Номер провадження: 11-кп/785/1092/15
Номер справи місцевого суду: 495/2251/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2015 року, по кримінальним провадженням, внесеним в ЄРДР за №0000058 від 13.01.2015 року, №0000737 від 26.03.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Алтирка, Варненського району, Челябінської області, Росія, громадянин України, не працюючий, освіта середня, не одружений,
проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 23.03.2006 Білгород- Дністровським міськрайонним судом Одеської області зач. 2 ст.309, ч.2 ст. 190, ст.70 КК України до покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі;
- 15.10.2008 Білгород- Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185,ч. 2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.190, ч.1 ст. 162, ч. 1 ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;
- 17.05.2013 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
- 16.05.2013 Малиновським районним судом м. Одеси встановлено адміністративний нагляд строком 2 року;
- 12.08.2014 року Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.190 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 05.02.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.190 КК України, до 3 років позбавлення волі;
Засуджений за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч. 1 КК України, к призначеному покарання частково приєднане не відбуте покарання, призначене вироком Білгорд-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2015 року у вигляді 7 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Тримається під вартою з 20.04.2015 року.
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 засуджений за те, що 12.01.2015 року, приблизно о 10:15 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , шляхом обману та зловживанням довірою, заволодів майном потерпілої ОСОБА_8 загальною вартістю 2240 грн.

Далі ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_9 , повторно заволодів грошима останнього 24.02.2015 року, приблизно о 17:00 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , у сумі 250 грн.; 01.03.2015 року, у ранковий час, продовжуючи злочинні дії, за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , у сумі 250 грн., а всього заволодів грошима потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 500 грн.

Далі ОСОБА_7 13.03.2015 року, приблизно о 13:00 год., перебуваючи біля парку «Миру» по вул. Лазо в м. Білгород Дністровський Одеської області, повторно, шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_10 , заволодів майном останнього, а саме велосипедом марки «Десна», вартістю 500 грн.

Далі ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_10 , повторно заволодів грошима останнього 19.05.2015 року, приблизно о 13:20 годин, перебуваючи по АДРЕСА_1 , у сумі 400 грн.; 19.03.2015 року, приблизно о 19:00 годин, продовжуючи злочинні дії, перебуваючи біля будинку № 2 по вул. Гагаріна в м. Білгород Дністровський Одеської області, у сумі 200 грн, а всього заволодів грошима потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 500 грн.

Далі ОСОБА_7 20.03.2015 року, приблизно о 11:00 год., знаходячись біля будинку № 2 по вул. Гагаріна в м. Білгород Дністровський Одеської області ОСОБА_7 повторно, шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_10 , заволодів грошовими коштами останнього у сумі 300 грн.

Далі ОСОБА_7 21.03.2015 року знаходячись біля будинку № 2 по вул. Гагаріна в м. Білгород Дністровський Одеської області повторно, шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_10 , заволодів грошовими коштами останнього у сумі 300 грн.

Далі ОСОБА_7 22.03.2015 року, знаходячись біля будинку № 2 по вул. Гагаріна в м. Білгород Дністровський Одеської області. повторно, шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_10 , заволодів грошовими коштами останнього у сумі 200 грн.

Далі ОСОБА_7 23.03.2015 року, знаходячись біля будинку № 2 по вул. Гагаріна в м. Білгород Дністровський Одеської області, повторно, шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_10 , заволодів грошовими коштами останнього у сумі 300 грн.

Далі ОСОБА_7 25.03.2015 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , повторно, шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_10 , заволодів грошовими коштами останнього у сумі 300 грн.

Далі ОСОБА_7 25.03.2015 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , повторно, шляхом обману та зловживанням довірою потерпілої ОСОБА_11 , заволодів грошовими коштами останньої у сумі 400 грн.

Далі ОСОБА_7 25.12.2014 року, 01.02.2015 року та 07.02.2015 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , повторно, шляхом обману та зловживанням довірою потерпілого ОСОБА_12 , заволодів грошовими коштами останнього у сумі 550 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію своїх дій у вироку суду, просить вирок суду змінити, застосувати до нього дію ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, посилаючись на те, що він вину визнає та щиро кається у скоєних злочинах.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний сул приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_7 , який послідовно, в повному обсязі визнавав пред`явлене обвинувачення, в зв`язку з чим суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 також не оспорює доведеність вини у скоєному кримінальному правопорушенні та кваліфікацію його дій у вироку суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за антологічний злочин, має не зняту та не погашену судимість.

Відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнав наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, суд встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд 1-їінстнації, з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 України, прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Також апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідно за ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Таким чином, доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд у вироку не врахував визнання ним вини та щирого каяття у скоєних злочинах,апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини були визнані судом такими, що пом`якшують покарання, та були враховані при призначені покарання.
Крім того, підстав для застосування ст. 69 КК України апеляційний суд не вбачає, з урахуванням даних про особу обвинуваченогоОСОБА_7 , вчинення кримінальних правопорушень у період іспитового строку.

При таких обставинах, доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при визначенні покарання не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, а також те, що призначене покарання є занадто суровим, не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються змістом вироку суду, в якому прямо вказані обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі зазначені в апеляційній скарзі.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду в частині призначеного покарання не вбачається.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2015 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст.ст. 190 ч. 2, 71 ч. 1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4