Провадження №1-кп/485/133/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в ході підготовчого судового засідання в м.Снігурівка Миколаївської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої на посаді лікаря-терапевта спеціалізованої туберкульозньої лікарні Снігурівської УДПтС України в Миколаївській області,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, який надійшов від прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 разом із угодою про визнання винуватості від 03 вересня 2015 р. у кримінальному провадженні№0000270,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона обіймаючи посаду лікаря-терапевта спеціалізованої туберкульозньої лікарні Снігурівської УДПтС України в Миколаївській області, будучи членом спеціальної лікарської комісії УДПтСУ в Миколаївській області, тобто будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи всупереч інтересам служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, діючи за попередньою змовою з іншими членами спеціальної лікарської комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 03 лютого 2014 року в умовах спеціалізованої туберкульозньої лікарні Снігурівської виправної колонії за адресою: с.Центральне, вул.Суворова,1, Снігурівського району Миколаївської області склала висновок спеціальної лікарської комісії про медичне обстеження засудженого ОСОБА_10 щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання, в який в розділ 5 "Діагнози захворювань" внесла завідомо недостовірну інформацію про діагноз захворювання, який згідно з п.1.2 Переліку захворювань є основою для подання матеріалів до місцевого суду на звільнення від відбування покарання, потім вказаний висновок ОСОБА_4 підписала як член спеціальної лікарської комісії. В цей же день, тобто 03.02.2014 року, вказаний висновок про медичне обстеження засудженого ОСОБА_10 з недостовірною інформацією про діагноз захворювання останнього, був долучений до подання про його звільнення та скерований до Снігурівського районного суду для розгляду по суті. На підставі ухвали Снігурівського районного суду від 10 лютого 2014 року з врахуванням недостовірного діагнозу ОСОБА_10 , виставленого і внесеного до висновку спеціальної лікарської комісії, ОСОБА_10 був звільнений від подальшого відбуття покарання на невідбутий строк вісім місяців двадцять чотири дні, у зв"язку з тяжким захворюванням до одужання, та згідно якої 18 лютого 2014 року ОСОБА_10 було звільнено і він уникнув відбуття покарання на вказаний термін.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, а саме видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 03 вересня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у зв"язку із беззастережним визнанням останньою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, зобов"язанням співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні інших співучасників злочину.

Суд вислухавши думку прокурора, обвинуваченої та захисника щодо можливості затвердження угоди прийшов до наступного.

У відповідності до ч.6 ст. 474 КПК України, суд може затвердити угоду у разі досягнення такої між сторонами та зобов`язаний переконатися в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інший обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 згоди на затвердження судом угоди про визнання винуватості не надала, посилаючись на те, що вона не зрозуміла суті обвинувачення та покарання, яке може бути їй призначене.

Захисник вважає, що угоду не може бути затверджено.

Прокурор вважає відсутніми підстави для затвердження угоди за незгоди обвинуваченої.

Таким чином, враховуючи, що угоди про визнання винуватості між сторонами не досягнуто, обвинувачена щодо затвердження угоди судом заперечує, то у відповідності до п.4 ч.7 ст.474 КПК України є підстави для відмови у затвердженні угоди, та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,370,372,470,472,474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 03 вересня 2015 р. між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України повернути до прокуратури Миколаївської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ