи свої злочинні наміри, він та ОСОБА_3, запитавши у ОСОБА_4, чи є в нього мобільний телефон і отримавши позитивну відповідь, він відразу кулаком лівої руки наніс син удар останньому в область обличчя і два удари в область грудної клітки ОСОБА_4, та діставши з кишені своїх штанів пневматичний пістолет, наставив дуло пістолета в область грудної клітки ОСОБА_4, з метою налякати останнього і таким чином заволодіти мобільним телефоном. В цей час ОСОБА_3, знаходився поруч неповнолітнього ОСОБА_4, та відібравши у останнього мобільний телефон, відійшов у бік. При цьому ОСОБА_4, просив у них повернути йому його мобільний телефон, але він розізлившись приставив дуло пістолета до скроні голови ОСОБА_4, і наказав йому йти додому. Помітивши, що ОСОБА_4, дуже перелякався, тоді він відразу поклав пістолет назад до кишені своїх штанів та пішов наздоганяти ОСОБА_10 В ранці цього ж дня його затримали працівники ОСОБА_7А1ВС. У вчиненому щиро кається та просить суд суворий вид і міру покарання до нього не застосовувати.

Підсудний ОСОБА_3, у судовому засіданні винуватим себе за ч.2 ст.187 КК країни визнав повністю і на підставі ст.63 Конституції України відмовився давати показання та відповідати на запитання.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_2, своєї винності у вчиненні ним починів, передбачених ч.З ст.185, ч.2 ст.187 КК України, та повного визнання своєї винності підсудним ОСОБА_3, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, їх вина в інкримінованих ним злочинів стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- потерпілий ОСОБА_1, у судовому засіданні надав суду показання про те, що він 03.01.2010 року, об 14.00 годині вийшовши із свого будинку, розташованого по провулку Гагаріна, 13 в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області вирішив перевірити свої гроші, які зберігалися у сейфі, який знаходиться в середині приміщення майстерні, розташованої на території його домоволодіння за вказаною адресою. Підійшовши до вхідних дверей приміщення майстерні він виявив те, що на вхідних дверях майстерні відсутній навісний замок, а вхідні двері прикриті. Зайшовши в середину приміщення майстерні та підійшовши до сейфу він побачив, що навісний замок на сейфі відкритий, а в середині сейфу де в металевому ящику зберігалися його гроші в сумі 1800 грн., купюрами номіналом по 100 грн., відсутні останні. Про викрадення грошей він повідомив працівників ОСОБА_7 УМВС;

- свідок ОСОБА_11, у судовому засіданні надала суду показання ствердивши, що

03.01.2009року, вона перебувала по місцю свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_9 та відпочивала. Так об 14.15 годині цього ж дня її співмешканець ОСОБА_1, повідомив неї про те, що із сейфу, який знаходиться у приміщенні майстерні, розташованої на території їхнього домоволодіння викрадено гроші в сумі 1800 грн. Після чого було викликано працівників міліції ОСОБА_7 УМВС;

- допитаний у судовому засіданні як свідок по факту викрадення ОСОБА_2, грошей у ОСОБА_1, ОСОБА_3, та свідок ОСОБА_12, надали у судовому засіданні аналогічні показання про те, що на протязі з 02.01.2010 року по 04.01.2010 року юни перебували в себе в дома, в квартирі АДРЕСА_1 де вживали разом із ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_2, спиртні напої, якими пригощав за власний рахунок останній, при цому ОСОБА_2, посилав періодично як ОСОБА_13, так і ОСОБА_14, за спиртними напоями даючи останнім грошові купюри, номіналом в 100 грн. На запитання ОСОБА_15JL, звідки у ОСОБА_2, гроші, останній відповідав, що заробив на заробітках в м.Херсон. Про те, що ОСОБА_2, викрав гроші у ОСОБА_1, вони взналися від працівників міліції ОСОБА_7 УМВС;

- свідок ОСОБА_16, у судовому засіданні надала суду показання ствердивши те, до про викрадення грошей у ОСОБА_1, її співмешканцем ОСОБА_2, їй стало відомо від працівників міліції ОСОБА_7 УМВС;

- показаннями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_17, та ОСОБА_13, наданими зими на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні, які відповідають показанням свідків ОСОБА_3, свідка ОСОБА_12, та змісту обвинувачення./Том

І.а.с.48,50,51/.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4, у судовому засіданні надав суду показання про те, що він 23.01.2010 року, об 02.30 годині повертався із дискотеки додому та йдучи по автодорозі у напрямку смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, де поблизу колишнього військового містечка „Городок, до нього підійшли ОСОБА_2, та ОСОБА_3, які перебували у нетверезому стані. ОСОБА_2, запитавши у нього про наявність мобільного телефону та отримавши він нього ствердну відповідь, нічого не говорячи без будь-якої причини відразу наніс йому один удар в обличчя та два удари в область грудної клітки. Після чого діставши із кишені своїх штанів пістолет і привівши його у бойовий стан, шляхом переміщення рамки затвору пістолету, приставив дуло пістолету до нього грудей та наказав віддати їм його власного мобільного телефона, якого він перелякавшись за своє життя відразу віддав, оскільки реально зрозумів, що ОСОБА_2, вистрелить йому в грудну клітку. Телефон у нього із рук забрав ОСОБА_18, який стояв поруч і зразу ж відійшов від них у бік. ОСОБА_4, попросив у ОСОБА_2, та ОСОБА_3, щоб вони повернули йому його мобільний телефон, торговельної марки ..НОКІА-6131, але ОСОБА_2, приставивши йому до його скроні дуло пістолету наказав йти додому. Відчувши загрозу своєму життю та здоровю і перелякавшись дій ОСОБА_19, та розуміючи що він може застосувати зброю, вистреливши йому в голову ОСОБА_4, пішов додому. Про те, що сталося він повідомив свого батька ОСОБА_20;

- законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4, - ОСОБА_20, у судовому засіданні надав суду показання про те, що у власності його сина ОСОБА_4, є мобільний телефон торговельної марки „НОКІА-6131. Так 23.01.2010 року, об 02.45 годині йому зателефонував на його мобільний телефон його син ОСОБА_4, який повідомив його проте, що по дорозі у напрямку смт.Нові Білокоровичі Олевського району, поблизу колишнього військового містечка „Городок на нього напали та безпричинно побили і приставивши дуло пістолета до скроні голови насильно відібрали його мобільний телефон торговельної марки „НОКІА-6131. Далі він наказав сину чекати його на місці. Приїхавши до сина він побачив, що син дуже наляканий. Про дану подію він повідомив працівників міліції ОСОБА_7 УМВС;

- свідок ОСОБА_9, у судовому засіданні надав суду показання про те, що

22.01.2010 року він перебував в смт.Нові Білокоровичі Олевського району в гостях. Так

23.01.2010 року, об 02.15 годині йдучи разом із ОСОБА_21, та ОСОБА_22, у напрямку смт.Нові Білокоровичі до нього підійшов його приятель ОСОБА_2, та попросив у нього його пневматичний пістолет, якого він взяв із собою з м.Коростеня. Для чого йому був потрібен пістолет, ОСОБА_2, йому не повідомив. Але пізніше цього ж вечора ОСОБА_2, віддав йому його пістолет. В ранці цього ж дня він поїхав разом із

ОСОБА_3, до м.Коростеня де він проживає. В м.Коростені йому ОСОБА_3, показав мобільний телефон марки „НОКІА-6131. На його запитання звідки у нього зазначений лабільний телефон, ОСОБА_3, промовчав. Цього ж дня до нього за його адресою троживання вул.Пархоменка, 2 в м.Коростень Житомирської області прибули працівники міліції ОСОБА_7 УМВС, які вилучили у нього його пневматичний пістолет та в ОСОБА_3, мобільний телефон торговельної марки „НОКІА-6131;

- показаннями свідків ОСОБА_22, ОСОБА_21, та ОСОБА_23, наданими ними на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні./Том 1,а.с.92-95, Том 2,

_с.46-47/.

Разом з тим винність підсудних ОСОБА_2, та ОСОБА_3, у вчиненні ними : інкримінованих, кожному злочинах підтверджується зібраними по справі та дослідженими судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

по факту викрадення чужого майна, а саме грошей в сумі 1800 грн., у потерпілого ОСОБА_1, підсудним ОСОБА_2:

- протоколом огляду місця події від 03.01.2010 року та фото таблицею до нього, з ких слідує, що місцем події є деревяне приміщення майстерні, розташоване на території домоволодіння по провулку Гагаріна, 13 в смт. Нові Білокоровичі, Олевського району Житомирської області, яке належить ОСОБА_1, де із сейфу якого було викрадено підсудним ОСОБА_2, гроші в сумі 1800 грн. В ході огляду місця події було зилучено навісний замок від сейфу та ключ./Том 1, а.с. 17-21/;

- протоколом огляду місця події від 04.01.2010 року, з якого слідує, що в приміщенні дільничного пункту міліції, в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, при особистому огляді вмісту кишень затриманого ОСОБА_2, у кишені джинсових штанів останнього, виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 200 грн., двома купюрами, номіналом по 100 грн., кожна./Том 1, а.с. 30-31/;

- протоколом зявлення із зізнанням від 05.01.2010 року, з якого слідує, що ОСОБА_2, особисто, добровільно письмово повідомив органу дізнання про вчинений ним злочин, тобто таємне викрадення чужого майна - грошових коштів із сейфу приміщення майстерні ОСОБА_1, до порушення проти нього кримінальної еправи./Том 1, а.с. 34/;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 28.01.2010 року та фото таблицею до нього, з якого слідує, що підозрюваний ОСОБА_2, вказав на всі обставини вчиненого ним злочину, а саме викрадення грошових коштів із сейфу приміщення майстерні ОСОБА_1В./Том 1, а.с. 221-228/;

- протоколом огляду речових доказів від 20.02.2010 року та фото таблицею до нього, з якого слідує, що в приміщенні ОСОБА_7 УМВС було оглянуто вилучені при особистому огляді одягу ОСОБА_2, грошові кошти в сумі 200 грн., дві купюри номіналом по 100 грн./ Том 1, а.с. 10-12/;

- протоколом огляду речових доказів від 07.04.2010 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого в приміщенні ОСОБА_7 УМВС було оглянуто вилучені при огляді місця події від 03.01.2010 року навісний замок з ключем від сейфу./Том 1, а.с. 37- 42/;

- висновком судово-трасологічної експертизи № 4 від 22.02.2010 року, з якого слідує, що механізм замикання представленого на дослідження навісного замка, який був вилучений 03.01.2010 року з місця події не справний. Зазначений замок міг бути відкритий стороннім предметом ./Том 1, а.с. 247-249/.

По факту вчинення розбійного нападу підсудними ОСОБА_2, та ОСОБА_3

А., на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4, та заволодіння його майном:

- протоколом огляду місця події від 23.01.2010 року та фото таблицею до нього, з хих слідує, що місцем події є ділянка автодороги, поблизу колишнього військового містечка „Городок, в смт. Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, іе було вчинено підсудними ОСОБА_19, та ОСОБА_3, розбійний напад у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4А./Том 1, а.с. 41-43/;

- протоколом огляду місця події від 23.01.2010 року, з якого слідує, що в приміщенні (оростенського райвідділу міліції УМВС, де при особистому огляді ОСОБА_9, жителя ІНФОРМАЦІЯ_10 було виявлено та влучено пневматичний пістолет моделі „МР-654К, № ТОЗ 116753, калібру 4,5 мм., алежний останньому, за допомогою якого було вчинено підсудними ОСОБА_19, та ОСОБА_3, розбійний напад у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4А./Том 1, а.с. 44- -5/;

- протоколом огляду місця події від 23.01.2010 року, з якого слідує, що в приміщенні :ільничного пункту міліції в смт. Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, при особистому огляді вмісту кишень затриманого ОСОБА_3, було виявлено :а вилучено мобільний телефон, торговельної марки „НОКІА-6131, який належить неповнолітньому ОСОБА_4А./Том 1, а.с. 46-47/;

- протоколом предявлення особи для впізнання від 24.01.2010 року та фото таблицею до нього, з яких слідує, що потерпілий ОСОБА_4, серед представлених йому для впізнання осіб, впізнав ОСОБА_3, як ту особу яка вчинила відносно нього розбійний напад./Том 1, а.с.96-97/;

- протоколом предявлення особи для впізнання від 24.01.2010 року та фото таблицею до нього, з яких слідує, що потерпілий ОСОБА_4, серед представлених йому для впізнання осіб, впізнав ОСОБА_2, як ту особу яка погрожуючи пістолетом зчинила відносно нього розбійний напад./Том 1, а.с. 98-99/;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 25.01.2010 року та фото таблицею до нього з участю потерпілого ОСОБА_4, під час якого потерпілий показав місце вчинення відносно нього розбійного нападу ./Том 1 а.с. 103-107/;

- протоколами відтворення обстановки та обставин події від 25.01.2010 року та фото таблицями до них з яких слідує, що підозрювані ОСОБА_2, та ОСОБА_3, вказали на всі обставини вчиненого ними розбійного нападу відносно неповнолітнього ОСОБА_4А./Том 1 а.с.111-118,122-127/;

- протоколом огляду речових доказів від 07.04.2010 року та фото таблицею до нього, з яких слідує, що в приміщенні ОСОБА_7 УМВС було оглянуто вилучені пневматичний пістолет, моделі „МР-654К, № ТОЗ 116753, калібру 4,5 мм., за допомогою якого було вчинено розбійний напад та мобільний телефон марки „НОКІА-6131 ./Том 2 а.с. 37- 42/;

- висновком судово-балістичної експертизи № 1/136 від 15.02.2010 року, з якого слідує, що наданий на дослідження обєкт за допомогою якого було вчинено розбійний напад є газобалонною (пневматичною) зброєю - газобалонним (пневматичним) пістолетом моделі „МР-654К, № ТОЗ 116753 калібру 4,5 мм, виготовлений заводським способом і не відноситься до категорії вогнепальної зброї. Наданий пістолет призначений для стрільби снарядом - металевими кульками діаметром 4,5 мм, який є не справним та не придатний для стрільби в наданому на дослідження стані./Том 1 а.с. 198-200/;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 5/94 від 01.03.2010 року, з якого слідує, що залишкова вартість мобільного телефону торговельної марки „НОКІА-6131, ланом на 23.01.2010 року складає 408 грн./Том 1 а.с.203-207/.

Показання підсудного ОСОБА_2, у частині визнання своєї винності про те, що він не один вчинив викрадення грошей в сумі 1800 грн., у потерпілого ОСОБА_1, при обставинах, які зазначено вище, судом розцінюються критично і суд вважає, що вони І закладені ним, як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вони лростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_24А., ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_13, та ОСОБА_17, заявою ОСОБА_1, заявою ОСОБА_2, про викрадення грошей у ОСОБА_1, протоколом з'явлення із зізнанням ОСОБА_2, а також протоколами: огляду місця події, огляду предметів, фототаблицями, протоколом відтворення обстановки та обставин подїї, висновком судово-трасологічної експертизи. Показання свідків наданими ними на досудовому слідстві та у судовому засіданні є логічними і послідовними, вони згоджуються з іншими письмовими доказами, які було досліджено у судовому засіданні.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, Ідо винність підсудних ОСОБА_2, та ОСОБА_3, повністю й обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії підсудного ОСОБА_2, суд кваліфікує:

- за ч.З ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне зикрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в приміщення та сховище;

- за ч.2 ст.187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисний злочин, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії підсудного ОСОБА_3, суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисний злочин, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_2, та ОСОБА_3, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кожним злочину, особу винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудних.

Обставини, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як зявлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

Обставини, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_3, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3, відповідно до т.67 КК України, судом визнаються, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Визначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує і те, що ін раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, звільнившись теля відбування строку покарання з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став га знову вчинив умисні тяжкі злочини маючи не зняту і непогашену судимість, по місцю проживання характеризується негативно, визнав свою винність у вчинених ним злочинах, [сприяв розкриттю злочинів, так як добровільно розповів та показав при відтворенні [обставин та обстановки події, про обставини вчинення злочинів, думку потерпілого ОСОБА_1, та думку потерпілого ОСОБА_4, і його законного представника потерпілого ОСОБА_20, щодо застосування виду та міри кримінального покарання, суд приходить до висновку про необхідність обрання підсудному ОСОБА_2, покарання, повязаного з позбавленням волі в межах санкцій частин статтей, із застосуванням ст.70 КК України, за якими він притягується до кримінальної відповідальності та яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередженням вчинення нових злочинів.

Визначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_3, суд також враховує те, до він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується негативно, вчинив тяжкий злочин, свою винність у вчиненому злочині визнав в судовому засіданні, сприяв розкриттю злочину, оскільки добровільно розповів та доказав при відтворенні обставин та обстановки події, про обставини вчинення злочину, думку потерпілого ОСОБА_4, і його законного представника потерпілого ОСОБА_20, щодо застосування виду та міри кримінального покарання, а також те, що ОСОБА_3, хворіє на хронічну хворобу, що стверджується довідкою ОСОБА_7 ЦРЛ № 2940 від

15.11.2010року, суд приходить до висновку про те, що йому слід обрати покарання повязане з позбавленням волі в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередженням вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання про цивільний позов, який заявлений потерпілим ОСОБА_1, до підсудного ОСОБА_2, суд вважає, що діями підсудного, потерпілому ОСОБА_1, завдано як матеріальних збитків, так і моральної шкоди. Враховуючи характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, суд із врахуванням усіх обставин у їх сукупності та того, що злочинна поведінка підсудного ОСОБА_2, спонукала виникненню шкоди, вважає, що позов потерпілого підлягає до задоволення та стягнення з підсудного ОСОБА_2, на користь потерпілого ОСОБА_1, 1600.00 грн., матеріальних збитків, оскільки матеріалами справи встановлено, що потерпілий поніс саме такі збитки, що не заперечував у судовому засіданні і підсудний ОСОБА_2, та 500.00 грн. моральної /немайнової/ шкоди.

Судові витрати по справі в сумі 676.08 грн., у відповідності до ст.ст.93, 331 КПК України підлягають стягненню з підсудних ОСОБА_2, та ОСОБА_3

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323,324,328,330,331 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.З ст.185, ч.2 ст.187 КК України і призначити покарання:

за ч.З ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.187 КК України у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш нвсрим, остаточну міру покарання ОСОБА_2 обрати у виді семи Щж'-5 і шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_2, рахувати з дня затримання, тобто з - 01.2010 року.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину рєредбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити покарання у виді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3, рахувати з дня затримання, тобто з 24.01.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 1600.00 грн., завданої від злочину матеріальної шкоди та 500.00 грн., моральної /немайнової/шкоди, . всього на загальну суму 2100.00 грн.

Речові докази по справі:

- грошові кошти в сумі 200 грн., які передані на зберігання власнику ОСОБА_25; мобільний телефон торговельної марки „НОКІА-6131, який переданий на зберігання власнику ОСОБА_4, - залишити власникам, яким вони передані;

- навісний замок з ключем, запальничка у вигляді пістолету, пневматичний пістолет, моделі „МР-654К, № ТОЗ 116753, калібру 4,5 мм., які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ОСОБА_7 УМВС України в Житомирській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області на рахунок № 1843, код ЄДРПО 25574601, МФО 811039 з ГУДКУ Житомирської області судових витрат в сумі 225,36 грн., за проведення експертизи № 4 від 22.02.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2, та ОСОБА_3, 450.72 грн., судових витрат, на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області на рахунок № 1843, код ЄДРПО 25574601, МФО 811039 в ГУДКУ Житомирської області за проведення експертиз № 1/136 від 15.02.2010 року та експертизи № 5/94 від 01.03.2010 року, в рівних долях, а саме: по 225.36 грн., з кожного.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності засудженим ОСОБА_2, та ОСОБА_3, утримання під вартою залишити без зміни.

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 15 діб з моменту його оголошення, а засудженими ОСОБА_2, та ОСОБА_3, з моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_26