Березівський районний суд Одеської області
13.01.2016
Справа № 494/1710/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, з середньо-технічною освітою, неодруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої оператором ЦВПЗ м.Березівка, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2015 року о 12:00 год. ОСОБА_5 прийшла до центрального відділення почтового зв`язку „Березівка, яке розташоване за адресою: вул. К.Маркса, 3А, в м.Березівка Одеської області. Перебуваючи у приміщенні ЦВПЗ „Березівка, ОСОБА_5 підійшла до прилавку, за яким знаходилась ОСОБА_4 , та запитала у останньої про субсидії та дістала з власної сумочки папери, а належний їй мобільний телефон „SUMSUNG GT C-3520, ІМЕІ НОМЕР_1 , який перед тим тримала в руках, поклала поряд з собою на прилавку. Поспішаючи, ОСОБА_5 швидко склала всі документи та приблизно в 12:10 залишила приміщення ЦВПЗ „Березівка, при цьому, залишила свій мобільний телефон на прилавку.
10.06.2015 року приблизно о 12:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ЦВПЗ „Березівка, помітила на прилавку біля її робочого місця мобільний телефон марки „SUMSUNG GT C-3520 ІМЕІ НОМЕР_1 , яким вирішила заволодіти з метою особистого збагачення.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , розуміючи, що мобільний телефон є власністю особи, яка його забула в приміщенні центрального відділення почтового зв`язку „Березівка та може за ним повернутися, та діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшла до прилавку в приміщенні ЦВПЗ „Березівка й взяла вказаний мобільний, вартістю 1820 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку „Київстар, № НОМЕР_2 , вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в розмірі 16 грн., картка пам`яті „Micro SD, об`ємом 2 Гб, вартістю 100 грн., який на праві власності належав потерпілій ОСОБА_5
10.06.2015 року приблизно о 12:30год. ОСОБА_5 виявивши відсутність свого мобільного телефону, достовірно знаючи, що вона його залишила на прилавку біля робочого місця ОСОБА_4 в приміщенні ЦВПЗ „Березівказа адресою: вул. К.Маркса, 3А м.Березівка Одеської області, повернулась, щоб забрати свій мобільний телефон. Прибувши до приміщення ЦВПЗ «Березівка» та підійшовши до прилавку, ОСОБА_5 оглянула прилавок та не помітивши на ньому свого мобільного телефону, повідомила працівників ЦВПЗ „Березівка про те, що вона залишила на прилавку свій мобільний телефон марки „SUMSUNG GT C-3520, рожевого кольору, на що працівники ЦВПЗ «Березівка» запропонували їй його пошукати. Оглянувши прилавок та не знайшовши свій мобільний телефон, ОСОБА_5 та покинула приміщення ЦВПЗ «Березівка».
11.06.2015 року приблизно о 9:00 год. потерпіла ОСОБА_5 знову прийшла в приміщення ЦВПЗ „Березівка за вказаною вище адресою та повідомила ОСОБА_4 , що 10.06.2015 року вона залишила на прилавку біля її робочого місця в приміщенні ЦВПЗ „Березівка мобільний телефон марки „SUMSUNG GT C-3520, рожевого кольору. Однак ОСОБА_4 заперечила факт залишення мобільного телефону та повідомила ОСОБА_5 , що її телефон не бачила, тим самим, укривала свої протиправні дії, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 не змогла реалізувати своє право власності щодо мобільного телефону внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 .

Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядилась на свій власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1961 грн.
У судовому засіданні обвинувачена винною себе в інкримінованому їй діянні визнала та фактичні обставини справи, встановлені органом досудового слідства, не оспорює та їх зміст розуміє правильно, що у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України визнається недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які не оспорюються ніким із учасників судового процесу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони позбавляються права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що винність Ляхвацької доведена, кваліфікація її дій за ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, а також особу винної.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити Ляхвацікій покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст.368,370,371,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною за ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу 1700 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: