Пр. № 1-кп/521/559/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фурманівка, Кілійського району, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, працюючого водієм в МПП «Ніка», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
27.03.2015 року, о 20:00 годин, ОСОБА_5 , допустив порушення вимог п. 2.3 п/п-«б», п. 8.7.3 п/п-«е», п. 16.3 «Правил дорожнього руху України», якими передбачено:

п. 2.3 - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п «б»: «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п. 8.7.3 Сигнал світлофора мають такі значення :

п/п «е»: «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух»;

п. 16.3 - «У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів».

Так, в зазначений день та час, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автобусом «БАЗ», д/н « НОМЕР_1 », рухався в темний час доби по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вулиці Дальницька в Малиновському районі міста Одеси, на освітленій вуличним ліхтарним освітленням ділянці, де організований двосторонній рух, з боку вулиці Балківська у напрямку вулиці Новікова, із увімкненим ближнім світлом фар та зі швидкістю, близько 40 км/г.

Під`їжджаючи до регульованого перехрестя із вулицею Бугаївською, водій ОСОБА_5 завчасно побачив велосипедистів, які стоять за перехрестям на правому, по ходу його руху, тротуарі перед регульованим пішохідним переходом, виїхав на регульоване перехрестя на забороняючий рух, червоний сигнал світлофора, наближаючись до пішохідного переходу, не обрав швидкість руху, яка забезпечує йому можливість при появі небезпеки зупинити керований ним транспортний засіб, не врахував дорожню обстановку, при наближенні до регульованого пішохідного переходу, на якому знаходився велосипедист ОСОБА_4 , своєчасно заходів до зниження швидкості і зупинки керованого ним автомобіля не прийняв, виїхав на регульований пішохідний перехід, де скоїв передньою правою частиною автобусу, наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , який перетинав проїжджу частину, з право наліво, по ходу руху автобусу, в межах регульованого пішохідного переходу.

В результаті ДТП, велосипедисту ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 853 від 12.05.2015 року, спричинені тілесні ушкодження, а саме: закрита травма грудної клітини у вигляді переломів 6-8 лівих ребер, що супроводжується наявністю повітря в плевральній порожнині, які не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм, відповідно до п. п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 3193 від 23.06.2015 року, в умовах події, за технічно спроможною версією велосипедиста відносно траєкторії руху і розташування місця наїзду, дії водія автобусу «БАЗ» регламентувалися вимогами п.п. 8.7.3 «е», 16.3 ПДР, згідно з якими, йому, при під`їзді до регульованого перехрестя, належало зупинити автобус до перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Виконання викладених належних, відповідно до вимог ПДР, дій, водій автобуса «БАЗ» мав технічну можливість запобігти наїзду на велосипедиста.

Велосипедист не мав технічної можливості запобігти наїзду на нього автобусом.

З урахуванням результатів дослідження, дії водія автобуса «БАЗ», які не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 (е), 16.3 ПДР, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з ДТП.

Покази водія автобуса «БАЗ» технічно неспроможні, суперечать зафіксованої на місці ДТП слідової інформації. Ці показання не прийняті до дослідження обставин пригоди.

Визнати неспроможними показання велосипедиста в частині розташування місця наїзду, траєкторії переміщення велосипедиста до місця наїзду, з технічної точки зору, підстав не має

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 286 ч. 1 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше, позитивна характеристика с місця роботи.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що могли б обтяжувати його покарання, приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_5 має на утриманні чотирьох малолітніх дітей: двоє дітей 2001 року народження, 2005 та 2014 років народження, суд приходить до висновку, що попередження скоєння ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді штрафу, в межах санкції інкримінованої статті КК України, без позбавленням права керування транспортними засобами. При цьому, призначаючи ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу, суд враховую матеріальне становище обвинуваченого, і вважає необхідним, призначити покарання у вигляді штрафу не у максимальній межі санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з відповідача МПП «Ніка» матеріальних та моральних збитків, суд вважає необхідним виділити такий цивільний позов в окреме провадження, та вирішувати питання по суті в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд керується нормами ст. 124 КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, вартість проведених експертиз складає 2049,60 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави (на підставі «Інструкції про порядок і розміри компенсації витрат...» , затвердженої постановою КМУ № 710 від 01.07.1996 року, із змінами та доповненнями).

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмір 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 /три тисячі чотириста гривень/, зі сплатою в дохід держави, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 скасувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з відповідача МПП «Ніка» матеріальних та моральних збитків виділити в окреме провадження, та вирішувати питання по суті в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у сумі 2049 /дві тисячі сорок дев`ять/ гривень 60 копійок.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1