Справа №591/5461/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/644/15 Суддя-доповідач - Макаровець

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" грудня 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 0003978 від 08 липня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянин України, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, не одружений, раніше судимий:

- 16.08.2000 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 81 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 15% заробітку;

- 13.11.2002 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання по вироку від 16.08.2000 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Звінився 20.12.2005 на підставі постанови Шосткінського районного суду Сумської області від 12.12.2005 року за ст. 81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 16 днів;

- 29.12.2010 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробуванням строком на 3 роки;

- 12.06.2014 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн. Штраф повністю сплачено 29.09.2014 року,-

обвинувачений у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій вона просить скасувати вирок Зарічного районного суду м. Суми відносно ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Згідно вироку, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 21 червня 2015 року, близько 16 год. 00 хв., він, перебуваючи в приміщенні магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», що розташований в ТРЦ «Мануфактура» по вул. Харківська, 2 в м. Суми, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав продукти харчування та вино, що належали магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», що розташований в ТРЦ «Мануфактура» по вул. Харківська, 2 в м. Суми, чим спричинив майнову шкоду зазначеному магазину на загальну суму 361 грн. 96 коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Не зупинившись на скоєному, 24 червня 2015 року, близько 17 год. 50 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», що розташований в ТРЦ «Мануфактура» по вул. Харківська, 2 в м. Суми, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав продукти харчування, чим спричинив майнову шкоду вказаному магазину на загальну суму 284 грн. 68 коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 28 червня 2015 року, близько 22 год. 03 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», що розташований в ТРЦ «Мануфактура» по вул. Харківська, 2 в м. Суми, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу вчинив дії щодо викрадення продуктів харчування та вина, що належали магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», вартістю 230 грн. 53 коп. і намагався винести їх з приміщення магазину №260 «Сільпо», однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як при виході з магазину був затриманий працівниками служби охорони магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд».

Продовжуючи злочинну діяльність, 07 липня 2015 року, близько 10 год. 50 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Філії «ДЦ-Суми» ТОВ «ДЦ Україна» магазину «Ватсонс», який розташований на другому поверсі ТРЦ «Універмаг-Київ» по вул. Кооперативна, 1 в м. Суми, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав підгузники на загальну суму 680 грн. 00 коп., чим спричинив Філії «ДЦ-Суми» ТОВ «ДЦ Україна» магазину «Ватсонс» майнову шкоду на вказану суму.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком 4 місяці;

-за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту строком 3 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання ОСОБА_7 у виді арешту строком 4 місяці.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави в розмірі 429 грн. 66 коп.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що:

- судом при постановленні вироку не було виконано вимоги ст.65 КК України, не дотримано принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання;

- призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді арешту, суд, хоча і не вийшов за межі санкції статті, проте, належним чином не вмотивував своє рішення щодо призначення найменш суворого виду покарання, визначеного санкцією статті, та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та собі обвинуваченого;

- обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, проте, вказані обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та є однією складовою дієвого каяття;

- при призначенні покарання, суд акцентував увагу на відсутності обставин, що обтяжують покарання, при цьому, судом не приділено належної уваги особі обвинуваченого, який має не зняті та не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, за вчинення злочинів у минулому до ОСОБА_7 застосовувалися заходи примусу, в тому числі пов`язані з позбавленням волі і вчинення ним, неодноразово нових корисливих злочинів, свідчить про те, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став;

- вказує, що обвинувачений характеризується посередньо і завдану протиправними діями майнову шкоду магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», обвинувачений не відшкодував.

Інші учасники кримінального провадження апеляційної скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, яка повністю підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати і вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, які в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Проте, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та призначив покарання, яке не можна визнати справедливим внаслідок його м`якості.

Санкцією ч.2 ст.185 КК України передбачено покарання за вчинення вказаного злочину у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що суд, хоча і не вийшов за межі санкції статті, проте, належним чином не вмотивував своє рішення, чому призначення покарання у виді арешту буде достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Також, колегія суддів вважає обґрунтованими посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що такі обставини, як повне визнання вини обвинуваченим та активне сприяння розкриттю злочину, які суд першої інстанції визнав пом`якшуючими, за наявності інших даних про особу обвинуваченого, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів.

Обґрунтованими, на думку колегії, є також доводи прокурора про наявність у ОСОБА_7 непогашених судимостей за вчинення корисливих злочинів.

Так, з наявних в матеріалах кримінального провадження доказів, а саме, довідки про судимість (а.п.62) та оглянутих в судовому засіданні вироків Зарічного районного суду м. Суми від 16.08.2000 року, 13.11.2002 року, 12.06.2014 року та Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.12.2010 року, відносно ОСОБА_7 вбачається, що останній, має не зняті та не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, за які йому призначались покарання, в тому числі пов`язані і з позбавленням волі, проте, він знову вчинив нові корисливі злочини, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, судом першої інстанції належним чином не враховано, що будучи працездатною особою, ОСОБА_7 суспільно-корисною працею не займається, не вживав заходів щодо працевлаштування, при наявності того, що майнова шкода у сумі 646 грн. 64 коп., завдана протиправними діями обвинуваченого магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», не відшкодована, за місцем проживання характеризується посередньо.

Що стосується показань обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що злочин він вчинив в зв`язку з відсутністю коштів на продукти харчування, так як недавно значну суму коштів витратив на лікування, про що зазначено у вироку суду, то вказані обставини не підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами. Крім того, колегією суддів приймається до уваги, що серед викраденого, крім продуктів харчування, були вино та підгузки.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що є обґрунтованими доводи прокурора на те, що суд першої інстанції не дотримався принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та собі обвинуваченого, що дало можливість уникнути останньому більш суворого покарання.

Тому, є обґрунтовані підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 , у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м якість ( ст.414 КПК України) з ухваленням нового вироку.

При ухвалення нового вироку та призначенні ОСОБА_7 покарання колегія суддів, відповідно до положень ст.65 КК України враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання колегією суддів не встановлено.

Поряд з цим колегією суддів враховується:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості;

- особа обвинуваченого, який будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів не зробив належних висновків та не став на шлях виправлення, будучи працездатною особою не займається суспільно корисною працею, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа яка мала приводи до дільничного інспектора міліції;

- що завдана протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_7 магазину №260 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд» майнова шкода у сумі 646 грн. 64 коп., не відшкодована.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, керуючись ч.2 ст. 409, ст. 414, п.2 ч.1 ст. 420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора та призначити покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі, яке полягає у триманні особи в кримінально - виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, оскільки лише такий вид і строк покарання, на думку колегії, є справедливим, доцільним та необхідним для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного відповідно до ст.65 КК України, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, ч. 2 ст. 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч.2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

В іншій частині вирок Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На вирок апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2