В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2015 Справа №607/10850/15-к

Тернопільський міськрайонний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримнальне провадження № 607/10850/15-к про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нанково Хустського району закарпатської області, громадянина України, з вищою освітою , одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, не судився ;

та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернополя, громадянина України , з середньою освітою, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , не судився,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :

06 травня 2015 року близько 13 години неповнолітній ОСОБА_4 , який разом із ОСОБА_3 перебував у громадському місці навпроти банку "Укрексімбанк", на перехресті вулиць Митрополита А. Шептицького та Живова у м. Тернополі, реалізуючи свій спонтанно виниклий намір, направлений на вчинення хуліганства, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану із неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, безпричинно розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_8 , під час якого неповнолітній ОСОБА_4 , виражаючись нецензурними словами та діючи з особливлю зухвалістю умисно наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи спільні злочинні дії, спрямовані на вчинення хуліганства, виражаючись нецензурними словами, схопив за одяг ОСОБА_8 та утримуючи останнього, не давав йому змоги відійти на безпечну відстань. Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_3 до нього приєднався неповнолітній ОСОБА_4 , який, продовжуючи спільні злочинні дії, поєднані єдиним злочинним умислом, підійшов до ОСОБА_8 та замахнувся правою ногою, з метою нанесення удару ОСОБА_8 , проте останній від удару ухилився. Після цього неповнолітній ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та обхопивши його правою рукою за шию і застосовуючи фізичну силу, утримував останнього у вказаному положенні. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи спільні злочинні дії, спрямовані на вчинення хуліганства, підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому один удар рукою в ліву частину обличчя.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . ОСОБА_8 спричинено фізичний біль та набряк лівої щоки.
Також, в результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_8 наданим йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнавши свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами зі сторони обвинувачення, які підтверджують його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду . При цьому ОСОБА_3 в суді показав, що 06 травня 2015 року , в обідній час біля приміщення "Ексімбанку" на перехресті вулиць Живова - Митрополита А. Шептицького у м. Тернополі, він разом зі своїм внуком ОСОБА_4 розпочали конфлікт із ОСОБА_8 після того, як потерпілий вдарив кулаком по даху їх транспортного засобу. Під час конфлікту він ( ОСОБА_3 ) один раз вдарив ОСОБА_8 кулаком правої руки в обличчя, ОСОБА_4 утримував потерпілого за шию та руки , вони шарпались із потерпілим та відштовхували його . Просить суворо не карати, врахувати, що він повністю визнав свою вину та щиро покаявся, повністю відшкодував спричинену шкоду, потерпілий не має до нього будь-яких претензій.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнавши свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами зі сторони обвинувачення, які підтверджують його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду . При цьому ОСОБА_4 в суді показав, що під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_8 , який стався 06 травня 2015 року , в обідній час біля приміщення "Ексімбанку" на перехресті вулиць Живова - Митрополита А. Шептицького у м. Тернополі, він утримував потнерпілого за шию та відштовхував його. ОСОБА_3 , його дід, один раз вдарив ОСОБА_8 кулаком в обличчя після того як потерпілий вдарив кулаком по даху їх транспортного засобу. Просить звілтьнити від кримінальної відповідальності, врахувати, що він повністю визнав свою вину та щиро покаявся, є неповнолітнім, позитивно характеризується , вперше притягується до кримінальної відповідальності , спричинена шкода потерпілому повністю відшкодована , запевняє, що більше ніколи не буде вчиняти правопорушень .

Потерпілий ОСОБА_8 у суді показав , що спричинена матеріальна шкода відшкодована йому у повному обсязі , ніяких претензій до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 немає , тому просить їх суворо не карати.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в суді показала , що є матір"ю ОСОБА_4 , який у вчиненому правопорушенні розкаюється , вона має позитивний вплив на сина, переконана, що син більше ніколи не порушить закон , тому просить передати сина під її нагляд , оскільки зобов"язується забезпечити його належну поведінку.

Представник Служби в справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в суді пояснила, що ОСОБА_4 на обліку ні в службі , ні у кримінальній міліції до вчинення вказаного кримінального правопорушення не перебував, просить суд врахувати, що він є неповнолітнім , позитивно характеризується за місцем навчанням, щиро жалкує про вчинене кримінальне правопорушення, після його вчинення характеризується виключно позитивно, до його поведінки ніяких зауважень немає, мати має позитивний вплив на сина .

За наведених обставин суд приходить до переконання про повну доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, - хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб та про про повну доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, - хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб .

Вирішуючи питання щодо покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості; особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем а проживання, наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування спричиненого матеріального збитку у повному обсязі ; відсутність обставин, які б обтяжували покарання; щире розкаяння та бездоганну поведінку неповнолітнього після вчинення кримінального правопорушення.

При цьому відповідно до вимог ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості , може бути звільнений судом від покарання , якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки , він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

З урахуванням вказаного суд вважає, що ОСОБА_4 внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки , на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, тому приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від покарання та застосування щодо нього передбаченого п. 3) ч. 2 ст. 105 КК України примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття .

При призначенні покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, суд , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного приходить до переконання, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених в санкції статті обвинувачення .

Разом із тим, за відсутності обставин, що обтяжують покарання , з урахуванням сукупності пом"якшуючих винуватість ОСОБА_3 обставин - щирого каяття у вчиненому злочині , відшкодування спричиненого матеріального збитку у повному обсязі , особи винного , який повністю визнав свою вину , позитивно характеризується за місцем проживання, зважаючи на думку потерпілого ОСОБА_8 , суд, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання , тому відповідно до ст. 75 КК України приймає рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням, зі встановленням іспитового строку.

Так само, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії випробувального терміну, відповідно до ст. 76 КК України, покласти на нього обовязок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. .

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України .

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання та застосувати щодо нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два ) роки .

На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, із іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов"язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1