Справа № 743/1044/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/31/2016
Категорія - ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.015.270.220.000.219, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2015 року, постановлений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чистоголівка, Чорнобильського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту затримання.

Запобіжним заходом обрано тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 5 МОЗ України» 1223 грн. 22 коп. на відшкодування витрат на лікування потерпілого .

Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави процесуальні витрати в розмірі 738 грн. 64 коп..

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вироком районного суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу в якій просить його змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати. Вважає, що вирок суду є не повним та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження з тих підстав, що під час судового розгляду не з`ясовано обставини, що характеризують об`єкт і об`єктивну сторону злочину, який інкримінують обвинуваченому; всебічно і повно не досліджено ознаки, на підставі яких встановлюється суб`єктивна сторона злочину; поверхово досліджено відомості про особу обвинуваченого; не з`ясовано причини істотних протиріч у доказах (показах обвинуваченого, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_12 ); висновки вироку суду побудовано на припущеннях які не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Також з висновку судово-медичної експертизи № 496 від 06.07.2015 року вбачається, що у ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження, котрі виникли від дії гострого предмету, в тому числі і внаслідок удару косою. По давності утворення тілесні ушкодження можуть відповідати 02.06.2015 року. Вказані ушкодження могли виникнути внаслідок впливу однієї травмуючої дії.

Як встановив доведеним суд І інстанції, 02 червня 2015 року, близько 19 години, ОСОБА_7 , навпроти будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_12 один удар косою в область правого передпліччя та живота, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.

Заслухавши доповідача, прохання захисника задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає що вона підлягає частковому задоволенню.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 02.06.2015 р., приблизно, в 19.00 год., знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті сварки наніс ОСОБА_12 один удар косою в область правого передпліччя та живота, чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. (т. 1 а.п. 191)

В той же час місцевий суд у вироку вказав що тілесні ушкодження потерпілому було заподіяно навпроти будинку за вказаною вище адресою.

При цьому а ні з обвинувального акту а ні з вироку місцевого суду не можна зробити висновок було заподіяно тілесні ушкодження у дворі вказаного домоволодіння при самозахисті, як на те вказує обвинувачений, чи останній погнався за потерпілим і наніс йому тілесні ушкодження на вулиці, згідно версії ОСОБА_12 ..

Таким чином ні органом досудового розслідуванні ні місцевим судом не встановлено точне місце скоєння правопорушення, що позбавляє апеляційний суд можливості належним чином кваліфікувати дії ОСОБА_7 ..

Як видно із обвинувального акта та вироку районного суду, потерпілому було нанесено один удар в область правого передпліччя та живота.

А за висновком судово-медичної експертизи №469, у потерпілого мали місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правого надпліччя, проникаючого в праву плевральну порожнину, з пошкодженням правої легені, ускладненого напруженим пневмотораксом справа, травматичним шоком 11 ст.. (т. 1 а.п. 130 зворот)

Отже тілесні ушкодження потерпілого встановлені судово-медичним експертом суттєво відрізняються від тих, заподіяння яких інкриміновано обвинуваченому. Слово „живіт не є медичним терміном і про пошкодження живота потерпілого у вказаних висновках взагалі не йдеться.

Через невідповідність вироку суду першої інстанції вимогам КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості змінити вирок, ухвалити свій вирок чи закрити кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи неповноту судового розгляду та невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження висновків місцевого суду, викладених у вироку, він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді 1-ї інстанції. Прийняттям саме такого рішення у даному кримінальному провадження не буде порушено баланс прав і законних інтересів обвинуваченого та потерпілого.

При новому розгляді провадження, місцевому суду належить також ретельно перевірити доводи апеляційної скарги сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4