Справа №11-385/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Лугового М.Г.

суддів - Борсая В.М., Безверхого О.М. потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3 з участю прокурора - Марченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 3 червня 2010 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий,

засуджений:

за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання 3 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду на користь потерпілої ОСОБА_2 325 грн. та на користь потерпілої ОСОБА_5 865 грн.

Постановлено стягнути на користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській області витрати у зв'язку з проведенням експертиз 1089 грн. 52 коп.

За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів за таких обставин.

25 листопада 2008 року біля 20 години на вулиці Тургєнєва в м. Суми ОСОБА_4 відкрито викрав у ОСОБА_2 сумку, в якій знаходились телефони Самсунг X- 680 вартістю 200 грн., "Нокіа-3110 вартістю 220 грн., сережки із жовтого металу та інше аналогічне майно, всього на загальну суму 495 грн.

20 травня 2009 року біля 11 години ОСОБА_4, знаходячись в магазині Будівельні матеріали по вулиці СКД в м. Суми, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_5, попросив у неї мобільний телефон Самсунг Е 840 вартістю 865 грн. нібито для здійснення дзвінка, але телефон не повернув.

30 червня 2009 року близько 17 години ОСОБА_4 в приміщенні столярного цеху по вулиці Путивльській в м. Суми, у знайомого ОСОБА_6 попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка, після чого, зловживаючи довірою, отримавши телефон Нокіа 5310 вартістю 1408 грн. 17 коп., засуджений з місця зник.

В середині липня 2009 року ОСОБА_4, перебуваючи в будинку ОСОБА_7 по вулиці Запотоцького, 5 в м. Суми, шляхом обману отримав від потерпілої в борг 300 грн., які не повернув, витративши їх на свої потреби.

Цього ж дня, перебуваючи в будинку ОСОБА_7, засуджений таємно викрав у останньої гаманець з грошима, в сумі 1512 грн.

Після цього ОСОБА_4, знаходячись там же, із жіночої сумки ОСОБА_8 викрав гроші 500 грн.

9 лютого 2010 року близько 18 години, перебуваючи в квартирі своєї сестри ОСОБА_3 по вулиці Курській в м. Суми, ОСОБА_4 таємно викрав належні останній фотоапарат Самсунг, відеокамеру Кенон, мобільний телефон Соні- Еріксон та інше аналогічне майно, всього на суму 4720 грн.

У апеляції засуджений ОСОБА_4 просить помякшити призначене йому покарання, оскільки він розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, злочини вчинив у звязку з тяжким матеріальним становищем.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та доводи апеляції, потерпілу ОСОБА_2 яка вважає, що рішення районного суду є законним, потерпілу ОСОБА_3, яка висловилася на підтримку поданої апеляції засудженим, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні вказаних злочинів підтверджена сукупністю зібраних у справі, правильно оцінених та обгрунтовано покладених судом в основу вироку доказів, що в апеляції, по суті, не заперечується.

Кваліфікація дій засудженого за ст. ст. 186 ч. 1, 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України є правильною і теж не оспорюється.

З огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив декілька злочинів, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 70 КК України, цілком правильно призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в межах санкції статей КК України, за якими його засуджено, з врахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про особу засудженого, його віку, обставин, що помякшують та обтяжують покарання, і це покарання є справедливим.

Колегія суддів вважає, що в цьому випадку судом обрано саме таке покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції, доводи якої про суворість покарання є необгрунтованими.

З огляду на це передбачених законом підстав для задоволення апеляції, зміни вироку суду і помякшення засудженому покарання немає.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 3 червня 2010 року відносно ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Судді

ОСОБА_9 ОСОБА_1 ОСОБА_10