Справа № 462/1462/14-к
У Х В А Л А
04 грудня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у колегіальному складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

представника потерпілих: адвоката ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченої: адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові матеріали кримінального провадження №0000053 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, суд, -

в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України надійшов до Залізничного районного суду м. Львова для розгляду по суті.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.03.2014року призначено до судового розгляду.

У зв`язку зі зміною складу суду, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2015року постановлено розпочати судове провадження у кримінальному провадженні №0000053 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України зі стадії підготовчого судового провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.12.2015року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити судовий розгляд у кримінальному провадження, надавши письмову промову.

Захисником обвинуваченої адвокатам ОСОБА_8 заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, яке підтримане було захисником ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_9 , в якому на обґрунтування наголосив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 291 та 91 КПК України, а також положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, надавши суду у письмовому вигляді.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні у всьому поклався на розсуд суду.

Вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, мотиви, викладені в клопотанні захисника, суд вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема: п.3 - анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); п.5 - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Проте, обвинувальний акт вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_9 заволоділа коштами ТзОВ «Альянс Сервіс Україна» та ТзОВ «Фокс Дистриб`ютор» на загальну суму 533 141,7 грн., тобто визначено, що шкоду заподіяно юридичним особам. З обвинувального акту вбачається, що потерпілим визнано фізичну особу, якій згідно викладених обставин кримінального правопорушення шкода не заподіювалась. В той же час обвинувальний акт не містить відомостей щодо визнання потерпілих вказаних юридичних осіб та такі в акті як потерпілі не зазначені.

В обвинувальному акті, при формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_9 , зокрема, зловживаючи довірою керівництва товариства шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа коштами, що є кваліфікуючою ознакою ч.3 ст. 190 КК України. При цьому, дії ОСОБА_9 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст. 190 КК України.

Крім цього, обвинувальний акт взагалі не містить жодного обґрунтування правової кваліфікації, а саме за ч.4 ст.190 КК України (відсутні покликання на будь-які кваліфікуючі ознаки).

Таким чином, обвинувальний акт не містить обґрунтування правової кваліфікації, а наведені обґрунтування і формулювання обвинувачення не відповідають диспозиції ч.4 ст.190 КК України.

Суд враховує, що відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення може призвести, у випадку судового розгляду такого обвинувального акту, до порушення права обвинуваченого на захист, як однієї з конституційних гарантій і засад кримінального провадження.

Крім цього, у обвинувальному акті у стверджувальній формі зазначено, що ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України. В порушення вимог п.2 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод таке викладення фактичних обставин вказує, що слідчий та прокурор порушили презумпцію невинуватості, оскільки обвинувального вироку стосовно ОСОБА_9 судом не ухвалено.

У відповідності ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено в законному порядку». На підтвердження зазначеної норми, захисник посилається як на підставу задоволення клопотання на рішення Європейського суду з прав людини від 23.10.2008 року у справі «Хужин та інші проти Росії», від 10.12.2009року ( остаточне 10.03.2010 року) у справі «Шагін проти України», яке звучить наступним чином «Суд повторює, що принцип презумпції невинуватості, закріплений в пункті 2 статті 6 Конвенції, є одним з аспектів права на справедливий судовий розгляд кримінальної справи, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, зокрема презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини. Статтею 17 Кодексу передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено і встановлено вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, як джерело права.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи, що вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, то такий підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.291, 314, 371, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 повернути прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підпис/

/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1