В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальну справу за апеляціями представника потерпілого ОСОБА_6 , представника цивільного позивача ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29 листопада 2012 року, яким:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працює, раніше не судимий; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ст.286 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Цивільні позови залишено без розгляду.

В С Т А Н О В И В :

Згідно вироку, ОСОБА_5 засуджений за те, що він 26 квітня 2012 року приблизно о 06.10 год. керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем ГАЗ 3302 414 ЗНГ, д/н НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Танкістів з боку вул. Орджонікідзе у напрямку вул. Новоросійської в м. Краматорську Донецької області. В цей же час у зустрічному напрямку по проїзній частині вул. Танкістів у напрямку вул. Орджонікідзе рухався автомобіль Opel Vektra д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 В районі вул. Мордовської водій ОСОБА_5 , в порушення п.п. 11.1, 11.2, 11.4, 10.1 Правил дорожнього руху України, не переконавшись у безпеці, не передбачивши можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, виїхав на смугу зустрічного руху проїзної частини вул. Танкістів, де скоїв зіткнення з автомобілем Opel Vektra д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля Opel Vektra д/н НОМЕР_2 ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, а саме: забита рана голови, закритий перелам шиловидного відростка лівої лучевої кістки без зміщення.

З таким вироком не погодились представник цивільного позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 , і оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляціях, не оспорюючи обставин злочину, правильності кваліфікації та доведеності винуватості ОСОБА_5 , апелянти просять скасувати оскаржуваний вирок посилаючись на порушення кримінального закону. При цьому зауважують, суд призначив ОСОБА_5 занадто м`яке покарання, а саме не призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Просили ухвалити новий вирок.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просив частково задовольнити апеляційну скаргу потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляцій, наполягав на залишенні вироку суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінальної справи, перевіривши доводи апеляцій, апеляційний суд вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з ухваленням нового вироку в частині призначення покарання, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.365 КПК України 1960 року, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляцій.

Фактичні обставини вчинення злочину, винуватість ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ст.286 ч.1 КК України не оскаржені.

Що ж стосується покарання призначеного судом першої інстанції ОСОБА_5 апеляційний суд приходить до висновку, що воно не відповідає вимогам Закону про кримінальну відповідальність.

Так згідно ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи вид та розмір покарання, суд першої інстанції виходив з того, що достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_5 буде покарання у виді штрафу в сумі 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому суд послався на ті обставини, що він працює водієм і це єдине джерело доходу.

Проте, такі висновки суду першої інстанції суперечать обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 не працює, що й було зазначене у вступній частині оскаржуваного вироку. Це ж підтвердилось і в суді апеляційної інстанції поясненнями засудженого.

Крім того, призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу без додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, явно не відповідає тяжкості злочину та особі винного, а тому суперечить ст.ст.50, 65 КК України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, не працює, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , апеляційний суд виходить з вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, зазначені дані про особу винного, його ставлення до суспільно-небезпечних наслідків злочину.

Враховуючи викладені обставини апеляційний суд вважає, що достатнім та необхідним покаранням ОСОБА_5 за ст.286 ч.1 КК України буде покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 365, 366, 367, 378 КПК України 1960 року, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И В :

Апеляції задовольнити частково.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 29 листопада 2012 року відносно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_5 за ст.286 ч.1 КК України призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 3400 гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з моменту проголошення вироку.

Судді: