Справа № 487/4157/15-к
Провадження № 1-кп/487/399/15
УХВАЛА
Іменем України
04.08.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженню за за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186 і с. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського району м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186 і ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 днів строку запобіжного заходу у виді тримання обвинувачених під вартою з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не закінчився, вчинення обвинуваченими злочинів, які законом віднесені до категорії тяжких злочинів, відсутність у обвинувачених постійного місяця роботи та іншого джерела прибутку, які не одружені, не мають утриманців, неповнолітній ОСОБА_5 останній час не проживає з родичами, тобто не мають стійких соціальних зв`язків, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 раніше не судимі, ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 і ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, тому більш м`ягкі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень по справі, при цьому, вік та стан здоров`я не перешкоджають їхньому триманню в СІЗО.

В судовому засіданні захисники обвинувачених проти клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували з посиланням на те, що не існують ризики вказані прокурором. В свою чергу, захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, не буде переховуватися від судового слідства, відшкодував матеріальну шкоду потерпілому. Захисник ОСОБА_10 також заявиви клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та законні представники проти заявленого клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва 04.06.2015 року.

Ухвалою слідчого судді від 10.04.2015 року обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обрано запобіжних захід у виді тримання під вартою до 08.06.2015 року.

Під час підготовчого судового засідання ухвалою суду від 05.06.2015 року обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04.08.2015 року.

Судовий розгляд по справі продовжується, але закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі беручи до уваги особу обвинувачених, які ОСОБА_5 і ОСОБА_4 раніше судимі, ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 і ч. 2 ст. 187 КК України, вчинили злочини, які віднесені законом до категорії тяжких злочинів, не працюють, офіційного доходу не мають, не одружені, не мають утриманців, неповнолітній ОСОБА_5 останній час не проживає з родичами, тобто не мають стійких соціальних зв`язків, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, тому суд приходить до переконання, що прокурором доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні, та більш м`ягкі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень по справі, а вік та стан здоров`я обвинувачених, які не мають ознак хвороби, не перешкоджають їхньому триманню в СІЗО.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Доводи захисників обвинувачених суд не приймає до уваги.
Керуючись ст.ст. 177, 314-316, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 01 жовтня 2015 року до 11-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 01 жовтня 2015 року до 11-00 годин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 01 жовтня 2015 року до 11-00 годин.

В задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1