Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2013 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21.05.2012 року і за сукупністю вироків ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2014 року апеляції захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , а також апеляції засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок суду без змін.

28.04.2015 року і 30.06.2015 року ОСОБА_5 подав до суду першої інстанції клопотання про відновлення строку касаційного оскарження вироку щодо нього, поважність причин пропуску якого обґрунтовував тим, що під час етапування втратив процесуальні документи і через їх відновлення пропустив строк оскарження.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2015 року у задоволенні клопотання засудженого про відновлення строку касаційного оскарження відмовлено і його касаційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду.

_________________________________________
Справа № 11/796/251/2015
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляцію, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та відновити йому пропущений строк касаційного оскарження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, посилаючись на відсутність даних, які б підтверджували поважність причин пропуску ОСОБА_5 строку касаційного оскарження, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляцію належить задовольнити, з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , суд у постанові зазначив, що копії вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду були вручені йому під розписку 05.03.2014 року, і у своєму клопотанні від 30.06.2015 року засуджений поважних причин пропуску строку не навів, а тому відсутні підстави для його поновлення.

Між тим, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, засуджений після розгляду справи апеляційним судом 03.02.2014, 06.02.2014, 18.02.2014, 19.02.2014 подавав клопотання до Святошинського районного суду м. Києва та Апеляційного суду м. Києва з проханням направити копію вироку, яку він втратив під час перебування в слідчому ізоляторі, та ухвалу апеляційного суду, яка йому не направлялася, а також надати можливість ознайомитися з матеріалами кримінальної справи та протоколом судового засідання, повідомляючи про намір оскаржити постановлені щодо нього рішення в касаційному порядку (т.3 а.с.188, 196, 198, 200, 203, 209, 211).

Листом за підписом головуючого в суді першої інстанції від 19.02.2014 року засудженому повідомлено, що йому надавалася можливість ознайомитися із справою та протоколом після постановлення вироку, і до Київського СІЗО направлено копії судових рішень для вручення йому під розписку (т.3 а.с.192), однак вказана розписка до суду не повернулася. В подальшому листами від 24.02.2014, 05.03.2014, 14.03.2014 ОСОБА_5 надавалися аналогічні відповіді на його клопотання з приводу ознайомлення (т.3 а.с.201, 205, 212).

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про вжиття засудженим заходів до своєчасного подання касаційної скарги. Розписка ж, на яку посилається суд першої інстанції в постанові, підтверджує, що ОСОБА_5 отримав відповіді суду на заяви від 03.02.2014, 06.02.2014, а не копії судових рішень (т.3 а.с.206).

Не спростовані і доводи засудженого про те, що він не мав можливості своєчасно подати касаційну скаргу з причин втрати документів та їх відновлення, у зв`язку з чим закінчився строк касаційного оскарження, які викладені в клопотанні від 28.04.2015 (т.3 а.с.235).

Крім того, рішення суду першої інстанції суперечить конституційно закріпленому праву на судовий захист, яке полягає, у тому числі, у використанні всіх національних засобів правового захисту, до яких відноситься і право на касаційне оскарження.

Отже, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, і суд необґрунтовано відмовив засудженому у відновленні строку касаційного оскарження. Тому апеляція підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з поновленням строку касаційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366, 382 КПК України 1960 року, п.15 Перехідних положень КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року, якою ОСОБА_5 відмовлено у відновленні строку касаційного оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2013 року і його касаційну скаргу визнано такою, що не підлягає розгляду, скасувати.

Відновити засудженому ОСОБА_5 пропущений строк касаційного оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 13 серпня 2013 року.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3