Справа № 159/5791/15-к
Провадження № 1-кп/159/300/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року м. Ковель Волинської області

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі удового засідання ОСОБА_2 ,.

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого юридичної особи ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 150 301 100 011 39, внесене до ЄРДР 15.09.15 р., про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубровиці Камінь Каширського району Волинської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, з освітою середньою спеціальною, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, згідно з положеннями ст. 89 КК України - не судимого,

за ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_6 о 09 год. 15.09.15 р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на проїжджій частині дороги навпроти буд. № 20 по вул. Відродження у м. Ковелі Волинської області, діючи умисно та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом вантажним автомобілем марки «ЗІЛ - ММЗ 554», д. р. н. з. НОМЕР_1 , висловлюючи водієві потерпілому ОСОБА_4 погрози застосування насильства, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, застосовуючи фізичну силу, рукою зіштовхнув останнього на пасажирське місце, після чого сів за кермо вказаного вище автомобіля та, керуючи останнім, проїхав по вул. Відродження, Варшавській м. Ковеля Волинської області. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_6 здійснив маневр повороту з вул. Варшавської до гаражного масиву «Машинобудівник» м. Ковеля Волинської області, та, не припиняючи руху, штовхнув потерпілого ОСОБА_4 рукою у спину, тим самим застосував до потерпілого ОСОБА_4 насильство, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, та незаконно заволодів вищезазначеним транспортним засобом, що перебуває у володінні ПП «Ковель Будпостач», вартістю 55 000 грн., завдавши тим самим потерпілому юридичній особі - ПП «Ковель Будпостач» майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , та з погрозою застосування такого насильства щодо потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні як обвинувачений, ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, фактично, частково, хоча зазначив про повне визнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому. Суду показав, що коли він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, о 09 год. 15.09.15 р. біля буд. № 20 побачив потерпілого ОСОБА_4 , який був за кермом автомобіля та якого він до цього не знав, то сів до нього у автомобіль і поїхав. Автомобіль потерпілого на той час стояв. Він сказав потерпілому, що треба проїхатись по запчастини до гаражів на вул. Грибоєдова у м. Ковелі Волинської області, на що потерпілий відповів, що він на роботі. Але він сів за кермо автомобіля. Потерпілого ОСОБА_4 він не штовхав та насильством не погрожував, але потерпілий пересів на місце пасажира, визнає, - під його впливом, так як він, дійсно, казав потерпілому, що вдарить його. Він мав намір поїхати до гаражів по вул. Грибоєдова у м. Ковелі Волинської області, але поїхав у гаражний масив у житловому мікрорайоні «Сільмаш», щоб розвернутись. Автомобілем він керував біля 10 хв.. По дорозі потерпілий ОСОБА_4 висів чи вистрибнув з автомобіля, коли він призупинився, а він - поїхав далі. При цьому потерпілому ОСОБА_4 він казав виходити. Потерпілий вискочив з автомобіля на узбіччя і махав йому, щоб він зупинився. Чи отримав потерпілий ОСОБА_4 будь - які тілесні ушкодження, йому не відомо. Автомобіля він не пошкодив. Права керування автомобілем відповідної категорії він має, але при собі на той час їх не мав. У потерпілого він просив вибачення. Був зупинений працівниками міліції біля гаражів по вул. Грибоєдова у м. Ковелі Волинської області. Зазначає, що у скоєному розкаюється, прохає його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім часткового визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину самим обвинуваченим, його винуватість повністю стверджується як показаннями потерпілого, свідків, так і матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що о 08 год. 30 хв. він на вул. Відродження у м. Ковелі Волинської області зупинився, щоб придбати продукти. Коли він повернувся до автомобіля, до нього під`їхав у автомобілі марки «Мерседес» обвинувачений і сказав з погрозами, що він хоче проїхати вперед - до кінця житлового мікрорайону «Сільмаш» і вийти. Він сказав, що таке неможливе, автомобіль не його, він є на роботі, його не знає. Однак, обвинувачений не реагував, сказав йому пересісти, бо він хоче проїхатись. Ця розмова тримала біля 40 сек.. Обвинувачений пригрозив йому насильством, щоб він пересів на сидіння пасажира, і штовхнув долонею у голову, від чого він пересунувся на пасажирське сидіння. Він просив обвинуваченого вийти і нікуди не їхати, так як чужому автомобілю може бути завдана шкода, яку йому прийдеться відшкодовувати. Обвинувачений сказав, що проїдеться до кінця житлового мікрорайону «Сільмаш» і вийде. На його прохання обвинувачений не реагував і їхав прямо. У кінці вулиці у житловому мікрорайоні «Сільмаш» обвинувачений не зупинився і повернув на вул. Варшавську і поїхав в сторону смт. Люблинця Ковельського району Волинської області. Він просив обвинуваченого зупинитись для того, щоб вийти, так як обвинувачений був нетверезим і він побоювався за своє життя. Зупинятись обвинувачений не хотів, повернув у гаражний масив житлового мікрорайону «Сільмаш». Там він побачив, що автомобіль призупинився, не набирав швидкості, став проситись вийти, на що отримав відмову. Він привідкрив двері кабіни, щоб вистрибнути самостійно. Обвинувачений в цей момент штовхнув його у ліве плече і він вистрибнув з автомобіля на край ґрунтової дороги біля гаражного масиву. При цьому він підвихнув ногу. Позаду рухався автомобіль марки «Мерседес», у якому під`їхав до нього обвинувачений. Обвинувачений поїхав всередину гаражного масиву житлового мікрорайону «Сільмаш», зробив коло і повертався назад біля місця, де стояв він. Він знову став просити обвинуваченого зупинити автомобіль, вийти з нього, однак, обвинувачений поїхав далі. Будь - якого опору обвинуваченому він не чинив. Обвинувачений перед ним вибачився і він його пробачив. Просить його суворо не карати з огляду на наявність у обвинуваченого утриманця та хворого батька, за яким той здійснює догляд. Автомобіль ушкоджень не отримав та претензій до нього по роботі з боку адміністрації немає.

Свідок ОСОБА_8 ствердив у судовому засіданні, що він як працівник міліції в середині вересня 2015 р. під час перебування на роботі, отримав телефонний дзвінок від представника потерпілого юридичної особи, якого він знає особисто. Останній повідомив, що у гаражному масиві житлового мікрорайону «Сільмаш» скоєно крадіжку вантажного автомобіля марки «ЗІЛ». Він вирішив допомогти відшукати цей автомобіль. Ідучи біля приміщення міліції, він побачив схожий автомобіль, сів до свого власного автомобіля і почав переслідування вантажного. По дорозі уточнив номерні знаки викраденого автомобіля. Пересвідчившись, що це, дійсно, викрадений автомобіль, він повідомив про це чергового міліції, ст. ДІМ - свідка ОСОБА_9 , який мав власного автомобіля, орієнтувався у мікрорайоні «Черьомушки» і погодився допомогти у переслідуванні і затриманні викраденого автомобіля. Угон цього автомобіля було зареєстровано у міліції. Викрадений автомобіль, рухаючись з порушенням ПДР України, повернув на вул. Шевченка, на вул. Грушевського, до пологового будинку і поїхав до гаражного масиву «Грибоєдова», де повернув у тупик. Тому там же викрадений автомобіль було затримано ним та свідком ОСОБА_9 .. За кермом був обвинувачений, який був неадекватним, перебував у нетверезому стані, однак, активного опору не чинив. На місце зупинення автомобіля прибув потерпілий ОСОБА_4 та представник потерпілого юридичної особи.

Свідок ОСОБА_9 ствердив у судовому засіданні, що він як працівник міліції у вересні 2015 р. перебував на роботі. Свідок ОСОБА_8 як ст. ДІМ отримав телефонний дзвінок про крадіжку вантажного автомобіля марки «ЗІЛ» і вирішив приймати необхідні заходи. Згодом, як він повідомив йому, ідучи біля приміщення міліції, побачив схожий на викраденого автомобіль, сів у свого автомобіля і почав переслідування вантажного. Він також, взявши із собою ДІМ Поляка, враховуючи, що свідок ОСОБА_8 переслідує автомобіль, уточнюючи маршрут руху свідка ОСОБА_8 по телефону, біля гаражного масиву «Грибоєдова» біля виїзду на вул. Липинського з вул. Грибоєдова зупинив викрадений автомобіль, що рухався досить швидко. За кермом був попередньо відомий йому обвинувачений, який перебував у нетверезому стані. Активного опору обвинувачений не чинив і його було затримано.

Винуватість обвинуваченого, крім цього, повністю стверджується наступними письмовими доказами у справі:

- протоколом огляду місця події від 15.09.15 р. з фототаблицею, відповідно до

якого на перехресті вул. вул. Липинського та Грибоєдова у м. Ковелі Волинської області було оглянуто автомобіль марки «ЗІЛ - 130», р. н. НОМЕР_1 , вилучено сліди рук;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення

стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 18 від 15.09.15 р., за яким о 10 год. 15 хв. цього числа у обвинуваченого було встановлено наявність стану алкогольного сп`яніння;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.11.15 р. з

фототаблицями за участю статиста та потерпілого ОСОБА_4 , згідно з яким останній детально розповів та показав, яким саме чином о 09 год. 15.09.15 р., знаходячись на проїжджій частині дороги навпроти буд. № 20 по вул. Відродження у м. Ковелі Волинської області, обвинувачений заявив йому вимогу дати автомобіль, щоб покататись; висловлюючи на його адресу погрози застосування насильства, застосовуючи фізичну силу, рукою штовхнув його по голові, внаслідок чого він перемістився на місце пасажира, після чого - сів за кермо вказаного вище автомобіля та, керуючи останнім, проїхав по вул. Відродження, Варшавській м. Ковеля Волинської області. Яким сам чином після повороту з вул. Варшавської до гаражного масиву, коли він відчинив дверцята кабіни, щоб вистрибнути до набрання автомобілем більшої швидкості, через поштовх з боку обвинуваченого у спину, він, не стигнувши підготовитись до стрибка, вистрибнув з автомобіля, під час чого підвихнув ногу;

- протоколом огляду предметів від 05.11.15 р. з фототаблицями, згідно з яким було оглянуто вказаний вище транспортний засіб;

- висновком експерта № 197 від 17.09.15 р., згідно з яким у потерпілого ОСОБА_4 відмічене тілесне ушкодження у вигляді розтягнення м`язів і зв`язок правого гомілково ступеневого суглобу, що утворилось від дії тупого твердого предмету, можливо в час, вказаний у постанові слідчого, у меддокументації, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказане тілесне ушкодження потерпілий міг отримати при вистрибуванні з кабіни машини, що рухалась, з наданням тілові прискорення у вигляді поштовху в спину, а також без такого, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищезазначені тілесні ушкодження у потерпілого на момент їх заподіяння не були небезпечними для життя.

За актом наркологічної експертизи № 723 від 25.09.15 р., обвинувачений

страждає хронічним алкоголізмом II ст., потребує протиалкогольного лікування, що йому не протипоказане. На час скоєння інкримінованих йому дій, не перебував у стані патологічного алкогольного сп`яніння.

За висновком судово психіатричної експертизи № 389 від 05.10.15 р., у обвинуваченого ознак будь - якого психічного захворювання, а рівно тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення, чи в даний час, не виявлялось і не виявляється. Він міг і може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого, дані ним у судовому засіданні, у тій їх частині, що потерпілий без застосування до останнього з його боку насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, погроз застосування такого надавав йому можливість сісти за кермо автомобіля та залишив автомобіль, яким він незаконно заволодів, та вважає, що вони дані з метою уникнути відповідальності за вчинене. Такі показання обвинуваченого спростовані у судовому засіданні як показаннями потерпілого, що є послідовними та детальними, повністю підтверджуються показаннями свідків і такими письмовими доказами у справі як протокол проведення слідчого експерименту від 05.11.15 р. за участю статиста та потерпілого ОСОБА_4 , висновком експерта № 197 від 17.09.15 р..

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного у їх сукупності. Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Судом також враховується те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, не працює та доходу не має, хоча є працездатним та має утриманця, а з березня 2015 р. - здійснює догляд за особою, яка такого потребує постійно (інвалідом 1 гр.); те, що потерпілий фізична особа - будь - яких претензій до обвинуваченого не має та прощає його, просить не позбавляти волі, а представник потерпілого - юридичної особи, крім того, на суворому покаранні обвинуваченого не настоює і у вирішенні цього питання покладається на розсуд суду. Характеристика по місцю проживання обвинуваченого не містить таких фактів, що дали б суду підстави оцінювати її як негативну. Однак, суд враховує, що обвинувачений у неповнолітньому віці попередньо притягався до кримінальної відповідальності у 2007 за вчинення умисного злочину такого ж характеру; у 2011 р., будучи повнолітнім - притягався за вчинення умисного злочину у сфері обігу наркотиків, судимість за які в даний час погашена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що останнє характеризує особу обвинуваченого як таку, що схильна до порушення закону. Однак, суд враховує і те, що злочинними діями обвинуваченого не завдано матеріального збитку потерпілому юридичній особі - і автомобіль повернуто останньому, фактично, відразу після незаконного заволодіння ним.

Тому, з врахуванням санкції ч. 2 ст. 289 КК України, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі, однак, зважаючи на наведене вище, слід звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Речовий доказ автомобіль - слід залишити у володінні потерпілого юридичної особи.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Процесуальні витрати у справі слід покласти на обвинуваченого у повному обсязі.

Підстав для продовження дії попереднього обраного обвинуваченому запобіжного заходу на даний час суд не вбачає з огляду на те, що на протязі всього періоду судового слідства у кримінальному провадженні, обвинувачений процесуально вів себе належно.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, якщо він на протязі двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з"являтись в органи кримінально - виконавчої інспекції для реєстрації;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на доход держави 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 14 коп. процесуальних витрат за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок № 545 від 29.09.15 р.).

Речовий доказ у справі - автомобіль марки «ЗІЛ - ММЗ 554», д. р. н. з. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання представникові потерпілого юридичної особи ОСОБА_5 - під розпис, залишити у розпорядженні потерпілого юридичної особи - ПП «Ковель Будпостач».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий:ОСОБА_1