УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №273/1584/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.3 ст.296 КК України,
на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року,
обвинуваченого ОСОБА_6
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року та пом`якшити йому покарання.
Зазначає, що вирок суду є занадто суворим, оскільки призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, а потерпілий не наполягав на суворій мірі покарання, а тому суд міг би призначити мінімальне покарання. Також просить врахувати те, що проживав у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , яка має народити дитину.
Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 19.10.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України та призначено йому покарання :
- за ч. 1 ст. 122 КК України - 2 роки позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 296 КК України - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 3 (три) роки позбавлення волі .
На підставі ст. 71 72 КК України призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 19 липня 2013 року за ч. 2 ст. 296 КК України - 3 (три) роки 3 місяці позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з часу взяття під варту в залі суду - з 19 жовтня 2015 року .
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, близько 22-ї години 08.07.2015р. ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці Мічуріна в м. Баранівка Житомирської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, з метою вчинення хуліганства, прагнучи явно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, порушуючи спокій сторонніх громадян, зневажливо ставлячись до громадського порядку, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, підійшов до ОСОБА_10 , безпричинно наніс йому один удар рукою в обличчя. Від даного удару ОСОБА_10 впав, після чого ОСОБА_6 наніс останньому два удари ногами в область грудної клітки справа, в результаті чого ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на лобі справа на межі з волосистою частиною голови, синця на лівому вусі, ранки на фоні синця в ділянці верхньої частини завитка лівого вуха, саден на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглоба, на зовнішній поверхні правого ліктьового суглоба, на внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній частині, синця в лопатковій ділянці зліва.
Продовжуючи свої хуліганські дії через 10 хв. ОСОБА_6 на вулиці Мічуріна в м. Баранівка Житомирської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, з метою вчинення хуліганства, прагнучи явно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, порушуючи спокій сторонніх громадян, зневажливо ставлячись до громадського порядку, наздогнав ОСОБА_10 , та наніс йому два удари кулаками в голову, від вказаних ударів ОСОБА_10 впав на дорогу, в цей час ОСОБА_6 на перебуваючого на землі ОСОБА_10 з значною силою наніс близько п`яти ударів ногами в тулуб з правого боку, чим спричинив останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді синця на боковій поверхні грудної клітини справа на рівні 8-10 ребер, переламів 9,10 ребер справа по пахвовій лінії.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.3 ст.296 КК України, відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах і апелянтом не оскаржується.
Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд дотримався загальних засад передбачених ст.ст. 50, 65 КК України.
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом при призначенні покарання усіх обставин кримінального провадження, є безпідставними.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про визначення обвинуваченому покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, позицію потерпілого ОСОБА_10 щодо міри покарання,особу винного, який за місцем свого проживання характеризується посередньо, раніше судимий, вчинив умисні нові злочини під час умовно дострокового звільнення. Як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття у вчиненні злочинів.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції призначив покарання в межах санкції, передбачених ч.1ст.122, ч.3 ст.296 КК України за правилами ст.70, ст.71,72 КК України, та дійшов до правильного висновку, що покарання у виді 3 років 3 місяці позбавлення волі є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на перебування в цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_9 , яка має народити дитину, на висновки суду в частині призначення виду покарання не впливають і не дають підстав вважати, що при призначенні покарання суд не дотримався вимог ст.65 КК України.
Крім того, доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що батьком дитини, народженої ОСОБА_9 , є обвинувачений ОСОБА_6 , не надано.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.
Керуючись ст.ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
На вказану ухвалу учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: