У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_4
суддів:ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши касаційні скарги засудженого ОСОБА_3 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 липня 2015 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, а саме, засуджений, посилаючись на незаконність судових рішень, наводив доводи щодо неповноти та однобічності судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не узгоджувалося з положеннями ст. 438 КПК, при цьому доводів, з огляду на положення ст. ст. 412-413 КПК, засуджений у скарзі не наводив.

Вказаною ухвалою засудженому надано п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення зазначених недоліків.

В межах встановленого ухвалою строку засудженим до суду касаційної інстанції подано касаційні скарги, які надійшли до суду касаційної інстанції 18 серпня 2015 року, на усунення наведених в ухвалі недоліків.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі від 21 липня 2015 року, засудженим не усунуті.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Разом з цим, доводи, наведені засудженим у поданих повторно касаційних скаргах, не узгоджуються з положеннями ст. 438, ст. ст. 412, 413 КПК, а також з вимогами ст. 433 КПК, оскільки стосуються необхідності встановлення судом касаційної інстанції доведеними інших фактичних обставин кримінального провадження, а не тих, що встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, та ґрунтуються на необхідності надання судом касаційної інстанції іншої оцінки доказам по даному провадженню.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені касаційні скарги необхідно повернути засудженому.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_3, які надійшли до суду касаційної інстанції 18 серпня 2015 року, повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6