Справа № 132/2112/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корделівка, Калинівського району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, згідно ст. 89 КК України не судимого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської районної

прокуратури Вінницької області ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

11.04.2015 року біля 01:30 год ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в кафе «Мальва» за адресою: м. Калинівка, вул. Леніна, 38, маючи умисел на заволодіння чужим майном , з корисливих мотивів, таємно, вчинив крадіжку жіночої сумочки, що знаходилась на столику в кафе без нагляду, яка належала ОСОБА_9 , вартістю 250 грн , в якій знаходилися її особисті речі, а саме: мобільний телефон «Fly 431» вартістю 600 грн. з сім картою «Київстар» вартістю 10 грн.; гаманець чорного кольору вартістю 150 грн., грошові кошти в сумі 600 грн.; косметичка вартістю 100 грн. з косметикою на загальну сум 300 грн , а також мобільний телефон «Samsung S7662», вартістю 800 грн. з чохлом вартістю 50 грн., флеш картою ємкістю 4 Gb вартістю 50 грн. та двома сім картами «Лайф» і «Київстар», що належить ОСОБА_6 , після чого вийшов з кафе , викрадену сумку викинув біля ломбарду, неподалік кафе «Мальва», а речі, що знаходились в сумці, перевіз за місцем свого проживання в с. Корделівка , Калинівського району, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2010 грн., а потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 950 грн.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в зміненому обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 .

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих, свідків, а також дослідити докази, що будуть надані сторонами судового провадження та докази, що характеризують особистість обвинуваченого .

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині не визнав , суду показав, що вечором 11.04.2015 року він з ОСОБА_10 відпочивали в кафе «Мальва» , вживалипиво, там познайомилися з дівчатами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які пересіли за їх столик. Через якийсь час, дівчата сказали, що йдуть танцювати, ОСОБА_12 залишила свою жіночу сумочку і попросила за нею подивитися . Дівчат довго не було, йому треба було уже додому, тому він забрав сумочку і з нею поїхав додому. На другий день в сумочці подзвонив телефон ОСОБА_12 , дзвонила остання, він її повідомив, що сумка в нього, в цей же день вона приїхала до нього в с. Корделівка і забрала сумку, всі речі були на місці, але сказала, що немає 1500 грн. Щоб уникнути неприємностей, він 20.04.2015 року повернув ОСОБА_13 1500 грн під розписку. Через тиждень приїхали працівники міліції і повідомили йому, що є заява потерпілих про викрадення сумочки. Покази потерпілої ОСОБА_6 , що сумочку своєї подруги ОСОБА_11 , вона в той вечір знайшла біля кафе і сумочка була порожньою він прокоментувати не може. Не заперечує, що сумочку забрав з собою, але він її повернув ОСОБА_11 разом з телефонами і речами, що були там на наступний день, умислу на крадіжку не було.

Незважаючи, що ОСОБА_3 не визнає своєї вини у вчиненому злочині, його вина повністю доведена доказами, добутими в судовому засіданні, а саме:

Так, потерпіла ОСОБА_11 суду показала, що дійсно 11.04.2015 року біля 01: 00 год вона разом з подругою ОСОБА_6 відпочивали в кафе « Мальва« , поряд з їх столом сиділи за окремим столом її знайомий ОСОБА_14 , обвинувачений та ОСОБА_10 , коли вона йшла танцювати, то залишила свою жіночу сумочку своєму знайомому під нагляд в них на столі . Після танців повернулася, то сумочки на столі не було, знайомий ОСОБА_14 сказав, що не бачив , де поділася сумочка. Її подруга ОСОБА_6 викликала працівників міліції. На другий день 12.04.2015 року разом з слідчим Калинівського РВ УМВС ОСОБА_15 поїхали в кафе і там проглянули камери відео спостереження і вона побачила , як обвинувачений ОСОБА_3 забирає зі столу її сумочку і йде на вихід з кафе. Через 2 дні їх викликали в міліцію і ОСОБА_3 в присутності начальника карного розшуку ОСОБА_16 повернув два мобільних телефони і пустий гаманець, а за все інше пообіцяв віддати гроші. Приблизно 20.04.2015 року повернув її 1500 грн., а 500 грн мав віддати через декілька днів. Вона написала розписку, що претензій немає. На наступний день під час допиту її працівником карного розшуку, на пропозицію начальника карного розшуку ОСОБА_16 , враховуючи , що телефони та частина грошей їм були повернуті, вона пояснила, що сумочку ОСОБА_3 дала самостійно і написала заяву, щоб проти нього не порушували кримінальну справу. Потім її викликав слідчий і сказав, що справу не можна закрити і став проводити слідство. Обвинувачений на допити не зявлявся, шкоду повністю її так і не відшкодував, перестав визнавати себе винним . Під час її допиту слідчим вона стверджувала, і в даний час стверджує, що її сумочку було викрадено ОСОБА_3 , вона її добровільно не давала обвинуваченому, начальник карного розшуку ОСОБА_16 ввів її в оману, погрожував, тому вона давала такі первинні покази . Цивільний позов підтримує частково, просить стягнути з обвинуваченого 510 грн , як різницю між сумою 2010 грн викраденого майна та сумою 1500 грн добровільно повернутих коштів , а також 500 грн витрат на правову допомогу, Позовні вимоги в частині стягнення 5000 грн на відшкодування моральної шкоди просить залишити без розгляду..

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що дійсно 11.04.2015 року біля 01: 00 год вона разом з ОСОБА_11 відпочивали в кафе « Мальва « , поряд з їх столом сиділи за окремим столом їх знайомий ОСОБА_14 та ще двох незнайомих її хлопців, пізніше стало відомо , що це були обвинувачений та ОСОБА_10 , коли вони йшли танцювати, то ОСОБА_11 залишила свою жіночу сумочку ОСОБА_17 під нагляд в них на столі . Після танців повернулися, то сумочки на столі не було, ОСОБА_18 сказав, що не бачив , де поділася сумочка. Вона викликала працівників міліції, так як там був її мобільний телефон, телефон ОСОБА_11 , її гроші та інше майно. Потім на вулиці , недалеко від кафе, біля ломбарду вона знайшла сумочку, яка була пустою. На другий день, 12.04.2015 року ранком разом зі слідчим Калинівського РВ УМВС ОСОБА_15 поїхали в кафе і там проглянули камери відео спостереження , вони побачили , як обвинувачений ОСОБА_3 забирає зі столу сумочку і йде на вихід з кафе. Через 2 дні їх викликали в міліцію і ОСОБА_3 в присутності начальника карного розшуку ОСОБА_16 повернув ОСОБА_11 її телефон і пустий гаманець, а також повернув і її викрадений телефон «Samsung S7662» з чохлом та двома сім картами «Лайф» і «Київстар», проте в телефоні була зламана кришка, був розірваний чохол , ОСОБА_3 пообіцяв відшкодувати шкоду добровільно, вона написала розписку, що претензій немає. На наступний день під час допиту її працівником карного розшуку, на пропозицію начальника карного розшуку ОСОБА_16 , враховуючи , що телефони її був повернутий, вона пояснила, що сумочку ОСОБА_3 повернув добровільно , виникло непорозуміння . Потім їх викликав слідчий і сказав, що справу не можна закрити і став проводити слідство. Обвинувачений на допити не зявлявся, шкоду її так і не відшкодував. Під час її допиту слідчим вона стверджувала, і в даний час стверджує, що сумочку ОСОБА_11 . ОСОБА_3 викрав умисно, ніхто його не просив придивлятися за сумочкою, після того, як встановили хто викрав сумочку , то телефони її повернув начальник карного розшуку ОСОБА_16 ,, який заінтересований в справі, він ввів їх в оману, погрожував, тому вона і ОСОБА_11 давали такі первинні покази . Цивільний позов підтримує , просить стягнути з обвинуваченого 950 грн , так як в її телефоні пошкоджена кришка, розірваний чохол. Позовні вимоги в частині стягнення 5000 грн на відшкодування моральної шкоди просить залишити без розгляду..

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 11.04.2015 року біля 01: 00 год він разом з ОСОБА_3 відпочивали в кафе « Мальва « , за їх столик підсіли ще двох незнайомих йому дівчат, пізніше стало відомо , що це були ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Коли вони з ОСОБА_3 їхали в автомобілі таксі додому, то він побачив в нього жіночу сумочку і той пояснив, що забрав сумочку у дівчат, щоб не загубилася.

Свідок ОСОБА_19 суду показав , що він працює на посаді оперуповноваженого відділення карного розшуку Калинівського РВ УМВС, він виїздив на місце злочину, потерпіла ОСОБА_6 сказала , що у її подруги ОСОБА_11 викрали жіночу сумочку, де були їх мобільні телефони і інші особисті речі. Чи знайшли той вечір сумочку він не пам`ятає. Самої потерпілої ОСОБА_11 не було, тому домовилися , що вона прийде ранком в міліцію і напише заяву про крадіжку.

Свідок ОСОБА_16 суду показав , що він працює на посаді начальника відділення карного розшуку Калинівського РВ УМВС . 12.04.2015 року він відбирав пояснення в потерпілих про крадіжку сумочки, а потім через деякий час до нього прийшли потерпілі і ОСОБА_11 сказала, що сумочку її повернули, претензій немає, написала розписку. Він особисто не повертав мобільні телефони потерпілим.

Свідок ОСОБА_15 суду показав , що він працює на посаді слідчого Калинівського РВ УМВС, він в складі слідчої групи виїздив на місце злочину, потерпіла ОСОБА_6 сказала , що у її подруги ОСОБА_11 викрали жіночу сумочку, де були їх мобільні телефони та інші особисті речі ОСОБА_11 , огляд місця пригоди не проводився, так як самої потерпілої ОСОБА_11 не було, тому домовилися , що вона прийде ранком в міліцію і напише заяву про крадіжку. Ранком 12.04.2015 року він прийняв заяви від потерпілих про крадіжку сумочки, він разом з потерпілими їздив в кафе і там проглянули камери відео спостереження , вони побачили , як обвинувачений ОСОБА_3 забирає зі столу сумочку і йде на вихід з кафе. Правопорушення було внесено в ЄРДР, після чого він дав доручення працівникам карного розшуку допитати ОСОБА_20 і потерпілих.. На наступний день потерпілі в начальника карного розшуку ОСОБА_16 отримали мобільні телефони і гаманець. Під час допиту потерпілих вони пояснювали, що коли їм на наступний день повернули телефони, то за пропозицією начальника карного розшуку ОСОБА_16 написали заяви, що претензій до ОСОБА_3 не мають, шкода відшкодована, сумочку ОСОБА_11 давала добровільно, що вийшло непорозуміння. Потерпілі хотіли забрати свої заяви, але він їм пояснив, що злочин внесено в ЄРДР і заяву забрати неможливо. В ході досудового слідства, було встановлено, що потерпіла ОСОБА_11 добровільно не давала ОСОБА_3 свою сумочку, її було викрадено і її знайшла на вулиці, біля ломбарду ОСОБА_6 .

В судовому засіданні безпосередньо були досліджені докази, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- протокол огляду предмета від 12.04.2015 року, згідно якого вбачається , що предметом огляду є відеозапис з камер відео спостереження в кафе « Мальва «, записаний на компакт-диск DVD-R з серійним номером 3055518-RЕ А 11860, який долучений до протоколу. Під час відтворення даного відеозапису в судовому засідання всім учасникам судового провадження видно, як обвинувачений ОСОБА_3 забирає зі столу в залі кафе жіночу сумочку потерпілої ОСОБА_11 , яка має прямокутну форму та шлейку до плеча, після чого він йде на вихід з кафе з сумочкою через плече; ( а.с.57-58 ).

-

- протокол огляду предмета від 13.05.2015 року, згідно якого вбачається, що предметом огляду

є жіночка сумочка чорного кольору, яка має прямокутну форму та шлейку до плеча, яка

після огляду повернута потерпілій ОСОБА_11 ; ( а.с. 59-61 ).

- розписки потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 від 19.04.2015 року про отримання ними від працівників міліції викрадених у них їх мобільних телефонів; ( а.с. 67-68 ) .

- копія розписки потерпілої ОСОБА_11 від 20.04.2015 року про отримання нею від обвинуваченого ОСОБА_3 1500 грн; ( а.с. 73 )

- копія рапорту оперативного чергового Калинівського РВ УМВС від 11.04.2015 року про повідомлення ОСОБА_6 викрадення в кафе « Мальва « жіночої сумочки з речами ( а.с. 74 ).

- протокол розяснення підозрюваному ОСОБА_3 права на захист від 11.06.2015 року з врученням йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ( а.с. 69-71 ) .

Відповідно до вимог ст.94 КПК України проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази та оцінивши кожний доказ з точки зору належності і допустимості суд визнає їх належними та допустимими доказами.

Однак , суд не визнає належними та допустимими доказами копії протоколів допиту потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 від 21.04.2015 року ( а.с. 75-77 ) , які надані захисником обвинуваченого, де потерпілі первино пояснювали, що сумочку не було викрадено обвинуваченим , а вийшло непорозуміння , що на його думку підтверджує відсутність події кримінального правопорушення, оскільки в судовому засіданні такі покази спростували безпосередньо самі потерпілі і пояснили обставини дачі таких показів працівникам карного розшуку, які їх ввели в оману щодо дійсних обставин викрадення сумочки у ОСОБА_11 .

Відповідно ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому , прокурору, або посилатися на них.

Покази свідка ОСОБА_10 , що в ніч на 11.04.2015 року, коли він їхав в автомобілі таксі додому, то він побачив у ОСОБА_3 жіночу сумочку не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні , вони повністю спростовуються показами потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які стверджують , що сумочку в той вечір була знайдена біля кафе і сумочка була порожньою, а також вони спростовуються і показами свідка ОСОБА_15 , що в ході досудового слідства було встановлено, що потерпіла ОСОБА_11 добровільно не давала ОСОБА_3 свою сумочку, її було викрадено і її знайшла на вулиці, біля ломбарду ОСОБА_6 .

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , що він сумочку потерпілої ОСОБА_11 забрав з собою,щоб вона не загубилася і умислу на крадіжку в нього не було, що він на наступний день уже повернув потерпілій сумочку разом з телефонами і речами, що були там , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні . Суд визнає такі покази обвинуваченого не правдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за скоєні злочин, оскільки вони повністю спростовуються показами потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , їх розписками від 19.04.2015 року про отримання ними їх викрадених мобільних телефонів від працівників карного розшуку в приміщенні Калинівського РВ УМВС, а також фактом часткового відшкодування ним заподіяної шкоди ОСОБА_11 шляхом надання її коштів в сумі 1500 грн , про що свідчить копія розписки потерпілої від 20.04.2015 року .

Твердження захисника ОСОБА_5 та самого обвинуваченого про порушення права на захист під час досудового розслідування не знайшло підтвердження в судовому засіданні, оскільки згідно протоколу розяснення підозрюваному ОСОБА_3 права на захист від 11.06.2015 року вбачається, що він відмовився від захисника і виявив бажання захищатися самостійно, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто, таємне викрадення чужого майна .

Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Судові витрати по справі відсутні. Речові докази по справі відсутні, оскільки під час досудового розслідування повернуті потерпілим.

Потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в порядку ст.128 КПК України заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди..

Дослідивши та оцінивши матеріали позовної заяви потерпілих та доданих до них документів в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, як і в цивільному, має бути обґрунтований належними і достовірними доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Позивачка ОСОБА_11 (а.с. 23-24 ) звернулася з позовною вимогою стягнути з обвинуваченого на її користь 510 грн. частково не відшкодованої матеріальної шкоди, а також 500 грн витрат на правову допомогу.

Суд вважає , цивільний позов ОСОБА_11 в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити., оскільки розмір заподіяної матеріальної шкоди потерпілій в розмірі 2010 грн підтверджується в судовому засіданні, з якої частину в сумі 1500 грн відшкодовано обвинуваченим добровільно, відповідно залишилася не відшкодованою шкода на суму 510 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 в частині стягнення на її користь з ОСОБА_3 500 грн. витрат на надання правової допомоги суд вважає відмовити, так як квитанції про внесення саме таких коштів адвокату, як представнику потерпілих , суду не надано, як і не надано відповідного розрахунку про погодинну участь адвоката в справі. З договору про надання правової допомоги не вбачається, який час витрачено особою на надання юридичної допомоги та виходячи з якого встановленого розміру погодинної оплати праці цієї особи було визначено таку саме суму. (а.с. 18 ).

Позивачка ОСОБА_6 (а.с.23-24 ) звернулася з позовною вимогою стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь 950 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди з підстав, що в її мобільному телефоні пошкоджена кришка, розірваний чохол, проте до позовної заяви не долучила будь-якого документального підтвердження пошкодженого телефону та чохла до нього та довідок про їх вартість. Не надала таких документів і в судовому засіданні . З її розписки від 19.04.2015 року про отримання нею від працівників міліції мобільного телефону вбачається, що вона отримала телефон , претензій немає і не зазначає про його пошкодження. З врахуванням вищезазначених підстав суд вважає необхідним в задоволенні її позовних вимог відмовити .

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 по 5000 грн кожній по відшкодуванню моральної шкоди слід залишити без розгляду, так як вони звернулися до суду з такою заявою і це не позбавляє їх права звернутися до суду з такими вимогами в порядку цивільного судочинства. ( а.с. 56 )

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він раніше судимий за аналогічний злочин, але судимість погашена, не розкаявся у вчиненому , за місцем проживання характеризується посередньо , частково відшкодував шкоду, має на утриманні малолітню дитину, тому суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у межах санкції статті 185 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст., 373, 374 КПК України ,суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді - 240 ( двісті сорок ) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити засудженому ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання.

Строк відбуття покарання обчислювати з часу відбуття покарання.

Судові витрати по справі відсутні, речові докази відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_11 в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 510 грн по відшкодуванню

матеріальної шкоди .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 в частині стягнення на її користь з ОСОБА_3 500 грн. витрат на надання правової допомоги відмовити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь 950 грн. по відшкодуванню матеріальної шкоди відмовити.

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 по 5000 грн кожній по відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області.

СУДДЯ: