Провадження №1-кп/761/44/2015
В И Р О К
іменем України
17 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю державного обвинувача прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Санкт-Петербург Російської Федерації, гр-на України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2010 р.н. та 2014 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 19.11.2011 року приблизно о 10 годині 30 хвилин прийшов до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та викликав на сходинкову площадку перед квартирою ОСОБА_4 , з якою в ході розмови виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки в ліву скроню голови, чим завдав ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №275/е від 04.03.2013 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент проведення судово-медичного огляду 22.11.2011 року, були виявлені такі тілесні ушкодження: синці округлої та овальної форми на переднє-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині (4); у лівій виличній ділянці; лінійне садно на слизовій оболонці нижньої губи зліва.

Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення синців та саден, у звичайному перебігу, спостерігається у строк до 6 діб, тобто саме на цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, кожне з вказаних тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження, відповідно до п.п. 2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя.

Морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події дозволяють зробити висновок, що вказані тілесні ушкодження утворилися від дії (садна за рахунок ковзання, тертя або удару під кутом; синці внаслідок ударів під кутами, наближеними до прямих) тупого (тупих) предмету (предметів), частка з яких мала округлі та овальні контактні поверхні, можливо у строк, вказаний в описовій частині постанови, тобто 19.11.2011 року. Морфологія вказаних тілесних ушкоджень дозволяє спростувати ймовірність утворення їх внаслідок падіння на площину.»

Крім того, ОСОБА_7 10.12.2011 року приблизно о 10 годині 30 хвилин перебував в під`їзді будинку АДРЕСА_4 з метою потрапити до квартири АДРЕСА_5 даного будинку, в якій проживає його колишня дружина ОСОБА_4 , з якою він сімейних відносин не підтримував.

З цією метою ОСОБА_7 постукав у вхідні двері вказаної квартири, ОСОБА_4 відкрила двері та одночасно наніс ОСОБА_4 не менше 5 ударів в ліву частину тіла, завдавши їй тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №277/е від 06.03.2013 року: «Дослідивши дані судово-медичного огляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідаючи на поставлені питання, приходжу до таких висновків, що у неї, на момент проведення судово-медичного огляду 12.12.2012 року, були виявлені такі тілесні ушкодження: синці невизначеної та продовженої форми на заднє-зовнішній поверхні лівого плеча у верхні (2) та нижній (2) третинах; на тільній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах; на тильній поверхні лівої кисті; на долонній поверхні основної фаланги 3 пальця лівої кисті; на ліктьовій поверхні правого передпліччя у верхній та середній третинах; на передній поверхні правого колінного (3) та гомілково-ступневого суглобу;на нижній поверхні лівого стегна у середній третині та на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу; смугопобіні садна на тильній поверхні основних фаланг 3-го (2) та 2-го пальців лівої кисті; на ліктьовій поверхні правого передпліччя у верхній третині.

Необхідно загострити увагу учасників та сторін кримінального провадження на наступному:

- п.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження «з медичної точки зору, тілесні ушкодження це порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одною чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів фізичних, хімічних, біологічних, психічних».

- п.4.6 «Правил» визначає таке: «судово-медичних експерт, оцінуючи строки порушення анатомічної цілісності тканин і органів та їх функцій виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступень тяжкості, виходячи із звичайних термінів».

Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення синців та саден у звичайному перебігу спостерігається у строк до 6 днів, тобто саме на цей строк буде порушена як функція травмованих ділянок, так і у цей строк буде відновлена її анатомічна цілісність. Цей строк визначає тривалість розладу здоров`я. Саме тому, кожне з вказаних тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження відповідно до п.п.2.3.5 та 4.6 «Правил». Виявлені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя.

Морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події дозволяють зробити висновок, що вказані тілесні ушкодження утворилися від дії (синці за рахунок ударів під кутом, наближеним до прямого (прямих); садна за рахунок ударів під кутом (кутами), тертя, ковзання) тупих предметів, деякі з яких мали подовжені контактні поверхні, не виключено у строк, вказаний у описовій частині постанови, тобто 10.12.2012 року.

Морфологія вказаних тілесних ушкоджень дозволяє спростувати ймовірність їх утворення внаслідок падіння на площину.

З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцією судово-слідчих органів (тощо).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, цивільний позов не визнав та суду пояснив, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , від якого у них є спільний син. Після розлучення опікунською радою йому було надана можливість бачитися з сином і він приходив щосуботи. 19.11.2011 року близько 11 години він разом із свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшов до ОСОБА_4 з метою побачитися з сином. Він прочекав біля квартири ОСОБА_4 до 12 години та, але дверей ніхто не відкривав і він пішов. В той день він її не бачив, а тому він не міг нанести їй тілесні ушкодження. Після цього він звернувся із заявою до міліції, оскільки його колишня дружина не дозволяє йому бачитися із сином.

10.12.2011 року він знову разом із свідками прийшов до ОСОБА_4 , проте двері квартири були закриті і він її не бачив, тілесних ушкоджень їй не наносив.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 19.11.2011 року між 10 та 11 годинами до неї прийшов її колишній чоловік ОСОБА_7 і почав ображати її та спробував забрати дитину, але вона йому не дозволила, оскільки він не надав їй рішення опікунської ради про дозвіл на побачення із сином. Після цього обвинувачений вдарив її кулаком правої руки в ліву скроню, від чого вона вдарилася об двері, та ще декілька разів вдарив її по нижнім кінцівках, вона почала кричати і ОСОБА_7 втік, але знову повернувся, проте вона більше дверей йому не відкривала та викликала міліцію. ОСОБА_7 приходив один без жодних свідків, але все бачила її подруга та мати, які були в квартирі. Обвинувачений бив її на площадці біля квартири, двері квартири були відчинені.

Крім того, 10.12.2011 року ОСОБА_7 знову прийшов до її квартири та хотів забрати дитину, проте вона віддала дитину своїй матері. ОСОБА_7 знову почав її бити, він бив руками та ногами, потім вдарив вхідними дверима по руці. Вона виштовхувала його за двері та обвинувачений вдарив її дверима по руці. Під час цього інциденту були присутні її мати та її подруга ОСОБА_10 ..

Після нанесення їй тілесних ушкоджень потерпіла зверталася до міліції та проходила медичний огляд. В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_4 зазнала фізичних та душевних страждань, тимчасово втратила працездатність, а також це відобразилося на психічному стані дитини, внаслідок чого вона змушена була звернутися до лікарів за психологічною допомогою.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_4 та приходить до неї щосуботи, коли приходить її колишній чоловік ОСОБА_7 , щоб бути присутньою під час його побачення з сином та 19.11.2011 року вона була в гостях у ОСОБА_4 і між 10-11 годинами до квартири прийшов ОСОБА_7 , який хотів забрати їхню спільну дитину, проте в нього не було рішення про побачення з дитиною та потерпіла не хотіла віддавати йому дитину без присутності працівника служби у справах дітей, на що обвинувачений почав грубо висловлюватися в її сторону та почав бити кулаками її в область голови. Обвинувачений приходив один.

10.12.2011 року вона знову була в гостях у ОСОБА_11 коли ОСОБА_7 постукав у двері та хотів забрати дитину, потерпіла передала дитину їй та відкрила двері, проте обвинувачений почав бити ОСОБА_4 кулаками в область тулуба, після чого мати потерпілої викликала міліцію. Коли потерпіла повернулася в кімнату, у неї був закривавлений палець.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_4 , до якої 19.11.2011 року прийшов її колишній чоловік ОСОБА_7 , який хотів забрати її спільну дитину, проте, оскільки у нього не було рішення опікунської ради на побачення з дитиною, ОСОБА_4 не віддала йому дитини та ОСОБА_7 почав бити її кулаком в область голови та прибив дверима праву руку.

10.12.2011 року до них знову прийшов ОСОБА_7 та її донька хотіла вигнати його, проте він почав бити потерпілу руками та ногами в область тулуба, після чого вона викликали міліцію. Під час обох візитів ОСОБА_7 до них була присутня подруга її доньки ОСОБА_10 ..

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що 19.11.2011 року вона та її хлопець, разом з ОСОБА_7 приїхали до його колишньої дружини, оскільки він хотів побачитися з сином. Вони підійшли до квартири його колишньої дружини, попили пива, але, оскільки двері квартири ніхто не відкривав, вони пішли на вулицю, де продовжили пити пиво разом з обвинуваченим. Так само відбувалося і 10.12.2011 року, проте знову ніхто двері квартири не відкривав.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_7 приїздили до домівки його колишньої дружини ОСОБА_4 , проте, ні 19.11.2011 року, ні 10.12.2011 року двері квартир ніхто не відкривав і ОСОБА_7 нікому не наносив тілесних ушкоджень.

Судом були досліджені матеріали справи, а саме:

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) №6439 від 22.11.2011 року, відповідно до якого проведено судово-медичне дослідження (обстеження) ОСОБА_4 і встановлено, що у останньої виявлені синці та садна спричинені тупим предметом, які за давністю можуть відповідати 19.11.2011 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я);

- висновок експерта №275/е від 04.03.2013 року, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_4 на момент проведення судово-медичного огляду 22.11.2011 року були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців округлої та овальної форми на переднє-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині (4); у лівій виличній ділянці; лінійне садно на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №1049/ж від 12.12.2011 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені синці та садна спричинені тупим предметом, які за давністю можуть відповідати 10.12.2011 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я);

- висновок експерта №277/е від 06.03.2013 року, відповідно до якого встановлено, що на момент проведення судово-медичного огляду 12.12.2012 року у ОСОБА_4 були виявлені такі тілесні ушкодження: синці невизначеної та продовженої форми на заднє-зовнішній поверхні лівого плеча у верхні (2) та нижній (2) третинах; на тільній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах; на тильній поверхні лівої кисті; на долонній поверхні основної фаланги 3 пальця лівої кисті; на ліктьовій поверхні правого передпліччя у верхній та середній третинах; на передній поверхні правого колінного (3) та гомілково-ступневого суглобу; на нижній поверхні лівого стегна у середній третині та на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу; смугопобіні садна на тильній поверхні основних фаланг 3-го (2) та 2-го пальців лівої кисті; на ліктьовій поверхні правого передпліччя у верхній третині. Кожне з вказаних тілесних ушкоджень, відноситься до легкого тілесного ушкодження, відповідно до п.п. 2.3.5 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». При цьому, суд вважає, що дати, зазначені у підсумку, а саме: 12.12.2012 року та 10.12.2012 року є технічною помилкою, і вважає правильними дати: 12.12.2011 року та 10.12.2011 року;

- рішення Подільського районного суду м.Києва від 27.03.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_4 відмовлено в позові до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, оскілки позивачем не доведено вчинення відповідачем протиправного діяння 10.12.2011 року, наявності причинного зв`язку між протиправним діянням відповідача і спричиненими ушкодженнями. - ухвала Апеляційного суду м.Києва від 23.05.2013 року, відповідно до якої рішення Подільського районного суду м.Києва від 27.03.2013 року залишено без змін.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, доведена повністю і вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст.125 ч.1 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При цьому судом не приймаються до уваги показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з приводу того, що обвинувачений приходив до потерпілої ОСОБА_4 та дверей ніхто не відкривав і він не наносив потерпілій тілесні ушкодження, оскільки їх показання спростовуються показаннями самої потерпілої ОСОБА_4 , показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснили, що ОСОБА_7 приходив до квартири ОСОБА_4 19.11.2011 року та 10.12.2011 року один та на ґрунті виниклого конфлікту з потерпілою наносив їй тілесні ушкодження. Їх показання об`єктивно підтверджуються висновками експерта №275/е від 04.03.2013 року та №277/е від 06.03.2013 року, відповідно до яких ОСОБА_4 отримала тілесні легкі тілесні ушкодження, які могли утворитися 19.11.2011 року та 10.12.2011 року від дії тупого предмету, а тому показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розцінюються судом як спроба допомогти ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності.

Деякі розбіжності в показаннях потерпілої та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 щодо питань хто викликав міліцію, скільки саме ударів та куди саме наносились, хто кому передавав дитину, на мають суттєвого значення для вирішення справи в цілому і судом не приймаються до уваги, оскільки з моменту подій минув тривалий час, а також судом враховуються індивідуальні особливості осіб з приводу сприйняття ними зазначених подій.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу обвинуваченого: ОСОБА_7 раніше не судимий, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, 2010 р.н. та 2014 р.н..

На підставі викладеного, враховуючи обставини скоєння злочинів, особу обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення буде призначення йому покарання у вигляді штрафу. При цьому, враховуючи, що злочинні діяння були вчинені у 2011 році; злочин, передбачений ст.125 ч.1 КК України, відповідно до класифікації злочинів відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 2 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень та відшкодування матеріальної шкоди в сумі 195 грн. за його дії 10.12.2011 року підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст..129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В даному судовому засіданні судом було встановлено вину обвинуваченого в спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій, тому судом не приймаються до уваги рішення Подільського районного суду м.Києва від 27.03.2013 року про відмову в задоволенні позову потерпілої до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди саме за дії від 10.12.2011 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 23.05.2013 року, оскільки, відмовляючи в позові суд виходив з того, що позивачкою та її представником не було доведено вчинення відповідачем протиправного діяння, наявності причинного зв`язку між протиправним діянням відповідача та спричиненими пошкодженнями. На сумку суду, рішення суду в порядку цивільного судочинства в даному випадку не має преюдиціального значення для суду під час судового розгляду в порядку кримінального судочинства, оскільки відповідно до вимог ст..90 КПК України цим рішенням не було встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України.

В той же час суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення моральної шкоду в сумі 10 тис.грн. безпідставно завищені і вважає за можливе, відповідно до вимог ст..23 ЦК України, залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, зменшити розмір відшкодування до 3 тисяч грн., що, на думку суду, є розумним та справедливим в даному випаду.

Вимоги про стягнення матеріальної шкоди в сумі 195 грн. підлягають задоволенню, оскільки потерпіла надала суду відповідну квитанцію про сплату за огляд та консультацію терапевта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

На підставі ст.49 КК України ОСОБА_7 звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 195 грн., всього 3 195 грн (три тисячі сто дев`яносто п`ять грн.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_7 - протягом 30 діб з дня вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя