Справа № 159/570/16-к
Провадження № 1-кп/159/59/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000073 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи зобов`язаний на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2013 року сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 300 грн. на кожного щомісяця, починаючи з 18 жовтня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття, добровільно аліменти не сплачував, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в Ковельський міськрайонний центр зайнятості з метою працевлаштування не звертався, про доходи від тимчасової роботи державного виконавця не повідомляв та аліменти з доходів не сплачував, внаслідок чого за період з 01.06.2014 року по 31.12.2015 року утворилась заборгованість по виплаті аліментів більш ніж за 6 місяців в розмірі 11400 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що знає про свій обов`язок сплачувати аліменти, є працездатним, однак не може працевлаштуватись, якщо працює, то тимчасово за невелику винагороду, якої не вистачає на власні потреби. Проживає разом з батьками та фактично перебуває на їх утриманні. В центр зайнятості із заявою про працевлаштування не звертався через відсутність усіх необхідних документів. Просить призначити покарання, яке б не було карою, а дало можливість працювати.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину доводиться показаннями потерпілої та письмовими доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що обвинувачений аліменти на утримання дітей не сплачує, остання часткова оплата мала місце у січні та лютому 2014 року, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча працездатний та має можливість працювати, однак лінується та фактично має іншу сім`ю. Вона неодноразово йшла йому на поступки, сподіваючись на виправлення обвинуваченого, однак останній після тривалих обіцянок продовжував ухилятись від сплати коштів на дітей. Вона не наполягає на суворому покаранні, бажає лише отримати заборгованість по сплаті аліментів та у разі проплати відкличе виконавчий лист.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 11 листопада 2013 року ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь потерпілої ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 300 грн. на кожного щомісяця, починаючи з 18 жовтня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Виконавчий лист №159/6654/13-ц пред`явлений потерпілою до виконання та 17 березня 2014 року відкрито провадження по його виконанню, про що зазначено у постанові державного виконавця ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції.

Згідно довідки виконавчої служби заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів за період 01.06.2014 року по 31.12.2015 року утворилась заборгованість по виплаті аліментів більш ніж за 6 місяців в розмірі 11400 грн., борг за попередній період 3687,97 грн.

Копіями листів-попереджень відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції підтверджено факт неодноразового попередження обвинуваченого про необхідність виконання рішення суду про сплату аліментів на утримання дітей, а також про необхідність працевлаштуватись.

Згідно повідомлення Ковельського міськрайонного центру зайнятості обвинувачений в період з 18 жовтня 2013 року по 31 грудня 2015 року в Центр зайнятості не звертався і на обліку не перебував.

Як вбачається із довідки про стан здоров`я ОСОБА_4 не має перешкод для працевлаштування.

Таким чином, на підставі аналізу зібраних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за правилами ст..12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить визнання вини та щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Враховуючи особу обвинуваченого, який є молодою працездатною особою, позитивно характеризується за місцем проживання, приймаючи до уваги позицію потерпілої, яка наполягає на покаранні у виді громадських робіт, які спонукають обвинуваченого долучитись до праці, суд приходить до глибокого переконання про можливість та достатність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, у виді відбування громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт стороком на 120 (сто двадцять) годин.
Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1