АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/230/16 Справа № 209/46/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю підозрюваного- ОСОБА_6
захисника- адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, процесуального керівника, який приймав участь у суді першої інстанції- ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВПГУНП в Дніпропетровській області- ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Феодосія АРК, неодруженого, маючого вищу освіту, офіційно не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та обрано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком у два місяці, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 , на строк два місяці з 15 лютого 2016 року по 15 квітня 2016 року обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання на іншу адресу, із забороною йому у період з 21 години до 06 години залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із строком дії ухвали до 13 години, 15 квітня 2016 року, з роз`ясненням положення ч.5 ст.181 КПК України.
Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що прокурором та слідчим не доведено обставини, передбаченої п.3) ч.1 ст.194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний, має постійне місце проживання, малолітню дитину з цивільною дружиною, працює за наймом, має сталі соціальні зв`язки. Крім того підозрюваний визнає свою провину у вчиненні злочину, згідно пояснень слідчого сприяє слідству, по справі допитані потерпілий та свідки, інші підозрювані, тому суд не вбачає з боку підозрюваного перешкоджання проведенню досудового слідства та встановленню істини по справі. Також слідчий суддя вказав, що стороною обвинувачення не були не доведені обставини, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду, оскільки являється за викликами, крім того сам з`явився до суду для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не намагався ухилитися від слідчих дій, тому й прийшов до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, процесуальним керівником, який приймав участь у суді першої інстанції- ОСОБА_9 , подана апеляційна скарга, в якій останній, на підставі ст.36 КПК України, ст.177 КПК України, ст.178 КПК України, ст.194 КПК України, ст.309 КПК України, ст.310 КПК України, ст.395 КПК України, ст.396 КПК України, просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, яка винесена з порушенням норм КПК України. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який полягає у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло. Вина останнього повністю підтверджується наступними доказами: допитами потерпілого, підозрюваних, свідків, проведеними слідчими експериментами, речовими доказами, які долучені до матеріалів кримінального провадження, протоколами впізнання речей, осіб, висновками судово-медичних експертиз, протоколами огляду та проведеними тимчасовими доступами. Однак, при розгляді даного клопотання слідчий суддя не врахував вищевказані докази, а також те, що підозрюваний не має постійного місця роботи, а його посилання на те, що він працює за наймом і має на утриманні неповнолітню дитину не підтверджується жодними документами. Крім того, прокурор акцентує, що ОСОБА_6 після скоєння правопорушення переховувався від органів досудового розслідування, місцезнаходження його було встановлено лише під час санкціонованого обшуку 11 лютого 2016 року, тобто через місяць після скоєння. Окрім того, по кримінальному провадженню є особи, яких особисто знає ОСОБА_6 і тому перебуваючи під домашнім арештом, не визнаючи вину у повному обсязі, останній може чинити тиск відносно певних осіб, з метою зміни ними показів у суді.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який просив ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року- скасувати, постановити свою ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні; захисника та підозрюваного, які просили залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони обвинувачення без задоволення, вивчивши надані судом першої інстанції та слідчим матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
12 лютого 2016 року до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся старший слідчий слідчого відділу Дніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_11 із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 /а.с.п.1-2/, з посиланням у клопотанні на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від органів досудового слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в якому слідчим суддею зазначеного суду слідчому було відмовлено /а.с.п.36-37/.
Однак таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає необґрунтованим, невмотивованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам кримінального провадження виходячи з наступного.
Так, статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено, що нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, в тому числі окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України підтверджується наведеними у клопотанні слідчого про обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою доказами, а саме свідченнями потерпілого, інших підозрюваних, свідків, слідчими експериментами за участю інших підозрюваних, протоколами впізнання речей та протоколами впізнання осіб, в тому числі самого підозрюваного за фотознімками, висновками судово-медичних експертиз, протоколами огляду та проведеними тимчасовими доступами, які містяться у матеріалах судового та кримінального проваджень, дослідженими судом апеляційної інстанції, а про зазначені у клопотанні ризики свідчать в тому числі дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, пов`язаного з заволодінням чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному із проникненням у житло, не має постійного місця роботи.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого суддіпостановлене з істотним порушенням вимог зазначених вище статей кримінального процесуального закону, що є підставою, згідно з положеннями ч.1 ст.412 КПК України, для скасування ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про відмову у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюОСОБА_6 та постановленні апеляційною інстанцією, нової ухвали, з частковим задоволенням, як зазначеного вище клопотання, так і апеляції прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 .
Приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України /а.с.п.14-16/, що витікає з досліджених в тому числі в суді апеляційної інстанції матеріалів, доданих до клопотання, а саме протоколів допиту потерпілих, свідків, інших підозрюваних /а.с.п.5-6, 7-9, 10-13/, а також даних про особу підозрюваного /а.с.п.20-21/, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, запобігання таким ризикам, як переховування від органів досудового розслідування та суду, на що вказують як обставини інкримінованого у підозрі кримінального правопорушення /а.с.п.14-16/ та особлива тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, яке становить строк понад 10 років позбавлення волі, розуміючи які підозрюваний може переховуватися від вказаних органів, так і обставини явки підозрюваного до правоохоронного органу лише після викривальних свідчень інших підозрюваних, а також такого ризику, як незаконний вплив на інших підозрюваних, які знаходяться на волі, про що свідчить позиція підозрюваного, яка відрізняється від позиції інших підозрюваних в частині наявності корисного мотиву, враховуючи вік підозрюваного та стан його здоров`я, виходячи з розумності строків застосування запобіжного заходу, колегія суддів приходить до висновку, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України і тримання ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Доводи сторони захисту в частині даних, які характеризують особу підозрюваного, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 є раніше не судимим, має постійне місце проживання, одружений, з 23 лютого 2016 року буде працювати офіційно, хоча й заслуговують на увагу, однак в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, без врахування наведених ризиків, в даному випадку не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, так як не ставлять під сумнів висновки суду, щодо наявності обґрунтованої в ухвалі мети та підстав для обрання саме зазначеного вище запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою.
Таким чином, з урахуванням зазначеного, в контексті вимог вищевикладених норм кримінального процесуального закону, підозрюваному ОСОБА_6 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, відповідно до вимог ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів і має визначатись з урахуванням моменту фактичного затримання особи, тобто з 22 лютого 2016 року та тривати до 22 березня 2016 року, до 15 години 30 хвилин, включно, оскільки саме такого терміну, на думку колегії суддів буде достатньо для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій підозрюваного.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо інкримінованого підозрюваному злочину, вчиненому, як витікає з підозри, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.176 КПК України-ст.178 КПК України, ст.183 КПК України, ст.184 КПК України, ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, ст.196 КПК України-ст.198 КПК України, ст.309 КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.2) ч.3 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженому з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - скасувати.
Постановити нову ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВПГУНП в Дніпропетровській області- ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 березня 2016 року, до 15 години 30 хвилин.
Апеляцію прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4