Ухвала іменем україни 26 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
(в режимі відеоконференції),
переглянула в судовому засіданні вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зазначеним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом, засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч. 2 ст. 187 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Маївка Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого останній раз 14 березня 2007 року за ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років із конфіскацією майна, звільненого 27 грудня 2013 року за відбуттям строку покарання,

- за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за скоєння злочинів за таких обставин.
05 вересня 2014 року, приблизно о 13.45 год. ОСОБА_7 зайшов до приміщення дитячого садка « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_3 , де через відкриті двері проник до середини кладової кімнати, розташованої на першому поверсі дитячого садка, звідки таємно викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 13932,20 грн.
23 вересня 2014 року, приблизно о 14.40 год., ОСОБА_7 , знаходячись у терапевтичному відділенні Новомосковської центральної міської лікарні по вул. Українській, 12 м. Новомосковська Дніпропетровської області, з розбігу штовхнув своїм тілом зачинені на ключ вхідні двері службового кабінету завідуючої терапевтичним відділенням, після чого проник до кабінету, звідки таємно, повторно викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 6893,11 грн.

Крім того, 08 жовтня 2014 року, приблизно об 11.25 год., ОСОБА_7 знаходячись на другому поверсі будинку АДРЕСА_4 , за допомогою металевого прута, шляхом взлому вхідних дверей кабінету № 202 проник до середини звідки повторно, таємно, викрав майно ОСОБА_10 на загальну суму 7083,06 грн.

24 жовтня 2014 року, приблизно о 12.30 год., ОСОБА_7 зайшов до приміщення дитячої бібліотеки на АДРЕСА_5 , та знаходячись у вестибюлі, повторно, таємно викрав майно ОСОБА_11 на загальну суму 425 грн.
31 жовтня 2014 року, приблизно о 12.10 год., ОСОБА_7 зайшов до приміщення Управління освіти Новомосковського виконавчого комітету по вул. Комсомольській, 29 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, ключем який знаходився у замку вхідних дверей відкрив службовий кабінет архіву, після чого проник до кабінету, звідки таємно, повторно викрав майно ОСОБА_12 на загальну суму 222 грн.

Крім того, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 06 листопада 2014 року, близько 19.00 год., знаходячись біля будівлі автовокзалу в м. Новомосковську Дніпропетровської області здійснили напад на потерпілого ОСОБА_13 , та застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я, заволоділи майном потерпілого на загальну суму 4516,38 грн.

Прокурор у касаційній скарзі порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину й особам засуджених внаслідок м`якості. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор наголошує на тому, що наведені в апеляції доводи прокурора апеляційний суд, в порушення вимог ст. 419 КПК, належним чином не перевірив, не дав на них вичерпних відповідей та не зазначив підстав, через які визнав апеляцію необґрунтованою. Вважає, що місцевий суд, не повною мірою врахувавшиособи засуджених та тяжкість злочину, безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК, а ОСОБА_6 мінімальну міру покарання, на що суд апеляційної інстанції не звернув уваги.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування судових рішень і про призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що злочин, за який його засуджено, він не вчиняв, а матеріали кримінального провадженняне містять доказів його винуватості. Посилається на неповноту досудового та судового слідства, зазначає, що обвинувачення ґрунтується на припущеннях та проведено з обвинувальним ухилом. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 зазначав, що напад на потерпілого він вчинив зі своїм знайомим ОСОБА_14 і під час виступу з останнім словом своїх показів не змінював. Стверджує, що потерпілий його не впізнав, а речі останнього були вилучені у ОСОБА_7 . Вважає, що суд безпідставно відмовив у допиті свідків, які ним були заявлені. Наголошує, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст. 419 КПК, не надав оцінки всім доводам апеляційної скарги й безпідставно відмовив в дослідженні аудіозапису судового засідання та не врахував покази ОСОБА_7 про те, що він його оговорив під тиском працівників міліції. Стверджує, що працівники міліції до нього застосовували недозволені методи слідства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав доводи своєї касаційної скарги та заперечував проти задоволення скарги прокурора, пояснення прокурора, який просив скаргу засудженого залишити без задоволення, а скаргу прокурора задовольнити, скасувати рішення апеляційного суду та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги прокурора та засудженого ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.2 ст.419 КПК у разі залишення апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляцію визнано необґрунтованою. На виконання цієї вимоги в ухвалі слід проаналізувати, співставивши з наявними у справі та додатково поданими матеріалами, всі наведені в апеляції доводи і дати на кожен із них вичерпну відповідь.
Суд апеляційної інстанції, при розгляді вищезазначеного кримінального провадження, зазначені вимоги закону повною мірою не виконав.
Засуджений подав апеляційну скаргу з доповненнями у якій, посилаючись на матеріали справи, докладно обґрунтував незаконність, на його думку, вироку у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків фактичним обставинам справи, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Проте, апеляційний суд, залишаючи апеляційну скаргу засудженого без задоволення, не навів в ухвалі переконливих аргументів на спростування всіх доводів засудженого і не зазначив підстав, з яких визнав апеляційну скаргу останнього необґрунтованою, а лише навів перелік доказів, якими обґрунтовано вирок, не проаналізувавши і не співставивши їх як між собою так і з наявними доказами у справі, хоча це має істотне значення для вирішення питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 .
Крім того, апеляційний суд, в порушення вимог ч.4 ст.95 КПК, обґрунтував своє рішення показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , які останній давав на досудовому слідстві під час допиту його як підозрюваного.

Висновок апеляційного суду про те, що вина ОСОБА_6 підтверджена показаннями ОСОБА_7 , які останній зазначив в останньому слові і підтвердив, що розбійний напад вчинив разом з ОСОБА_6 є невмотивованим, оскільки ці доводи в апеляційному суді належним чином перевірені не були, а з технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, це не вбачається.

Отже, суд апеляційної інстанції, не перевіривши у повному обсязі фактичні обставини справи та істотно порушивши вимоги КПК, передчасно дійшов висновку про доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України.
За таких обставин рішення апеляційного суду, як таке, що постановлене з істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, відповідно до ст. 438 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Оскільки перегляд вироку за обвинуваченням ОСОБА_6 тісно пов`язаний з обвинуваченням ОСОБА_7 , то ухвала апеляційного суду в цілому підлягає скасуванню.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги засудженого та прокурора, дати їм належну оцінку, та з урахуванням усіх встановлених обставин прийняти законне і обґрунтоване рішення в тому числі і щодо призначених покарань,виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

Керуючись статтями 433-436 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3