Дата документу Справа № 334/2721/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/778/148/13 Головуючий в 1-й інстанції:
Категорія: ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.3 ОСОБА_1
КК України Доповідач у 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2013 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді Дутова О.М.

суддів: Мульченка В.В., Білоконева В.М.

при секретарі Торбач Ю.О.

за участю прокурора Стоматової В.П.

розглянула в апеляційному порядку, у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2013 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше засуджений:

- 09.01.2002 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 259 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30.11.2004 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 25.11.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі 16.11.2012 року,

засуджений:

- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 289 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що йому належить.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що йому належить.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишений - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 постановлено рахувати з 18.03.2013 року, згідно з протоколом затримання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Як вказано у вироку суду, 02.02.2013 року, приблизно о 23.00 год., ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного спяніння, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шляхом пошкодження решітки на вікні балкону, таємно проник до квартири № 58, яка розташована на першому поверсі будинку № 14-А по вул. М.Чуйкова в м. Запоріжжі, знаходячись в якій, таємно заволодів майном, що належало потерпілій ОСОБА_5, а саме: персональним комп'ютером, який складався з системного блоку, монітору, клавіатури, миші, акустичних колонок, веб-камери, та ЮСБ Флеш карти, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 3 000 грн., після чого реалізовував викрадене майно невідомому чоловіку.

18.03.2013 року, приблизно о 19 год. 40 хв., ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діючи повторно, з метою заволодіння транспортним засобом, знаходячись на перехресті вулиці Каховської та провулку Ставропольського в м. Запоріжжі, застосовуючи насильство, небезпечне для життя, незаконно заволодів належним ОСОБА_6 автомобілем НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 просить врахувати його повне зізнання вини та щире каяття у скоєному, його молодий вік, хворобу на туберкульоз, у звязку з чим помякшити призначене йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача про сутність вироку та апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується матеріалами провадження, ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорюються та є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до житла чи іншого володіння особи та за ст. 289 ч. 3 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, скоєне повторно, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоровя потерпілого, кваліфіковані правильно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував, що ОСОБА_3 раніше був засуджений за скоєння злочинів проти власності, судимості за які не зняті та не погашені в законному порядку, та, звільнившись з місць позбавлення волі, знов вчинив тяжкі злочини в стані алкогольного спяніння та не відшкодував збитки потерпілій, у звязку з чим суд дійшов правильного висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_3 та помякшення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2013 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення з 08 липня 2013 року.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2ОСОБА_7ОСОБА_8