Провадження № 1/2517/2721/11
Єдиний унікальний № 1-358/11
ВИРОК

Іменем України

14 вересня 2011 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Бездідька В.М., при секретарі Карпенко В.О. з участю прокурора Сухоноса А.В., захисника підсудного ОСОБА_1 розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Прилуки кримінальну справу за якою обвинувачується

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4 вул. Чапаєва, 6.4 Чернігівської області; проживає с. Сергіївка вул. Незалежності 6.67 Прилуцького району Чернігівської області, раніше не судимий, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України

встановив:

В період з березня 2009 р. по квітень 2011 р. ОСОБА_2,

08.11.1970р.н., працюючи комірником складу ПММ ТОВ "Агрікор Холдинг", будучи матеріально-відповідальною особою, згідно договору від 01.03.2009 р. про повну індивідуальну відповідальність, здійснив розтрату паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива в кількості 10000 літрів , вартістю 6,36 гривень за літр на загальну суму 63600 гривень.

ОСОБА_2 у предявленому йому обвинуваченні по ст.191 ч.і КК України винним себе визнав повністю та показав, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з матірю та молодшим братом. За місцем реєстрації в м. Прилуки, пров. Чапаєва, 6.4, на даний час ніхто не проживає, оскільки там зараз навіть будинку немає, одна лише присадибна ділянка. З 2001 р. почав роботу у колгоспі "Мрія" с. Сергіївка на фермі різноробочим. У 2004 р. перейшов працювати на склад ПММ комірником. У 2006 р. замість колгоспу "Мрія" стало функціонувати ТОВ "Агрікор", яке у 2009 р. реорганізувалося у ТОВ "Агрікор Холдинг". Весь цей час працював комірником на складі ПММ на даних підприємствах. На початку травня 2011 р. був звільнений з ТОВ "Агрікор Холдинг" і на даний час ніде не працє. Доступу до журналу сторонніх осіб не було. Інша недостача великої кількості дизтоплива та бензину могла виникнути лише через накладні, які мені передавали для

зарахування як центрального складу, а фактично дизпаливо та та бензин на склад не поступало, а залишалося не списаним за ним, а не на інший склад. Особисто присвоїв шляхом розтрати 10 куб.м. дизпалива, яке продавав водіям «Олімп-С». іншої розтрати не здійснював. Хто це міг зробити та яким чином не знає.

Учасники судового розгляду не заперечили щодо визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Після цього суд, відповідно до ст. 299 КПК України, переконався, що підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, та у них немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також розяснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність підсудного в предявленому обвинуваченні повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 досудовим слідством кваліфікуються за ч.і ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі.

Обставин обтяжуючих покарання підсудного суд не вбачає. Помякшуючою покарання обставиною суд визнає щире каяття.

При обранні міри покарання суд враховує, що підсудний скоїв середньої тяжкості злочин, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання. Тому достатнім покаранням суд вражає за доцільне призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі з звільненням від призначеного покарання з випробуванням. Судові витрати, речові докази в справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, якщо при цьому він не вчинить нового злочину та згідно ст. 76 КК України не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу, буде періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому змінити на підписку про невиїзд і звільнити його з-під варти в залі суду - негайно.

Строк відбування покарання засудженому обчислювати з часу проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той самий строк з

Г оловуючий