Справа № 591/8826/14-к Провадження № 1-кс/591/1392/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2014 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві скаржника від 07 листопада 2014 року,
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку мотивував тим, що 07 листопада 2014 року з заявою про вчинений на його думку злочин слідчим прокуратури ОСОБА_5 , пов`язаний з наданням ним незаконного доручення працівникам УБОЗ УМВС України в Сумській області на конвоювання скаржника з СІЗО до суду, він звернувся до органів прокуратури. Оскільки відомості по його заяві до ЄРДР внесені не були, просив суд зобов`язати прокурора вчинити ці дії.
В судове засідання скаржник не з`явився, в письмовій заяві свої вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі.
Прокурор вимоги скаржника не визнав, мотивуючи це їх необґрунтованістю та безпідставністю.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що 07 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до органів прокуратури з заявою про вчинений на його думку злочин слідчим прокуратури ОСОБА_5 , пов`язаний з наданням ним незаконного доручення працівникам УБОЗ УМВС України в Сумській області на конвоювання скаржника з СІЗО до суду.
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_4 була прийнята в прокуратурі Сумської області та зареєстрована в цій установі.
Відомості по заяві ОСОБА_4 до ЄРДР внесені не були, про що заявнику 19 листопада 2014 року надано відповідне повідомлення (відповідь прокурора № 17-1255-11 від 13 листопада 2014 року).
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1, п. 1.2 розділу ІІ якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.
Зі змісту наведених норм вбачається, що до ЄРДР обов`язково вносяться лише ті відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
З дослідженого судом звернення ОСОБА_4 вбачається те, що хоча воно формальна і назване заявником заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення слідчим кримінального правопорушення як такового, тим більше в контексті норм ст. 365 КК України, на яку посилається заявник. Зокрема в ньому взагалі не наведено дій чи бездіяльності слідчого ОСОБА_5 , що могли б свідчити про вчинення ним кримінального правопорушення, а наводяться обставини вчинення відносно заявника неправомірних дій працівниками УБОЗ (як зазначив прокурор, досудове слідство за цим фактом триває).
Заява ОСОБА_4 не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на його безпідставних власних міркуваннях та не містить наведення об`єктивної сторони діянь, кваліфікованих заявником за наведеними нормами КК України і є фактичною незгодою ОСОБА_4 з процесуальними діями службової особи правоохоронного органу (слідчого) без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вони є злочинними.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду, прокуратурою Сумської області обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_4 не були внесені відомості до ЄРДР.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення заявника та наданих сторонами матеріалів.
Таким чином, з поданої ОСОБА_4 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві скаржника від 07 листопада 2014 року, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1