Справа №709/668/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай кримінальне провадження №0000045 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Драбівського радгоспу, Драбівського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого учителем фізичного виховання Красенівського НВК, маючого на утриманні батьків похилого віку 1937 та 1942 років народження, раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи військовозобов`язаним, 26 січня 2015 року усупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII від 15.01.2015 року, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин, відмовився від проходження огляду лікарем Черкаської обласної лікарні для встановлення стану придатності для військової служби, що потягло за собою наслідки у вигляді не направлення його на 7-мі курси у Військовий інститут КНУ за ВОС НОМЕР_2 , таким чином ОСОБА_4 ухилився від призову за мобілізацією.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

Висновки органу досудового слідства про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінуємого йому злочині ґрунтуються на показаннях свідків та документах, зокрема:

-повідомленням т.в.о. військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_8 щодо можливої наявності у ОСОБА_4 ознак злочину. передбаченого ст.336 КК України (а.м.к.п. 5);

-карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 згідно якої встановлено, що він придатний для військової служби (а.м.к.п.16-17);

-направленням в Черкаську обласну поліклініку за консультативним висновком військовозобов`язаного ОСОБА_4 (а.м.к.п.19);

-протоколами допитів свідків ОСОБА_8 (а.м.к.п.37-38, 45-47), ОСОБА_9 (а.м.к.п.39-40, 48-49), ОСОБА_10 (а.м.к.п.41-42).

Допитом обвинуваченого, свідків та перевіркою матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при судовому розгляді кримінального провадження не знайшла свого підтвердження з наступних підстав.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно положень ст.91 КПК України до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частина 1 ст.94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені злочину, передбаченого ст.336 КК України, не визнав та пояснив, що завжди з`являвся на всі виклики до військомату, у червні 2014 року він пройшов ВЛК та був визнаний придатним для військової служби. 23 січня 2015 року його запросили на співбесіду до Чорнобаївського РВК та вручили повістку на 26 січня для відправки на проходження курсів у Військовий інститут КНУ. Він пояснив майору ОСОБА_11 , що не зможе з`явитися на 26 січня оскільки має проблеми зі здоров`ям, а саме з колінним суглобом та зором, а саме катаракта. Йому дали направлення до лікаря-травматолога Черкаської обласної лікарні для отримання консультативного висновку.

26 січня 2015 року він поїхав на власному авто до Черкаської обласної лікарні, проте через погані погодні умови, біль в коліні та проблеми із зором повернувся назад. Потім він вирішив поїхати до ОСОБА_12 та пройти обстеження там. Лікар оглянув його коліно, зробив рентген та призначив відповідне лікування, про що зробив запис у його медичній картці.

В той же день він пішов до військомату та повідомив що не зміг поїхати до Черкас на обстеження, проте пройшов його у ОСОБА_13 , на що йому повідомили, що запис лікаря ОСОБА_12 не дає йому підстав для відстрочки від призову. Він попросив щоб йому дали можливість пройти повторно військово-лікарську комісію, проте йому відмовили та пояснили, що ВЛК проводиться один раз на три роки.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що вона є дружиною обвинуваченого та погодилася давати показання щодо свого чоловіка. Так, 22 січня у сільській раді її чоловік отримав повістку та 23 січня поїхав до віськомату. 26 січня він поїхав проходити обстеження до Черкаської обласної лікарні. Коли він повернувся до дому то розповів, що не зміг доїхати до Черкас та пройшов обстеження у ОСОБА_13 . Ще він їй повідомив, що йому не дають можливість пройти військово-лікарську комісію.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він перебував у військоматі разом з обвинуваченим та був присутній при тому, як ОСОБА_16 просив у майора ОСОБА_11 надати йому можливість пройти військово-лікарську комісію, на що отримав відмову.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що працює лікарем-травматологом ІНФОРМАЦІЯ_4 та до нього звертався ОСОБА_4 . На прийомі він скаржився на біль у коліні, його було оглянуто, зроблений знімок, поставлений діагноз та призначене лікування. Травма була давня, десь за місяць до обстеження, у нього був больовий синдром та порушення функцій роботи колінного суглоба. Відповідні записи були внесені до медичної картки хворого. Направлення до Черкаської обласної лікарні обвинувачений йому не пред`являв та з проханням надати консультативний висновок лікаря не звертався.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він працює начальником відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 та 23 січня, у п`ятницю, до військомату був викликаний ОСОБА_4 та був попереджений про відправлення на 7-мі курси перепідготовки офіцерів запасу. Потім він поскаржився на біль у колінному суглобі, йому видали направлення у м.Черкаси на обстеження. Проте він не пройшов дане обстеження, а на пропозицію пройти повторно - відмовився. Згідно усної вказівки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 їм поставлено вимогу направляти військовозобов`язаних саме до Черкаської обласної лікарні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він працює в Чорнобаївському РВК та до військомату був викликаний ОСОБА_4 , був попереджений про відправлення на 7-мі курси перепідготовки офіцерів запасу. Він поскаржився на біль у коліні і йому видали направлення у м.Черкаси на обстеження. У понеділок він приїхав та повідомив, що не був на обстежені, відмовився їхати на 7-мі курси, оскільки військове звання отримав не на військовій кафедрі.

З показів обвинуваченого, які стороною обвинувачення не спростовані, вбачається що він добровільно з`являвся до військкомату на усі виклики, проходив медичний огляд та отримав мобілізаційне розпорядження, але при цьому він захворів, що викликає у суду обґрунтовані сумніви у його придатності за станом здоров`я для проходження військової служби.

Так, вказані покази обвинуваченого підтверджені свідком ОСОБА_9 та наданою ним довідкою від 26.01.2015 р., правомірність видачі якої та достовірності зафіксованих в ній відомостей, щодо необхідності обвинуваченого пройти лікування, стороною обвинувачення не спростовані. Окрім цього, вказані обставини були відомі органу досудового розслідування, про що свідчить відповідна довідка від 26.01.2015 р., яка міститься в матеріалах кримінального провадження (а.м.к.п.35).

Більш того, обвинуваченим органу досудового розслідування було надано направлення до лікаря офтальмолога з метою оперативного втручання (а.м.к.п.89), що з урахуванням показів свідка ОСОБА_9 та виданої ним довідки, вказує на обставини погіршення стану здоров`я обвинуваченого в зв`язку з хворобами.

В подальшому, обвинуваченим ОСОБА_4 був отриманий консультативний висновок лікаря КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської міської ради» від 30.03.2015 р. згідно якого, йому вставлений діагноз «пошкодження медіального меніску лівого колінного суглобу» та призначене відповідне лікування (а.с.27). Також обвинувачений ОСОБА_4 перебував на лікуванні в офтальмологічному відділені КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської міської ради» з 16.03.2015 р. по 18.03.2015 р. з діагнозом «незріла катаракта обох очей» та 17.03.2015 р. йому була проведена операція (а.с.30).

Суд не погоджується з твердженням сторони обвинувачення про необхідність проходження обвинуваченим огляду лікарем саме Черкаської обласної лікарні, оскільки така вимога не регламентована жодним нормативно-правовим актом, а як пояснив свідок ОСОБА_8 вимогу направляти військовозобов`язаних (офіцерів запасу) саме до Черкаської обласної лікарні поставлено згідно усної вказівки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Окрім цього, в обвинувальному акті зазначається, що обвинувачений ОСОБА_4 не мав правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

З досліджених судом матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 пояснював, що він здійснює догляд за батьком 1937 року народження та матір`ю 1942 року народження, яка є інвалідом 3 групи з дитинства, які потребують постійного догляду та сторонньої допомоги, про що надав відповідні довідки (а.м.к.п.23, 24, 29).

Згідно п.7 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,- не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Законодавством України, зокрема ст.202 Сімейного кодексу України, регламентований обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати непрацездатних батьків.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно здійснює догляд за своїми батьками, які потребують постійного догляду та сторонньої допомоги, а інші особи, які можуть здійснювати такий догляд, відсутні, оскільки його сестра проживає у іншій місцевості у монастирі.

Стороною обвинувачення, обставини наявності у обвинуваченого правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, які підтверджені відповідними документами, не спростовані, хоча такі обставини були відомі стороні обвинувачення, виходячи з показів обвинуваченого та відповідних довідок, які маються у матеріалах кримінального провадження.

Щодо показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , то суд не бере до уваги їхні показання, оскільки вони не спростовують тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_4 не був придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не мав правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Інші докази, на які посилається сторона обвинувачення, не можуть служити доказом винуватості обвинуваченого по справі. Зокрема, картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 , згідно якої встановлено, що він придатний для військової служби підтверджує лише факт того, що станом на 02.06.2014 р. обвинувачений мав задовільний стан здоров`я, чого не заперечує і сам обвинувачений.

Сумнівний характер вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв, як в положеннях ст. 17 КПК України, з яких випливає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини такої особи тлумачаться на її користь, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

З урахуванням встановлених при судовому розгляді фактичних обставин справи, оцінюючи сукупність зібраних по справі доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, стороною обвинувачення не доведена, а обвинувачений ОСОБА_4 підлягає виправданню.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 застосований у виді запобіжного заходу особисте зобов`язання слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати невинуватим і виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 застосований у виді запобіжного заходу особисте зобов`язання - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_1