У Х В А Л А
05 січня 2016 року Рівненський міський суд

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11
представника потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_13
представника потерпілих ОСОБА_14
обвинуваченого ОСОБА_15
його захисника ОСОБА_16
обвинуваченої ОСОБА_17
її захисника ОСОБА_18

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження відносно ОСОБА_15 про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.209, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України;
ОСОБА_17 про обвинувачення її у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,
Ухвалою від 07 жовтня 2015 року колегії суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , постановленою в зазначеному кримінальному провадженні, обвинувальний акт було повернуто прокурору Рівненського району Рівненській області через невідповідність цього обвинувального акта вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.
За наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу Рівненського міського суду від 07.10.2015 р., ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 11 листопада 2015 року ухвалу Рівненського міського суду про повернення обвинувального акта прокурору було скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_18 в інтересах своєї підзахисної ОСОБА_17 подав письмову заяву про відвід колегії суддів, де з мотивів, наведених у цій заяві та на підставі ч.2 ст.76 КПК України, просить його вимоги задовольнити.
Обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , захисник обвинуваченого ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_16 підтримали подану заяву про відвід.
Прокурор, потерпілі та їхні представники, які прибули в підготовче судове засідання, просять відмовити в задоволенні заяви про відвід колегії суддів, поданої захисником ОСОБА_18 .
Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу поданої заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку, що заява захисника ОСОБА_18 про відвід є безпідставною, а тому в її задоволенні слід відмовити.
Натомість, колегія суддів вважає за необхідне заявити самовідвід у кримінальному провадженні з таких підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75, ч.1 ст.80 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Частиною 2 ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906ІV Про міжнародні договори України передбачено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В п.30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01 жовтня 1982 року у справі П`єрсака проти Бельгії зазначається, що кожен суддя, щодо неупередженості якого є сумніви, повинен вийти зі складу суду.
Згідно п.31 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 лютого 1996 року у справі Бюліта проти Австрії зазначається, що жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження.
Як вбачається з п.27 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 червня 2004 року у справі Пабла Кю проти Фінляндії зазначається, що суд має бути вільний від особистих упереджень і особистої зацікавленості в результатах справи.
Відповідно до практики Європейського суду у всіх випадках особиста безсторонність судді презюмується, доки не доведено протилежного, при цьому надання доказів упередженості судді покладається на зацікавлену особу, що викладено в Постанові Європейського суду (Велика палата ) від 22 жовтня 2007 року по справі Лендон, Очаковски-Лоран і Жюлі проти Франції.
Наявність упередженості в контексті п.1 ст.6 Конвенції Європейський суд визначає на підставі особистого переконання певного судді у конкретній справі згідно п.58 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 1998 року у справі Джатрін та інші проти Франції а також особистих переконань та поведінки конкретного судді у справі згідно п.95 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2004 року у справі Науменко проти України.
Зважаючи на викладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості суду, заяву про самовідвід колегії суддів слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 372 КПК України, суд, -
В задоволенні заяви захисника ОСОБА_18 про відвід колегії суддів, - відмовити.
Задовольнити заяву про самовідвід колегії суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подану в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.209, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: