Справа № 581/1097/15-к
Провадження № 1-кп/581/78/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
04 грудня 2015 року смт.Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Синівка Липоводолинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, інвалідності не маючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше судимого:
1.11 серпня 2008 року Липоводолинським районним судом Сумської області по ст.164 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт;
2. 12 грудня 2008 року Липоводолинським районним судом Сумської області по ст.389 ч.2 КК України, із застосуванням ст.71,72 КК України до одного року 11 днів обмеження волі; звільненого 05 лютого 2010 року по відбуттю покарання;
3. 01 листопада 2011 року Липоводолинським районним судом Сумської області по ст.185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт;
4. 30 березня 2012 року Липоводолинським районним судом Сумської області по ст.185 ч.2 КК України, із застосуванням ст.71,72 КК України до 1 року 28 днів обмеження волі;
5. 25 квітня 2012 року Липоводолинським районним судом Сумської області по ст.389 ч.2 КК України, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі (звільнився по відбуттю покарання 03 січня 2014 року);
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Оскільки в ході судовому розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав провину в інкримінованому йому злочині, не оспорював його фактичні обставини, а також докази, зібрані у провадженні, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним проведення повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши думку обвинуваченого, потерпілого та прокурора щодо розуміння змісту цієї процесуальної дії, а також, пересвідчившись у добровільності та істинності їх позиції, і, роз`яснивши їм наслідки таких процесуальних дій, суд згідно з вимогами ст.349 ч.3 КПК України обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого і потерпілого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу першого.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 провину у вчиненні вищевказаного злочину визнав повністю, надавши суду деталізовані показання, які співпадають з вищевикладеною фабулою кримінального правопорушення; їх суд розглядає як послідовні та вичерпні. Крім цього, обвинувачений уточнив наступне: електроболгарка, зелено-синього кольору, довжиною більше 30 см., електродрель, синього кольору, довжиною до 30 см., та білий металевий ключ, довжиною до 20 см., перебували біля дерев`яної полиці біля будинку під дерев`яним навісом і до них доступ був відкритий, він їх особисто помістив у сумку та відніс до себе додому в с.Колядинець. Наступного дня, коли до нього приїхав потерпілий, то він це майно йому особисто повернув; вартість майна, визначену експертним шляхом, він не оспорює і перед потерпілим за вчинене вибачився особисто.
Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив дійсність показань обвинуваченого щодо розміщення належного йому майна в домогосподарстві і добровільного повернення ОСОБА_5 10 листопада 2015 року викраденого майна (дозволу на використання викрадених речей для власних потреб з можливістю забрати інструменти з його господарства до їх викрадення він особисто ОСОБА_5 не надавав) та уточнив, що електродрель та електроболгарка придбавался ним особисто біля 5 років тому, розвідний гайковий ключ належить також йому та придбавався ним ще за радянських часів, а також те, що він прийняв вибачення обвинуваченого за вчинене.
З досліджених в ході судового розгляду доказів, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення обвинуваченим вищеописаного злочину, а тому дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України, оскільки він 09 листопада 2015 року в с.Колядинець повторно вчинив крадіжку двох електроінструментів та одного металевого розвідного ключа, належних потерпілому ОСОБА_4 , всього майна загальною вартістю 770 грн.
При призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, судом визнаються щире каяття, що полягає в усвідомленні ОСОБА_5 своєї протиправної поведінки через визнання ним своєї провини і готовності нести кримінальну відповідальність за вчинене; повне відшкодування завданих збитків у спосіб особистого повернення викраденого майна потерпілому та активне сприяння розкриттю злочину (надання зізнавальних показань на стадії досудового розслідування та судового розгляду).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 , а саме те, що він вчинив злочин середньої тяжкості (кримінальне правопорушення) в розумінні ст.12 КК України, його особу ( ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується посередньо, є непрацюючим, розлученим, інвалідності не має, проживає разом з матір`ю пенсійного віку, ведучи з нею домашнє господарство, має п`ять незнятих та непогашених судимостей за злочини проти власності та правосуддя, що одночасно свідчить про схильність до періодичного вчинення протиправних дій цієї особою, має постійне місце проживання), наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, які його обтяжують, відсутності тяжких наслідків крадіжки (потерпілим ОСОБА_4 не пред`явлено цивільного позову в ході розгляду даного провадження, незначну вартість викраденого майна, та те, що викрадене майно повернуто його власнику у володіння обвинуваченим), суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання, передбачене в санкції ст.185 ч.2 КК України, у виді обмеження волі на мінімальний строк, визначений для цього виду покарання, без його реального відбуття, із звільненням обвинуваченого від відбуття цього покарання з випробуванням. На думку суду, призначення саме такого основного покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів. Призначення інших видів покарань, зокрема, у виді штрафу чи виправних робіт є недоцільним в силу відсутності постійного місця роботи обвинуваченого та офіційних джерел доходів, а арешт чи позбавлення волі з їх реальним відбуттям останнього є достатньо суворими покараннями для обвинуваченого з урахуванням обставин вчиненого ОСОБА_5 .
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Речові докази, а саме електроболгарку, електродрель та металевий розвідний ключ, які зберігаються у потерпілого, на підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України підлягають поверненню останньому, як законному володільцю. Запобіжний захід як на стадії досудового розслідування, так і в ході судового розгляду ОСОБА_5 не обирався.
На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого у даному провадженні на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати по залученню експерта за проведення експертизи в розмірі 245 грн. 52 коп., оскільки саме даний висновок експерта покладено судом в основу обвинувального вироку суду.
Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ст.185 ч.2 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили ОСОБА_5 не обирати.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави витрати по залученню експерта в розмірі 245 грн. 52 коп.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1