Провадження № 1-кс/461/5396/13
Галицький районний суд м.Львова
УХВАЛА

22.11.2013

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., при секретарі Рут О.О., з участю скаржника ОСОБА_1, прокурора Баляна Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора, що полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

прокурором відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області ОСОБА_2 розглядалась заява про вчинення кримінального правопорушення подана 16.10.2013 ОСОБА_1, за результатами розгляду, прокурором за №06/4-5954-13 від 29.10.2013 відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

14 листопада 2013 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на вищевказану бездіяльність прокурора з проханням зобовязати прокурора вчинити дії щодо внесення відомостей, викладених у заяві останнього від 16.10.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідуванням за вказаним фактом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить таку задоволити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив та пояснив, що при розгляді повідомлення скаржника не було допущено порушень КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримання доводів, викладених у скарзі, думку прокурора, який заперечив проти скарги, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Вищевказане положення Закону дає підстави вважати, що реєстрації в Єдиний реєстр судових розслідувань підлягають лише заяви та повідомлення про злочин, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та обєктивні дані, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Доводи скаржника з приводу того, що слідчий Гуділін В.В. привласнив належні ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 535 Євро, 300 доларів США, 3200 грн., 30 польських злотих є безпідставними, а надані ОСОБА_1, в підтвердження викладених фактів, світлокопії документів недостатніми та недостовірними. Так, як із листа заступника директора ЗГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» М. Черхавого №0017-251 від 25.10.2013 вбачається, що кошти про які вказує скаржник отримані в приміщенні банку відповідно до акту прийому-передачі від 10.12.2010 року та на момент підписання листа зберігають в приміщені банку. Відтак, доводи ОСОБА_1 щодо привласнення слідчим Гуділіним В.В. належних йому коштів є безпідставними.

Таким чином з врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження прокуратури області ОСОБА_2 не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження прокуратури області ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку ст.395 КПК України.

Слідчий суддя Мисько Х.М.