Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 13 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року зазначений вирок змінено та пом'якшено ОСОБА_1 покарання до 7 років позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 29 грудня 2014 року приблизно о 18.00 год. у АДРЕСА_1, під час бійки з ОСОБА_2, бажаючи настання смерті, діючи з прямим умислом, обмотав шию потерпілої поясом від халата й затягнув його, внаслідок чого від механічної асфіксії настала її смерть.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені у скарзі доводи та перевіривши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, зважаючи на таке.

Висновки суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, у касаційній скарзі не оскаржуються.

Доводи прокурора про недотримання апеляційним судом вимог закону України про кримінальну відповідальність при зміні вироку місцевого суду є безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК апеляційний суд переглянув вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги захисника, належно перевірив його доводи щодо суворості покарання та обґрунтовано частково задовольнив скаргу, навівши в ухвалі відповідно до ст. 419 КПК мотиви, з яких виходив при постановленні рішення. Зокрема, що місцевий суд належним чином не врахував, що ОСОБА_1 добровільно з'явився до правоохоронних органів, зізнався у вчиненому та виразив готовність відповісти за вчинений ним злочин, повністю визнав свою вину.

З урахуванням викладеного, відсутність обставин, що обтяжують покарання, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що розмір покарання, призначеного ОСОБА_1 місцевим судом, є надто суворим, а необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання, визначене в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та мотивованою, відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Оскільки прокурор у касаційній скарзі не навів достатніх підстав, які би спростовували висновки апеляційного суду та свідчили про неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення та відкриття касаційного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5