Справа № 462/6707/14-к

У Х В А Л А

23 жовтня 2014 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 щодо протиправного ненадання відповіді-процесуального документу йому, як потерпілому, у формі постанови потерпілому ОСОБА_3 на клопотання № 1,2 від 08 та 12.09.2014р. такою, що не відповідає кримінальному процесуальному законодавству, незаконною та протиправною; зобов`язати слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 виготовити належний процесуальний документ у формі постанови на його клопотання № 1,2 від 08 та 12.09.2014р. Свої вимоги мотивує тим, що слідчим ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002804. Ним як потерпілим у вищевказаному провадженні, було подано до слідчого два клопотання від 08.09.2014 року та від 12.09.2014 року, в яких він просив надати копію постанови про визнання потерпілим. Проте слідчий так і не надав копію вказаною постанови, і тому вважає, що слідчим були порушені вимоги КПК України.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, з мотивів викладених у ній.

У судове засідання не з`явився слідчий, кримінальне провадження не надав, проте це не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Заслухавши думку скаржника, оглянувши матеріали скарги, прихожу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як убачається з матеріалів скарги слідчим Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002804.

ОСОБА_3 , який є потерпілий у вищевказаному провадженні, подав до слідчого два клопотання від 08.09.2014 року та від 12.09.2014 року, в яких просив надати йому копію постанови про визнання його потерпілим.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Беручи до уваги положення, які закріплені у ст.ст. 55,220 КПК України, а також зміст клопотань скаржника від 08.09.2014 року та від 12.09.2014 року, слідчий був зобов`язаний в строк не більше трьох днів з моменту їх подання вручити ОСОБА_3 або постанову про визнання скаржника потерпілим, або постанову про відмову у задоволенні клопотання, з урахуванням вимог ст. 55 КПК України.

Проте, слідчий не надав слідчому судді доказів, які б вказували на те, що ним за результатами розгляду клопотань ОСОБА_3 виносилася одна з двох вищевказаних постанов.

Враховуючи наведене, вважаю, що слідчий допустив бездіяльність під час розгляду клопотань від 08.09.2014 року та від 12.09.2014 року, і тому його слід зобов`язати розглянути зазначені клопотання та за результатами їх розгляду винести вмотивовану постанову в порядку та строки визначені діючим законодавством.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльність слідчого, то відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний та не підлягає розширеному тлумаченню, до цього переліку не входить ухвала про визнання протиправною бездіяльності слідчого.

За таких обставин, у повноваження слідчого судді не входить винесення ухвали про визнання протиправною бездіяльності слідчого, і тому у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 306,307,318-380 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 розглянути у встановленому законом порядку клопотання ОСОБА_3 від 08.09.2014 року та від 12.09.2014 року та за результатами розгляду клопотань винести вмотивовану постанову в порядку та строки визначені діючим законодавством.

В решті задоволення скарги відмовити.

Ухвала в силу ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Секретар судових засідань: ОСОБА_2