Апеляційний суд Полтавської області
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді Ландар я О. В
суддів Денисенко Л. М., Павленка В. И,
за участю: прокурора Загребельного О. В.,
захисника ОСОБА_1, ОСОБА_2,
обвинуваченого ОСОБА_3,
розглянувши 09 березня 2010 року у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали справи за апеляцією захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 лютого 2010 року, -
Цією постановою скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Лубенського МВ ( з обслуговування м. Лубен та Лубенського району ) ГУМВС України в Полтавській області ГУМВС від 04 лютого 2010 року про порушення відносно ОСОБА_3 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України залишено без задоволення.
Як вбачається з матеріалів справи 03 лютого 2010 року, близько 13 години ОСОБА_3 перебуваючи у власному будинку, що по вул. 18 вересня, 56, під час необережного поводження з пістолетом « ТТ » спричинив потерпілому ОСОБА_4 вогнепальне поранення голови, в результаті чого той помер.
По даному факту наступного ж дня щодо ОСОБА_3 слідчим слідчого відділу Лубенського МВ ГУМВС України в Полтавській області порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 119 КК України.
З цього приводу захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 .і лютого 2010 року звернувся до місцевого суду із скаргою, вважаючи, шо на
час 1 порушення щодо його підзахисного кримінальної справи були відсутні достатні приводи і підстави для її порушення.
Відмовляючи в задоволенні скарги захисника ОСОБА_5, поданої порядку ст. 236-7 КПК України, суд першої інстанції, мотивував своє рішення достатністю в матеріалах справи фактичних даних, які вказують на наявність приводів і підстав для її порушення та законністю і обґрунтованістю винесеної слідчим постанови.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_1 Е вподаній апеляції вказує, що на момент порушення кримінальної справи слідчий не мав у своєму розпорядженні достатній даних, які безпосередньо б вказували на наявність ознак інкриміновано його підзахисному злочину, тому просить постанову суду скасувати, а матеріали справи направити новий судовий розгляд.
Колегія суддів, заслухавши доповідача по справі, думку прокурора Загребельного О. В. щодо законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції та відсутності підстав для задоволення поданої апеляції, пояснення захисника ОСОБА_1, з якими погодились захисник ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_3, про скасування постанови суду як незаконної, перевіривши матеріали справи та доводи, наведені в апеляції, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України при наявності закон: приводів та підстав прокурор, слідчий, орган дізнання, суддя, зобовязані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи та підстави до порушення справи, статтю кримінального закону за ознаками я порушується справа, а також дальше її спрямування.
З постанови про порушення кримінальної справи від 04 лютого 2010 року та матеріалів справи вбачається, що приводом до її порушення став рапорт помічника начальника оперативного чергового штабу Лубенські МВ про повідомлення чергового лікаря Лубенської центральної районної лікарні про смерть гр. ОСОБА_4, яка зумовлена вогнепальним пораненням голови. Даний рапорт зареєстрований районним райвідділом міліції в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються 03 лютого 2010 року за № 591/2, який відповідно до п. 1ч.1 ст. 94 КПК України і є приводом до порушення кримінальної справи.
Положеннями частини другої ст. 94 КПК України передбачено, що кримінальна справа порушується в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
Достатніми даними, що вказують на наявність таких ознак є фактичне існування доказів, які підтверджують час, місце, спосіб здійснення злочину Питання про достатність даних для порушення кримінальної справи
вирішується особою, що здійснює дізнання, слідчим, прокурором за їх внутрішнім переконанням з урахуванням сукупності відомостей, що містяться в початкових матеріалах.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржувана постанова про порушення кримінальної справи за фактом вбивства ОСОБА_4 через необережне поводження із зброєю є такою, що не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки на час її порушення у слідчого були достатні для цього приводи та підстави, а тому доводи захисника ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи без достатніх на те підстав є необгрунтованими.
Твердження апелянта про непричетність його підзахисного до вчинення цього злочину не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до чинного законодавства досліджувати докази, давати їм оцінку, розглядати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінальної справи по суті суди на даній стадії процесу не вправі.
На підставі наведеного та керуючись статтями 365, 366, 382 КПК У країни, колегія суддів апеляційного суду, -
Апеляцію захисника ОСОБА_1 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 лютого 2010 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Лубенкого МВ ( з обслуговування м. Лубен та Лубенського району ) ЕУМВС України в Полтавській області ЕУМВС про порушення щодо ОСОБА_6 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України - без змін.
СУДДІ
ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9