Ухвала іменем україни 25 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року та вирок Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2015 року у кримінальному провадженні №0000075 відносно ОСОБА_2,

встановила:

у касаційній скарзі потерпіла порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте, потерпіла, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, фактично вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження що не узгоджується з положеннями ст.ст. 433, 438 КПК, та не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.

Поряд з цим, вимоги потерпілої в касаційній скарзі не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, оскільки потерпіла порушує питання про скасування вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року і скасування вироку Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2015 року та направлення кримінального провадження на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження.

Проте потерпілою до копій касаційної скарги не долучено відповідних додатків: копій вироку суду першої інстанції та копій вироку апеляційного суду, що оскаржуються.

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК , у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК , вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати потерпілій строк для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.429 КПК , колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без руху та надати їй для усунення вказаних недоліків десятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі, якщо недоліки, наведені в ухвалі суду, не будуть усунуті в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5