Провадження № 11-кп/792/101/15
Категорія: ч.1 ст.190, ч.3 ст.185, ч2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001060 від 13.03.2014 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст. 185. ч.2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання:
- за ч.1 ст.190 КК України - штраф в розмірі 850 грн.,
- за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі,
- за ч.2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки.
В строк відбуття покарання зараховано час утримання під вартою з 21.05.2014 року по 23.07.2014 року включно.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_10 змінено з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
ОСОБА_10 звільнено з під варти з зали суду.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2013 року за ч. 2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2013 року остаточно визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
До набрання виром законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_11 залишено попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахується з 23.07.2014 року, зараховано в строк відбуття покарання час утримання під вартою з 13.03.2014 року по 22.07.2014 року включно.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
- вироком Хмельницького міськрайонного суду від 27.10.2011 року за ч.1 ст. 186 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71,72 КК України шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 27.10.2011 року остаточно визначено 4 роки позбавлення волі та штраф в сумі 1700 грн., який слід виконувати самостійно.
На підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту ОСОБА_12 частину покарання скорочено наполовину, визначено до відбуття 2 роки позбавлення волі та штраф в сумі 850 грн., який слід виконувати самостійно.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_12 залишено попередній - домашній арешт.
Ухвалено строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_12 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнуто з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави по 78 грн. 62 коп. процесуальних витрат з кожного.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 667 грн. 62 коп. процесуальних витрат.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду 04.12.2012 року біля 23 години неподалік одного з кіосків, що поряд з будинком №19 по вул. Інститутській в м. Хмельницькому, ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном, попросив у неповнолітнього ОСОБА_13 мобільний телефон ніби - то для того, щоб зателефонувати. Отримавши від ОСОБА_13 належний його матері ОСОБА_14 мобільний телефон «Samsung Galaxy GT 19100» вартістю 1999 грн. з картою пам`яті об`ємом 1 Гб вартістю 30 грн., зі стартовим пакетом «Київстар» вартістю 30 грн., на рахунку якого знаходились кошти в сумі 15 грн., ОСОБА_10 , зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_13 , повідомив останнього, що для здійснення телефонного дзвінка в особистих справах відійде за ріг будинку, після чого з місця пригоди з вказаним майном зник, заподіявши ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 2074 грн.
З метою викрадення чужого майна ОСОБА_10 12.02.2014 року біля 15 год., вирвавши скобу навісного замка, відчинив вхідні двері однієї з кімнат будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_15 : сумку для ноутбука «Dicota» вартістю 150 грн., ноутбук марки «ASUS K55VD SX245D» із зарядним пристроєм до нього вартістю 4500 грн., безпровідний маніпулятор (мишку) марки «Logitech» вартістю 150 грн., провідний маніпулятор (мишку) марки «Micrsoft» вартістю 80 грн., флеш карту пам`яті марки «Transcend» ємкість 8Gb вартістю 70 грн., безпровідниковий 3G інтернет модем вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім-картка «Діджус» оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., а всього майна загальною вартістю 5175 грн.
12.03.2014 року біля 23 год. 00 хв. неподалік будинку №36/1, що по вул. Прибузькій в м. Хмельницькому ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , невстановлена особа, та перебуваючий в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось у поштовху ОСОБА_16 потерпілої, від якого та впала, відкрито вкрали у неї майно загальною вартістю 767 грн. 03 коп., а саме: з рук вирвали жіночу сумку вартістю 210 грн., в які знаходились чоловічі джинсові штани вартістю 300 грн., фарба для волосся «Гарнієр» вартістю 26 грн., візитка «Дельта Банк», пластикова карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», візитка з написом на поверхні «Богатир», товарний чек та паспорт громадянки України ОСОБА_17 , а з лівого вуха зняли золоту сережку вагою 1 гр. вартістю 231 грн. 03 коп.
Від обвинуваченого ОСОБА_11 надійшла апеляційна скарга, в якій він ставить питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження за відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст.186 КК України.
Вину свою у вчиненні злочину не визнає, зазначає, що 12.03.2014 року з обвинуваченим Редькою він зустрівся випадково, а під час вчинення ним злочину він втік з місця події, не бажаючи приймати участь. При цьому, ОСОБА_11 вказав, що судом при винесені вироку було враховано неправдиві покази обвинуваченого ОСОБА_10 , який неодноразово їх змінював, а також оговорив його та ОСОБА_12 , тому що мав неприязні стосунки з обвинуваченими, а також хотів щоб йому зарахували як пом`якшуючу обставину - щире каяття. Покази ОСОБА_12 , апелянта та потерпілої ОСОБА_7 в суді взагалі не було взято до уваги. Вважає, що суд неправомірно послався на її покази, які були дані на досудовому слідстві під час проведення слідчої дії, такої як впізнання. Також вказує, що судом не було взято до уваги, що протягом судового слідства він давав правдиві, послідовні показання.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить скасувати вирок в частині його обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, при цьому посилається на однобічність та неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону.
23 лютого 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області оголошений розшук ОСОБА_12 .. Судове провадження стосовно ОСОБА_12 зупинено до його розшуку. Продовжено судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 .
Обвинувачений ОСОБА_10 вирок суду не оскаржив.
Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги ОСОБА_11 , думку потерпілої ОСОБА_7 , прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_11 без задоволення.
Винність ОСОБА_11 у вчиненні зазначених злочинних дій підтверджується наявними доказами у кримінальному провадженні та відповідають фактичним обставинам справи.
Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_11 , винність останнього у вчиненні пограбування потерпілої ОСОБА_7 підтверджується послідовними показаннями ОСОБА_10 , як під час досудового розслідування, в тому числі під час проведення з його участю слідчого експерименту, так і в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції.
Зокрема ОСОБА_10 пояснював, що ОСОБА_11 приймав участь в пограбуванні ОСОБА_7 , причому саме ОСОБА_11 виривав з рук потерпілої сумку, що вони втрьох перевіряли вміст викраденої сумки, що саме ОСОБА_11 віддав виявлені у цій сумці джинси ОСОБА_12 , а сумку викинув. Після чого вони втрьох спалили непотрібні речі.
Та обставина, що ОСОБА_11 приймав участь у пограбуванні ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 підтверджується показаннями потерпілої в судовому засіданні апеляційного суду. При цьому, ОСОБА_7 зазначила, що саме ОСОБА_18 виривав з її рук сумку, в якій знаходились ті речі на які вказував ОСОБА_10 .
Колегії суддів не має підстав не довіряти цим показанням обвинуваченого ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_7 , оскільки вони послідовні і узгоджуються з іншими доказами.
Згідно даних протоколу пред`явлення осіб для впізнання, потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_11 , як особу , що разом з іншими нападниками пограбувала її, зокрема вирвала у неї з рук сумку (Т1 а.п.59-60).
Як вбачається з даних протоколу огляду місця події, проведеного з участю обвинуваченого ОСОБА_10 у вказаних місцях виявлено попелище, з якого було вилучено обгорілу частину візитки «Дельта Банк» на ім`я ОСОБА_19 пластикова картка «Київстар», візитка з написом «Богатир», аркуш паперу з написом «товарний чек», а за сараєм чорну жіночу сумку (Т1 а.п.52-55).
Дану сумку, зі слів потерпілої ОСОБА_7 , у неї викрали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інша особа.
Зазначені обставини справи спростовують пояснення ОСОБА_11 про те що, він перебуваючи неподалік від потерпілої ОСОБА_7 в момент вчинення злочину не приймав участі в її пограбуванні.
Суд проаналізувавши всі докази у справі у їх сукупності, обґрунтовано розцінив показання ОСОБА_11 про його непричетність до вчиненого злочину, як намір уникнути кримінальної відповідальності, а його вину визнав повністю доведеною.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вправі був посилатися на показання потерпілої ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні, колегія суддів до уваги не приймає. Потерпіла в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердила свої показання про участь ОСОБА_11 у вчиненні її пограбування, пояснивши що в засіданні суду першої інстанції піддавшись впливу родичів обвинувачених, змінила показання, які давала на досудовому розслідуванні і не визнала ОСОБА_11 особою, яка її пограбувала. Усвідомивши помилковість своєї поведінки в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду чітко зазначила, що на досудовому розслідуванні давала показання, які відповідали дійсності і ОСОБА_11 є тією особою, яка вчинила щодо неї злочин.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі, про те що, впізнання ОСОБА_11 потерпілою ОСОБА_7 проводилось з порушенням вимог КПК України перевірені колегією суддів і не знайшли свого підтвердження. Допитані судом за клопотанням захисту в якості свідків: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 (статисти, які були присутні під час цієї слідчої дії) заперечували факти здійснення будь - яких підказок потерпілій.
Твердження обвинуваченого про те, що статисти за зростом, розміром та кольором волосся різко відрізнялися від нього, не знайшли свого підтвердження і обґрунтовано не взяті до уваги судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що вирок суду ґрунтується на припущеннях, не відповідають дійсності і суперечать сукупності доказів у кримінальному провадженні, яким суд дав вірну кримінально правову оцінку.
Дії ОСОБА_11 за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані вірно. Призначене йому покарання відповідає вимогам ст.65 КК України та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2014 року стосовно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2