31.10.2013.

Справа № 642/9777/13к
№ 1кс/642/2641/13
УХВАЛА
Попередня правова кваліфікація вищевказаного злочину визначена прокуратурою району за ч. 4 ст. 368 КК України.
Відповідно до даних Державного реєстру виконавчих проваджень про залишок незавершених виконавчих проваджень Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції, станом на 26.10.2013 в провадженні головного державного виконавця ОСОБА_5 знаходиться виконавче провадження № 32206124 за виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом м. Харкова, № 2-368 від 28.10.2011 року, боржником в якому виступає ОСОБА_6 , стягувачем ПАТ ПУМБ.
Згідно ст. 40 Закону України Про виконавче провадження у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання органами внутрішніх справ.
На підставі вищевикладеного, Ленінським ВДВС Харківського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 32206124, накладено арешт та розшук на транспортний засіб Форд Скорпіо, д.н.з. НОМЕР_1 , 1995 року випуску, який належить ОСОБА_6 .
Також в ході слідства встановлено, що 18.09.2013 ОСОБА_7 , який діє за довіреністю ОСОБА_6 від 11.07.2009 року за реєстром № 3466, видав довіреність на ім`я ОСОБА_4 , якою уповноважив останнього бути представником в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в тім числі у відповідних органах нотаріату, комісійних магазинах, Державтоінспекції з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією, розпорядженням та страхуванням автомобіля Форд Скорпіо, д.н.з. НОМЕР_1 , 1995 року випуску.
Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 підозрюється в тому, що приблизно на початку вересня 2013 року (точної дати в ході слідства не встановлено) ОСОБА_4 звернувся до головного державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 , на виконанні якого перебуває виконавче провадження № 32206124, з приводу накладених виконавчою службою арешту та розшуку автомобіля Форд Скорпіо, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується його родич на підставі довіреності на ім`я ОСОБА_4 . ОСОБА_5 відповів, що йому необхідно знайти матеріали даного виконавчого провадження та вони домовились зустрітись з даного приводу через деякий час.
Потім зустрівшись знову з приводу вищевказаного питання в ході спілкування ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про те, що питання про зняття арешту він вирішити не в змозі, а також повідомив, що він вправі своєю постановою зняти розшук з арештованого автомобіля, а в противному випадку він вилучить даний транспортний засіб за допомогою евакуатора та доставить на штраф майданчик. В зв`язку з цим, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 , що для зняття розшуку з автомобіля останній повинен передати йому грошові кошти в сумі 500 доларів США.
Таким чином, ОСОБА_4 під тиском ОСОБА_5 змушений піддатися вимозі надання неправомірної вигоди та 26.10.2013 року близько 14 год. 30 хв., зустрівшись за попередньою домовленістю та знаходячись в адмінбудівлі Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 постанову про зняття розшуку з автомобіля Форд Скорпіо, д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього, вийшовши з будівлі, знаходячись на розі вулиць Полтавський шлях та Маліновського в м. Харкові, ОСОБА_4 передав головному державному виконавцю Ленінського відділу виконавчої служби ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 4000 грн. за вчинення в його інтересах дій, з використанням свого службового становища.
26.10.2013 року ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, був допитаний в якості підозрюваного, підтвердив встановлені слідством обставини вчинення злочину, вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щоро розкаявся.
29.10.2013 року старший прокурор прокуратури Ленінського району м. Харкова ОСОБА_3 звернувся з клопотанням в порядку ст. 170 КПК України про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а саме: грошових коштів в сумі 4000 гривень (8 купюр номіналом 500 грн.) з наступними серійними номерами: ЛВ7928078, ЛБ4185656, ГТ0108038, ЗБ2925757, ВИ3840990, ЗБ2674035, ВИ5167689, ВА5939986; вилучених змивів з правої та лівої долоні рук ОСОБА_5 та службового посвідчення головного державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 , посилаючись на те, що грошові кошти (неправлмірна вигода) в сумі 4000 грн. є такими, що набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, а вилучені змиви з долоней рук ОСОБА_5 та службове посвідчення останнього можуть нести у собі інформацію щодо протиправної діяльності ОСОБА_5 , та у своїй сукупності їхня втрата перешкодить розслідуванню вказаного кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки арешт зазначеного в клопотанні майна необхіден для проведення повного та обєктивного розслідування даного кримінального провадження.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як зазначено у статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Вищезазначене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, фактично є речовими доказами у кримінальному провадженні та не можуть бути використані в подальшому для забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, у підозрюваного ОСОБА_5 відсутнє на них право власності, тому передбачені ст. 170 КПК України підстави для накладання арешту на майно відсутні, а тому клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 168, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1