Справа № 461/4917/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/836/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0000997 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

з участю прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 05.08.2015р.

Цим вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 28.04.2015 р, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, визначено до самостійного виконання.

До набрання вироком законної сили обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту з зали суду.

Вирішено питання відносно судових витрат та речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 27 березня 2015 року о 05 год. 13 хв., з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, шляхом злому замка, незаконно проник в приміщення салону мобільного зв`язку «МТС», що на вул. Січових Стрільців, 17 у м. Львові, звідки таємно викрав ноутбук марки «Samsung NP-R60X002/SEK», заподіявши ФОП ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 3100 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 29 березня 2015 року о 05 год. 56 хв., з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, шляхом злому замка, незаконно проник в приміщення ПАТ «КРЕДОБАНК», що на вул. Менцинського, 2/пл. Григоренка, 4 у м. Львові, звідки таємно викрав ноутбук марки «HP Pro Book 6470b», та док-станцію до нього, заподіявши ПАТ «КРЕДОБАНК» матеріальної шкоди на суму 9053,68 грн.

На вказаний вирок захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій та правильність їх кваліфікації, просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 05.08.2015р. змінити та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В обґрунтування покликається на повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди, позицію потерпілих, які просили не позбавляти його волі. Вказує на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, хворіє, є інвалідом 3 групи, потребує лікування, має на утриманні неповнолітню дитину, тяжких наслідків від вчинення злочину не наступило, що дає підстави для його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку поданої апеляційної скарги, міркування прокурора про законність і обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам, є обґрунтованим і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками вчинення крадіжки з проникненням в інше приміщення, повторно, оскільки він має непогашені судимості, в тому числі:

- за вироком Галицького районного суду м. Львова від 08.12.2008р. за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі /звільнений умовно-достроково 21.10.2010р. з невідбутим терміном 10 місяців 9 днів/;

- за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.10.2011р. за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України 1 рік 2 місяці позбавлення волі, звільнений 08.08.2012р.

Щодо покарання, призначеного ОСОБА_6 то підстав для того, щоб визнати його надто суворим - немає.

При обранні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, є інвалідом третьої групи загального захворювання, пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин. За таких обставин, призначене ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, мінімальне згідно санкції статті, за якою кваліфіковано злочин - є обгрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на тяжкість злочину, наведені у вироку обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі та знову вчинив злочин, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суд, призначив обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією цієї статті, і таким чином врахував особу обвинуваченого та усі пом`якшуючі покарання обставини, в тому числі й ті, на які покликається захисник в апеляційній скарзі.

З урахуванням сукупності усіх обставин справи та особи обвинуваченого колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання та не погоджується із доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про наявності правових підстав до застосування щодо обвинувачено положень ст. 75, 76 КК України.

Оскільки даним вироком ОСОБА_6 засуджений до покарання, що належить відбувати реально за злочини, вчинені до постановлення вироку Шевченківським районним судом м. Львова від 28.04.2015 р. /яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, з застосуванням до ст.ст. 75, 76 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців/, то суд прийняв правильне рішення про визначення вироків до самостійного виконання.

Аналізуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений у справі вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА :

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2015р. відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня протягом трьох місяців може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: