Заводський районний суд м. Миколаєва
Провадження №1-кп/487/157/16
Справа № 487/41/16-к
В И Р О К
Іменем України
02.02.2016 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в м. Миколаєві, українця, громадянина України,
з середньою базовою освітою, одруженого, не працюючого, який
мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
26.04.2000 Ленінським райсудом м. Миколаєва за ч.3 ст. 140 КК
України(в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі із засто-
суванням ст. 46-1 КК України з відсрочкою виконання вироку на
2 роки зі сплатою штрафу в розмірі 680 грн;
15.01.2001 Ленінським райсудом м. Миколаєва за ст. ст. 140 ч.2,
140 ч.3, 187 ч.2, 42, 43 КК України до 4 років позбавлення волі та
конфіскації майна, 06.09.2004 був звільнений по кінцю терміна;
02.06.2006 Ленінським райсудом м. Миколаєва до 3 років позбав-
лення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття
покарання з іспитовим строком на 2 роки;
16.07.2008 Ленінським райсудом м. Миколаєва за ст. ст. 187 ч.2,
71 КК України до 8 років позбавлення волі та конфіскації майна,
14.01.2014 звільнився умовно-достроково на 1 рік 4 місяця 5 днів, -
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
03 грудня 2015 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у кафе "Флєбуст`єр", яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Фрунзе, 15/1, діючи повторно, по раптово виниклому умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, таємно, з барної стійки кафе викрав майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон "iPhone-5" вартістю 6499 грн, в якому знаходилась сім-карта оператора "Лайф", яка не представляє матеріальної цінності, чим завдав матеріальних збитків потерпілій на загальну суму 6499 грн. З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю за ч.2 ст. 185 КК України, підтвердив, що 03.12.2015 р. він, знаходячись у кафе "Флєбуст`єр", яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Фрунзе, 15/1, по раптово виниклому умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, таємно, з барної стійки кафе викрав майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон "iPhone-5", яким розпорядився на власний розсуд. Кається у скоєному.
Враховуючи, що потерпіла у цьому провадженні ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали угоду про примирення, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між сторонами була досягнута домовленість на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік, а згідно ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням на один рік, протягом якого зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
За таких обставин суд розглянув справу згідно положень ст. ст. 471, 473, 474 КПК України.
Обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд з наданими йому правами, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Укладена угода відповідає вимогам Кримінально-процесуального законодавства та закону.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним. А саме, визнати винним обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 473, 474, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Угоду між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення та призначення покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на один рік, а згідно ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням на один рік, протягом якого зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.
Згідно ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням на один рік, протягом якого зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речовий доказ - мобільний телефон "iPhone-5", який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , - залишити потерпілій.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Суддя ОСОБА_1