Справа № 606/1496/15-к
і м е н е м У к р а ї н и
20 серпня 2015 року м.Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, одруженої, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, неодноразово судимої: останній раз 6 вересня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 червня 2014 року звільнена від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»
за ч.2 ст.185 КК України, -
Обвинувачена ОСОБА_4 в кінці жовтня 2014 року у ранкову пору доби, перебуваючи на ринку в м.Теребовлі по вул.Паращука Тернопільської області, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно викрала із сумки потерпілої ОСОБА_8 гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 1200 грн. Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 31 березня 2015 року у ранкову пору доби, перебуваючи на ринку в м.Теребовлі по вул.Паращука Тернопільської області, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно таємно викрала із сумки потерпілої ОСОБА_5 гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 2000 грн. Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Далі, 8 травня 2015 року біля 11 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку в м.Теребовлі по вул.Паращука Тернопільської області, діючи з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно таємно викрала із сумки потерпілої ОСОБА_9 гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 3920 грн. Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та показала, що в кінці жовтня 2014 року у ранкову пору доби, перебуваючи на ринку в м.Теребовлі по вул.Паращука Тернопільської області, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрала із сумки потерпілої ОСОБА_8 гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 1200 грн. Далі, 31 березня 2015 року в денний час, вона, перебуваючи на ринку в м.Теребовлі по вул.Паращука Тернопільської області, аналогічним способом таємно викрала гаманець із сумки потерпілої ОСОБА_5 , в якому знаходились гроші в сумі 2000 грн. Також підтвердила факт вчинення нею 8 травня 2015 року біля 11 год. на ринку в м.Теребовлі по вул.Паращука Тернопільської області крадіжки гаманця із грошима в сумі 3920 грн. із сумки потерпілої ОСОБА_6 . Викраденими у потерпілих грошима розпорядилась на власний розсуд.
ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять її вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 про відмову у дослідженні доказів, її правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченої.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ознаками ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачена щиро розкаялась у вчиненому, повністю визнала свою вину, сприяла органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення, добровільно частково відшкодувала заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують покарання ОСОБА_4 , враховуючи її особу, яка неодноразово судима, вчинила новий умисний злочин, позитивно характеризується, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне призначити їй покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання:
за ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_4 , залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу виконання вироку.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.