Єдиний унікальний номер 236/680/15-к
Номер провадження 11-кп/775/154/2015

УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора Краснолиманської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_8 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торське, Краснолиманського району, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 26.12.2014 року Краснолиманським міськсудом Донецької області за ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання: за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі; за ст. 263 ч. 2 КК України у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання призначено шляхом часткового складання покарань за вироком Краснолиманського міськсуду Донецької області від 26.12.2014 року та за вироком Краснолиманського міськсуду від 27.05.2015 року у вигляді 3 років 10 місяців /трьох років 10 місяців/ позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття призначеного покарання, з іспитовим строком 2 роки, якщо він не вчинить нового злочину та виконає обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, 27.09.2014 року, в період часу з 23 год. до 23-30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, навмисно, з корисливих спонукань, проник в приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , де таємно викрав чуже майно:

сувенірний меч вартістю 159,20 грн;

пожежну сокиру вартістю 571,50 грн;

кістень вартістю 344,50 грн,

яке належало ОСОБА_9 , спричинивши останньому майнову шкоду на суму 1074,45 грн.

З місця вчинення правопорушення ОСОБА_7 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, в ніч з 27.09.2014 року на 28.09.2014 року, після скоєння таємного викрадення майна ОСОБА_9 , з домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що кістень є холодною зброєю, не маючи спеціального дозволу на його носіння та зберігання, помістив кістень разом з іншим викраденим майном в сумку та переніс за місцем свого помешкання: АДРЕСА_2 , де зберігав до 30.09.2014 року.

Кістень, згідно висновку експерта № 493 від 11.12.2014 року є холодною зброєю ударно-дробильної дії (кістень), виготовлений саморобним способом.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга прокурора Краснолиманської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_8 , в якій вона просить вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 травня 2015 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винним та призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Вирок Краснолиманського міського суду від 26.12.2014 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити самостійному виконанню, за яким ОСОБА_7 призначено покарання з випробувальним терміном 2 роки. Вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, що, на його думку, не відповідає вимогам ст. 65 КК України, Вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, наслідків і даних про особу, належить вирішити питання про призначення більш суворого покарання особі, яка чинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти апеляції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, зміни вироку в частині призначення покарання, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до матеріалів кримінального провадження, доказана зібраними по справі доказами, яким дана належна правова оцінка та ніким, в тому числі обвинуваченим, не оспорюється, у зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряється.

Фактичні обставини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 також ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Як вбачається з апеляції прокурора, вирок Краснолиманського міського суду від 27 травня 2015 року оскаржено ним з мотивів неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме призначення покарання з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України, із звільненням від відбування призначеного покарання, що, на думку прокурора, є несправедливим, та не відповідає тяжкості злочину, особі обвинуваченого, а також неправильного застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

На думку колегії суддів, доводи прокурора про те, що при призначенні обвинуваченому покарання суд, в порушення положень ст. 65 КК України, не врахував ступінь та тяжкість вчиненого правопорушення, дані про особу, не відповідають дійсності, а тому задоволенню не підлягають.

Колегії суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд в достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого, який на час постановлення вироку вважався не судимим, оскільки вчинив інший злочин до постановлення вироку в першій справі.

Таким чином, доводи прокурора про те, що обвинувачений Смородін необхідних виводів не зробив, знов скоїв аналогічне тяжке правопорушення, що, на думку прокурора, свідчить про його схильність до протиправної діяльності та про його суспільну небезпечність, не відповідають дійсності та є безпідставними.

Судом при призначенні покарання враховані як пом`якшуючі, так і обтяжуючі обставини, в тому числі, скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Також враховані дані про стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на психічне захворювання, легку розумову відсталість, що він повністю визнав свою провину, наявність стійких соціальних зв`язків та правильно дійшов до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Призначив покарання, яке є необхідним та достатнім за скоєння інкримінованого кримінального правопорушення, а саме, з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

На підставі вищевикладеного, частково погоджуючись із доводами прокурора, викладеними в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що необхідно частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора та змінити вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , саме, необхідно виключити з вироку застосування ч. 4 ст. 70 КК України в частині складання вироків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно з вироком суду від 27 травня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за кримінальне правопорушення, яке він скоїв 27.09.2014 року, тобто до постановлення першого вироку 26.12.2014 року.

Таким чином, на час засудження 27.05.2015 року ОСОБА_7 вважався не судимим, у зв`язку з чим, до нього не могли застосовуватися вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, зазначені у вироку, в частині часткового складання покарання за вироком Краснолиманського міського суду від 26.12.2014 року та за вироком того ж суду від 27.05.2015 року.

Виходячи з зазначеного, необхідно виключити з вироку суду застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

Вважати, ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.12.2014 року необхідно виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 травня 2015 року - задовольнити частково.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 травня 2015 року щодо ОСОБА_10 - змінити.

Виключити з вироку суду застосування ч. 4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:

- за ст. 185 ч. 3 КК України 3 /три / роки позбавлення волі;

- за ст. 263 ч. 2 КК України 1 /один/ рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.12.2014 року виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді