Роздільнянський районний суд Одеської області
_______________________________________________________________________________________________
ВИРОК
Справа № 511/2219/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/260/15
22 грудня 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільна Одеської області, громадянки України, не працюючої, з загальною середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-
в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Помічна, Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
в вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ,ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України,
Обвинувачена ОСОБА_4 , 28.10.2014 року, працюючи в цей період згідно наказу начальника Роздільнянської дистанції колії № 255/ос від 04.11.2013 року на посаді комірника Роздільнянської дистанції колії ДП «Одеська залізниця», до посадових обов`язків якої відповідно посадової інструкції від 04.11.2013 року та договору про повну матеріальну відповідальність № 18 від 06.11.2013 року входило: приймання на склад, зважування, зберігання і видача зі складу різних матеріальних цінностей: палива, сировини, деталей, інструментів, спецодягу, речей, тощо; перевірка відповідності цінностей, які приймала по супровідним документам; керування роботою під час навантаження, вивантаження вантажів і розташування їх всередині складу; переміщення матеріальних цінностей до місця зберігання вручну або за допомогою механізмів, з розкладанням (сортуванням) їх за видами, якістю, призначенням та іншими ознаками; організація та зберігання матеріалів з метою запобігання їх псуванню та втратам; забезпечення зберігання матеріальних цінностей, намагалась вчинити злочин щодо привласнення чужого майна, яке їй було ввірене за попередньою змовою групою осіб при наступних обставинах.
Так 28.10.2014 року біля 17 год 20 хв обвинувачена ОСОБА_4 спільно зі ОСОБА_5 , який працював на посаді водія транспортного засобу ЗІЛ 5301 «Бичок», д/н НОМЕР_1 в Роздільнянській дистанції колії ДП «Одеська залізниця», на вказаному автомобілі отримали під звіт ОСОБА_4 590 літрів дизельного палива з ТНТС ст. Роздільна-Сортувальна для транспортування до механічної майстерні № 15, розташованої на території ПЧ -2 в м. Роздільна.
Отримавши дизельне паливо в кількості 590 л в ТНТС ст. Роздільна Сортувальна у ОСОБА_4 , яка була матеріально-відповідальною особою згідно договору №18 від 06.11.2013 року про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та в якої знаходились ключі від запірного пристрою ємкості, де зберігалось дизельне паливо, виник злочинний намір, спрямований на привласнення частини ввіреного їй майна дизельного палива за допомогою водія ОСОБА_5 , який погодився на участь у злочині.
Діючи згідно злочинного плану за попередньою змовою між собою, ОСОБА_5 близько 18 години змінив маршрут слідування керованого ним автомобіля та спільно з комірником ОСОБА_4 прибули до домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 діючи умисно за раніше спланованою домовленістю та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення чужого майна, використала для вчинення злочину ключі від ємкості з паливом, яка знаходилась в кузові автомобіля ЗІЛ-5301 «Бичок» д/н НОМЕР_1 . Вийшовши з кабіни автомобіля, обвинувачений ОСОБА_5 , виконуючи роль посібника у привласненні чужого майна, надав власну каністру ємкістю 20 літрів , в яку було злито в подальшому з ємкості дизельне паливо в кількості 20 літрів вартістю 285 грн, яке належало Роздільнянській дистанції колії ДП «Одеська залізниця». Проте довести злочинний намір до кінця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вдалось, через незалежних від їх волі обставин, так як при спробі віднести заповнену дизельним паливом каністру додому та сховати її, дії ОСОБА_5 були помічені та припинені співробітниками транспортної міліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті і суду пояснив, що 28 жовтня 2014 року наприкінці робочого дня він разом із комірником ОСОБА_4 виїхали на автомобілі ЗІЛ 5301 «Бичок» д/н НОМЕР_1 до ТНТС станції Роздільна для отримання дизельного пального. Отримавши 590 літрів пального під звіт ОСОБА_4 , він вирішив допомогти їй незаконно заволодіти частиною дизельного палива для власних потреб, на що вона погодилася і вони змінили маршрут слідування автомобіля. Прослідували до його місця проживання на АДРЕСА_2 , де він надав каністру для зберігання дизельного палива ємкістю 20 л. Коли він намагався занести каністру та приховати її вдома, він був затриманий працівниками міліції.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті і суду надала покази, аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_5 . Суду пояснила, що працюючи на посаді комірника Роздільнянської дистанції колії, приймала під звіт дизельне паливо і несла за нього повну матеріальну відповідальність згідно укладеного нею договору. 28.10.2014 року, отримавши під звіт чергову партію дизельного пального, вирішила незначну частину його присвоїти, при цьому діяла необдумано, в чому щиро розкаялася.
Представник ДП «Одеська залізниця» - ОСОБА_6 , яка діяла за довіреністю від 02.01.2015 року, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву, в якій повідомила суд, що на даний час обвинувачені повністю відшкодували заподіяну підприємству шкоду і ДП «Одеська залізниця» не має до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 матеріальних претензій, у зв`язку з чим просила розглянути справу без участі представника ДП "Одеська залізниця".
Таким чином показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не заперечують .
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а її дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 191 КК України, як замах на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.5 ст.27, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 191 КК України як пособництво у замаху на привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяв розкриттю злочину, має позитивну характеристику по місцю проживання, добровільно відшкодував, завдану шкоду у повному обсязі, раніше не судимий.
Обвинувачена ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, на стадії досудового слідства сприяла розкриттю злочину, має позитивну характеристику по місцю проживання, добровільно відшкодувала завдану шкоду ДП «Одеська залізниця» у повному обсязі, має на утримання двох малолітніх дітей, раніше не судима.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених у вчинені злочину, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи обвинувачених, встановлені судом пом`якшуючі обставини, та вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 191 КК України, а ОСОБА_5 у виді обмеження волі, зі звільнення їх обох від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.
Крім цього, санкцією ч.3 ст.191 КК України передбачено додатковий вид покарання за вчинений злочин у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Тому суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 , яка на час вчинення злочину була матеріально-відповідальною особою, мала у віданні майно, а тому була спеціальним суб`єктом, належить призначити додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з виконанням адміністративно - господарських функцій. При цьому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення злочину був співучасником злочину, але не був спеціальним суб`єктом, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю до нього застосуванню не підлягає.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.
Судові витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 3689,40 грн сплачено на користь експертної установи обвинуваченими до винесення вироку, а тому стягненню повторно не підлягають.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.15,ч.3 ст.191 КК України і призначити йому покарання виді 3 (трьох ) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.191 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з виконанням адміністративно - господарських функцій строком на 1(один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.
Речові докази по справі, а саме:вантажний автомобіль марки ЗІЛ-5301 з д/з НОМЕР_1 ; металева ємкість об`ємом біля 750 літрів; металева бочка, синього кольору об`ємом 200 літрів з дизельним пальним біля 200 літрів, пластмасова каністра об`ємом біля 20 літрів з дизельним пальним біля 18 літрів - вважати повернутими власнику Роздільнянській дистанції колії ДП "Одеська залізниця", після набрання вироком законної сили; експериментальні зразки рідини в пластикових пляшках, які знаходяться на зберіганні в камері схову ЛВ на ст. Роздільна УМВС України на Одеській залізниці, після набрання вироком законної сили, - знищити.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.Копію вироку негайно вручити обвинувачем та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1