Справа № 183/2787/15
№ 1-кп/183/430/15
В И Р О К
іменем України
26 червня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду у відкритому судовому засідання кримінальне провадження №0000640 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

встановив :

ОСОБА_4 згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2008 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2008 р. до повноліття дітей, на користь матері ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ігноруючи рішення суду і вимоги Сімейного Кодексу України про обов`язок батьків утримувати і виховувати своїх дітей, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів та будучи працездатним офіційно не працевлаштований, на обліку у Новомосковському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, та навмисно з грудня 2012 р. аліменти на утримання дітей не виплачував, у вихованні дітей участі не приймав, інших видів допомоги на утримання дитини не надавав, цінних подарунків не дарував, чим перешкоджає створенню нормальних умов для утримання та виховання дітей.

07 лютого 2013 р. ОСОБА_4 попереджений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, однак і після цього продовжив злісно ухилятись від сплати коштів на утримання дітей. У 2013 р. ОСОБА_4 не сплатив нараховані аліменти в сумі 8756 грн., зокрема в січні 726 грн., лютому 726 грн., березні 726 грн., квітні 726 грн., травні 726 грн., червні 726 грн., липні 726 грн., серпні 726 грн., вересні 726 грн., жовтні 726 грн., листопаді 726 грн., грудні 770 грн. У 2014 р. не сплатив аліменти у сумі 9471,6 грн. зокрема в січні 771,6 грн., лютому 771,6 грн., березні 771,6 грн., квітні 771, 6 грн., травні 771,6 грн., червні 771,6 грн., липні 792 грн., серпні 792 грн., вересні 792 грн., жовтні 822 грн., листопаді 822 грн., грудні 822 грн. У 2015 р. ОСОБА_4 не сплатив аліменти в сумі 2314,8 грн., зокрема в січні 771,6 грн., лютому 771,6 грн., березні 771,6 грн. Загальна сума заборгованості по виплаті аліментів становить 25855 грн. 29 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставин справи не оспорює. В скоєнні злочину кається.

Потерпіла ОСОБА_5 , пояснила, що обвинувачений з 2008 р. рішенням суду зобов`язаний платити аліменти на двох неповнолітніх дітей, але з 2012 р. перестав плити аліменти, та інших видів допомоги не надає. В травні 2015 р. перерахував їй 500 гр. Вважає, що покарання повинно бути призначено суворе.

Суд визнав, відповідно до ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів, щодо обставин справи як обвинувачення так і захисту, оскільки учасники судового провадження проти цього не заперечують, та обставин справа не оспорюють.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Суд вставив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено, але суд враховує позицію потерпілої про призначення суворого покарання.

Суд вважає за можливе при наявності таких пом`якшуючих обставин призначити покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі та звільнити від покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України суд, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних особи обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України суд,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком один рік.

Покласти на ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку видати учасникам судового розгляду негайно, після проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1