1-кп/381/262/15
381/4196/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,,

потерпілого ОСОБА_4 ,

з боку захисту- обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастів кримінальне провадження № 0001394 від 11.08.2015 рокупо обвинуваченю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ставище Попільнянського району Житомирської області, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2015 приблизно о 6 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Фастові, Київської області, по місцю свого тимчасового проживання в будинку АДРЕСА_2 , помітивши мобільний телефон марки «Нокія 1616-2», який належав її знайомому ОСОБА_6 , вирішила таємно викрасти його.
Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 з метою збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, підійшовши до вказаного мобільного телефону марки «Nokia 1616-2», який знаходився в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , на підлозі поруч з диваном, де відпочивав ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, викрала його, після чого з місця події зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 150 гривень 00 коп., що підтверджується довідкою-вартості від 07.08.2015 року.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України, за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 , з однієї сторони та підозрюваною ОСОБА_5 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачена беззастережно визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомила, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , прокурора, які просили суд затвердити угоду, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за яке належить призначити їй узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 вересня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0001394 від 11.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази мобільний телефон марки «Nokia 1616-2», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , - повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди ; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_8