Ухвала
іменем україни

09 лютого 2016року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001614, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Лісогірка Городоцького району Хмельницької області,

жителя АДРЕСА_1 ,

громадянина України,

у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 листопада 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 11 436, 13 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2015 року вирок залишено без змін.

У касаційних скаргах:
- захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження через відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Посилається на порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, однобічність та неповноту досудового розслідування та судового слідства, що потягли необгрунтоване засудження ОСОБА_6 . Вказує, що в основу вироку судом покладені неналежні докази, а висновки суду ґрунтуються на припущеннях. Вважає, що суд безпосередньо не дослідив окремі докази, дійшов безпідставного висновку про наявність у засудженого умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, не звернув уваги, що під час події ОСОБА_6 перебував у стані необхідної оборони. Посилається на поверхневий розгляд справи судом апеляційної інстанції;
- потерпіла ОСОБА_7 порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_6 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість внаслідок необґрунтованого звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням. Вказує, що суд, застосовуючи щодо ОСОБА_6 ст. 75 КК України за відсутності обставин, які пом`якшують покарання, до того ж безпідставно не поклав на нього будь-яких обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Вважає необгрунтованим висновок суду про необхідність зменшення суми на відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Вказує, що суд не мотивував свого рішення в частині вирішення цивільного позову. Також посилається на те, що всі зазначені порушення залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, який необгрунтовано залишив без зміни вирок щодо ОСОБА_6 .

Засуджений ОСОБА_6 подав заперечення на касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 , у якому вважає за необхідне залишити касаційну скаргу потерпілої без задоволення та просить скасувати судові рішення щодо нього із закриттям кримінального провадження через відсутність в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та залишити цивільний позов потерпілої без задоволення.

Представник потерпілої ОСОБА_10 подала заперечення на касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_9 , у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

За вироком суду ОСОБА_6 засуджено за те, що він 21 березня 2011 року приблизно о 23 годині, перебуваючи неподалік будинку № 10 по вул. Волочиській у м. Хмельницькому, під час конфлікту на грунті неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_7 кулаком правої руки один удар в обличчя, від чого вона впала на землю. Після того, як потерпіла підвелась, ОСОБА_11 умисно наніс їй із силоюще один удар в обличчя з правої сторони зірваною з огорожі деревяною штахетиною, від чого вона знову впала на спину. Відволікшись після цього на інших учасників конфлікту, ОСОБА_11 через деякий час знову помітив ОСОБА_7 і умисно з прикладенням сили наніс їй один удар кулаком правої руки в область грудної клітки, від якого потерпіла впала спиною на уже повалений в ході бійки паркан, після чого сів потерпілій на ноги та, застосовуючи значну силу, умисно наніс потерпілійпочергово кулаками чотири удари в обличчя, заподіявши тілесніушкодження середньої тяжкості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав касаційну скаргу свого захисника та заперечував проти задоволення касаційної скарги потерпілої, пояснення потерпілої та її представника, які підтримали касаційну скаргу потерпілої та вважали, що касаційна скарга захисника засудженого не підлягає задоволенню, думку прокурора, яка вважала, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги та поданих заперечень, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі суду апеляційної інстанції, зокрема, мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали; при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

При розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 апеляційним судом не дотримано вимог кримінального процесуального закону.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок щодо ОСОБА_6 був оскаржений в апеляційному порядку прокурором, засудженим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_9 і представником потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_10 , які в своїх апеляціях просили скасувати вирок щодо ОСОБА_6 . При цьому вони наводили доводи на обгрунтування своєї думки щодо незаконності вироку суду першої інстанції з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного, порушення кримінального процесуального закону.
Апеляційний суд, визнаючи необгрунтованими апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого, які посилалися на неправильне застосування кримінального закону, що потягло м`якість призначеного ОСОБА_12 покарання, зокрема, у зв`язку з безпідставним, на їх думку, звільненням засудженого від відбування покарання з випробуванням, обмежився загальною фразою про те, що те, що підстав вважати покарання м`яким немає, однак відповіді щодо неправильного застосування ст. 75 КК України в ухвалі не надав. Також апеляційний суд залишив без відповіді доводи представника потерпілої про те, що суд безпідставно не поклав на засудженого жодних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, в разі його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, апеляційний суд не надав належної уваги доводам, що були наведені в апеляційних скаргах захисника засудженого та представника потерпілої щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, при цьому лише зазначив в ухвалі, що рішення в цій частині відповідає вимогам закону. Натомість, не звернув уваги, що у вироку судом не наведено належного мотивування необхідності часткового задоволення позовних вимог, заявлених потерпілою, а також не розмежовано розміру коштів, стягнутих на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

За такихобставин, залишаючи без задоволення подані апеляційні скарги, суд апеляційної інстанції не навів у своїй ухвалі докладних мотивів такого рішення, не зазначив підстави, через які визнав необґрунтованими доводи, наведені в апеляційних скаргах, внаслідок чого постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

У зв?язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, на підставі ч. 1 ст. 436 КПК України, ухвала суду апеляційної інстанції в даній справі підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно врахувати вищевикладене, розглянути справу відповідно до вимог закону та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 433, 434, 436, 376 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги захисника ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 14 квітня 2015 року щодо ОСОБА_13 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3