Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 , суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря : ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року про відмову в задоволенні заяви щодо засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:1) 6 липня 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією ? частини власного майна. 27 жовтня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Рівненської області вирок Рівненського міського суду від 06.07.2015 року, змінено, в строк відбування покарання зараховано перебування під вартою з 18.09.2012 року по 20.09.2012 року, в решті вирок залишено без змін,
про застосування Закону України « Про амністію у 2014 році».
з участю : прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування відносно засудженого ОСОБА_5 _______________________________________________________________________ Крим. пров. №11кп/787/126/2014 Голов. у І інстанції: ОСОБА_8 Категорія: звільнення від покарання Доповідач: ОСОБА_1 Закону України « Про амністію у 2014 році».
Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд виходив з того, що на засудженого ОСОБА_5 не поширюється дія Закону України « Про амністію у 2014 році».
В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 вважає ухвалу суду незаконною, оскільки на його думку судом першої інстанції неправильно тлумачено Закон України « Про амністію у 2014 році», оскільки дія вказаного закону поширюється на злочини, вчинені до набрання ним чинності включно. Покликання суду про те, що на час набрання вказаним законом він не був засудженим та не відбував покарання, на думку апелянта, є безпідставним. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову про застосування до нього ст.6 Закону України « Про амністію у 2014 році».
Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судової справи, вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06.07.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.307 ( за умисні тяжкі злочини, які вчинено у вересні 2012 року) , ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією ? частини власного майна. 27 жовтня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Рівненської області вирок Рівненського міського суду від 06.07.2015 року, змінено, в строк відбування покарання зараховано перебування під вартою з 18.09.2012 року по 20.09.2012 року, в решті вирок залишено без змін,
Відповідно до Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року № 1185-VII, амністія застосовується на підставі ст. 92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України "Про застосування амністії в Україні".
Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Положеннями статтей 1-7 ЗУ "Про амністію в 2014 році" передбачено підстави для застосування амністії, тобто повного або часткового звільнення особи від відбування покарання.
Згідно з статтею 12 цього Закону його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Категорії осіб, щодо яких у будь-якому разі амністія не застосовується, визначені в ст.8 ЗУ "Про амністію в 2014 році" та ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні".
Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.2-7 Закону України «Про амністію у 2014 році» колегія суддів вважає, що дія вказаних норм поширюється на засуджених осіб, які відбувають покарання.
Таким чином, при вирішенні питання про застосування амністії щодо конкретної особи необхідно з"ясовувати чи не поширюються на неї обмеження щодо застосування амністії, визначені ст.8 ЗУ "Про амністію в 2014 році" та ст.4 "Про застосування амністії в Україні", а також визначити статтю Закону України "Про амністію в 2014 році", якою передбачено відповідний критерій для застосування амністії щодо цієї особи.
Суд першої інстанції, відмовляючи у застосуванні до ОСОБА_5 ЗУ "Про амністію у 2014 році", вірно зіслався на те, що ОСОБА_5 не підпадає під критерії визначені, ст.ст.1-7 ЗУ "Про амністію в 2014 році", в тому числі, статті 6, яку він просить застосувати при апеляційному розгляді, оскільки встановив, що засуджений вчинив тяжкий злочин , а також на час набрання законної сили вказаним Законом (19 квітня 2014 року) не був засудженим та не відбував покарання, статус засудженого ОСОБА_5 набув лише 27 жовтня 2015 року та з цього часу почав відбувати покарання.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень Закону України « Про амністію у 2014 році» та звільнення його від відбування призначеного покарання (скорочення невідбутої частини покарання) на цих підставах.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосован закону України про кримінальну відповідальність, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, ухвала є законною, обґрунтованою та вмотиваною.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 29 грудня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про застосування Закону України « Про амністію у 2014 році» - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І :

_______________ _________________ _________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3