22.09.2015 Справа № 1-48/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Іртиський міський суд Київської області у складі: головуючого:судді ОСОБА_1..

при секретарі: Кузнєцовій Л.В., Галушкевич Т П. ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю прокурора Круль І1.Л.. ОСОБА_4, ОСОБА_5,

захисника ОСОБА_6,

потерпілого ОСОБА_7 М ,

представника потерпілого ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справ по звинуваченню

ОСОБА_9 16.09Л981 року народження, уродженця с.м.т. Буча Київської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, працюючого машиністом екскаватора на ЗАЛ «Меліоратор», раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:

ОСОБА_9 08.12.2008 р. близько 15 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на автомобілі НОМЕР_1 червоного кольору, який належить ОСОБА_10, прибув на привокзальну площу в м. Бума Київської області. Після розмови там з колишнім чоловіком його співмешканки ОСОБА_11 повернувся до свого місця проживання. Взявши з дому мисливську вогнепальну рушницю ТОЗ-66 12-го калібру, № 4-19892, близько 17 години знову на автомобілі НОМЕР_1 прибув до привокзальної площі в м. Буча по вул. Жовтневій, 7. Маючи намір на застосування мисливської рушниці щодо ОСОБА_11 та не виявивши його на місці, вийшов з автомобіля і безпричинно вистрілив з рушниці по автомобілю «Волга», що починав рух під керу ванням потерпілого ОСОБА_7 В резу льтаті цього останньому було нанесено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого поранення м'яких тканин ділянки чола зліва, які не були небезпечними для життя на момент їх заподіяння та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний (до 3-х тижнів) розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину не визнав. Показав, що він перебував у неприязних відносинах із ОСОБА_11 через те. що проживає з його колишньою дружиною Лісовською (у шлюбі ОСОБА_11) ОСОБА_12. Після чергової сварки з ОСОБА_11, що відбулась 08.12.2008 р. о 15 годині на Привокзальній площі в м. Буча, він, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, взяв свою рушницю ЛОЗ-66 та на автомобілі НОМЕР_1 повернувся на Привокзальну' площу щоб налякати ОСОБА_11 Вийшовши з машини, він побачив як на нього їде автомобіль «Волга» під керуванням потерпілого ОСОБА_7 і з метою самозахисту вистрелив зі своєї рушниці в радіатор автомобіля потерпілого.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_9 своєї вини у судовому засіданні його вина підтверджується:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7, даними ним на досудовому слідстві, де він показав, що 08.12.2008 р. він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 перебували на стоянці таксі в м. Буча, яка розташована на вокзалі біля парку загиблим воїнам. Між 16 та 17 годиною до них на червоному автомобілі марки «ВАЗ» за кермом автомобіля, під'їхав підсудний у нетверезому стані. В нього, на руках сидів син ОСОБА_11, який підійшов до підсудного і попросив віддати сина, але чоловік не віддав дитину і між ними виникла невелика сварка, після чого підсудний поїхав. Приблизно через хвилин 30-40 він вирішив поїхати на своєму автомобілі ГАЗ 2402. д.н. НОМЕР_2 по своїм справам. В той момент, коли він починав рух на автомобілі зі стоянки, побачив, як зі сторони вул. Жовтневої виїхав червоний автомобіль. З автомобіля вийшов підсудний і почав стріляти з рушниці по ньому. Коли він побачив рушницю у руках цього чоловіка, він нахилився, і тому дробина потрапила йому у висок та ліву

руку. Потім вийшов з автомобіля, у нього йшла кров, а чоловік сів у червоний автомобіль, трохи обїхав його автомобіль, вийшов з нього і почав кричати «Я застрелю тебе». До нього підійшов чоловік на імя ОСОБА_1, він з ним разом працює та запитав його, що сталося, запропонував відвезти до лікарні, і в цей час до них підійшов чоловік з рушницею, той самий, який стріляв у нього, і запитав « Хочеш, щоб я і цього завалив? Я зі всіма розберусь». Чоловік ще бігав по вулиці з рушницею, коли підійшла жінка, як потім вияснилось, його мати, почала його заспокоювати. Що було далі, не знає, оскільки поїхав до лікарні в м. Буча

(а с. 70);

-показаннями свідка ОСОБА_13, який показав, що 08.12.2008 р. приблизно о 15 годині перебував в м. Бучі на вул. Горького, 1 біля залізничного вокзалу, поблизу кафе «Руслан». В цей час він побачив, як до залу ігрових автоматів під'їхав автомобіль ВАЗ 2106 червоного кольору. За кермом сидів підсудний, у нього на руках сидів син ОСОБА_11 Підсудний покликав ОСОБА_11 поговорити в автомобілі. Він з ОСОБА_11 сіли до автомобіля підсудного. Підсудний заявив вимогу, щоб він залишив автомобіль, однак він відмовився виходити з машини без ОСОБА_11. Тоді підсудний сказав, щоб вони обидва виходили з машини, що вони і зробили. Через те, що вони забороняли підсудному їхати за кермом автомобіля в нетверезому і неадекватному стані з дитиною, підсудний пригрозив розібратися з кожним з них, після чого поїхав

(а.с. 58);

-показаннями свідка ОСОБА_14, який показав, що 08.12.2008 р. 17.00 - 17.30 год на власному автомобілі «Фольксваген гольф» виїжджав з провулка Жовтневого в м. Буча. В цей час він почув постріл, яким супроводжувався звуком битого скла. ОСОБА_15, що по вул. Горького біля залу гральних автоматів стоїть автомобіль ГАЗ-24 «Волга». Від неї на відстані 4-5 метрів стояв автомобіль ВАЗ 2106 червоного кольору. Між цими двома автомобілями бігав підсудний з мисливською рушницею та розмахував руками. Проїхавши між цими автомобілями, він зупинив свій автомобіль на стоянці. Коли вийшов зі свого автомобіля і направився в бік автомобіля ГАЗ-24 то на зустріч йому вийшов потерпілий, у якого ліва сторона обличчя було залита кровю. В цей час до них підбіг підсудний і почав їм обом погрожувати, кричав: «Хочеш щоб я і цього завалив? Я всіх завалю!». В цей час під'їхав автомобіль чорного кольору , з якого вийшла мати підсудного і умовила його поїхати з нею

(а.с. 59);

-показаннями свідка ОСОБА_16, який показав, що 08.12.2008 р. приблизно об 11 годині до нього у гуртожиток зайшов ОСОБА_9, з яким він разом працював. ОСОБА_9 розповів йому про ситуацію зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 та її колишнім чоловіком ОСОБА_11. Він запропонував ОСОБА_9 випити горілки та вирішити як зарадити ситуації з колишнім чоловіком ОСОБА_12. Коли вони випили 0,5 л горілки та ще 1,5 л пива кожен, ОСОБА_9 підхопився зі стільця і почав швидко говорити, що йому потрібно негайно їхати до своєї дівчини ОСОБА_12 на моїй машині. При цьому перебував у дуже збудженому стані, очі бігали у різкі сторони, обличчя почервоніло, виступили краплі поту на обличчі. ОСОБА_15 таке, він запропонував ОСОБА_9 краще поїхати на таксі, але він відмовився та почав лізти до нього у бійку. Приблизно хвилин на п'ять він заспокоївся і сів, але потім знову підхопився з стільця та почав говорити йому, щоб поїхали на його машині. Після погроз він погодився з ОСОБА_9, і вони на його автомобілі, заїхали до його дівчини ОСОБА_12 на роботу, потім поїхали до дитсадка «Козачок» в м. Буча забрати сина ОСОБА_17. Підсудний забрав хлопця з дитсадка і вони поїхали в сторону залізничного вокзалу м. Буча. За кермом автомобіля весь час був ОСОБА_9. Коли прибули на місце, ОСОБА_9 підізвав до себе батька хлопчика поговорити в автомобілі. Бачив, що вони сварилися, але про що вони балакали не чув, бо вийшов з машини. Після цього вони відвезли хлопчика додому до батьків ОСОБА_9, а сам підсудний вийшов з дому з рушницею в руках та запропонував налякати ОСОБА_11. Тільки вони підїхали до залу ігрових автоматів на Привокзальній площі в м. Буча, як ОСОБА_9 вискочив з машини і вистрілив в лобове скло автомобіля, що рухався, марку автомобіля не памятає. Водій машини, в яку вистрілив ОСОБА_9, трохи здав назад і вийшов з неї. До нього підбігли інші чоловіки і почали щось говорити. Підсудний підійшов до автомобіля, в який стріляв, щось недовго казав чоловікам, а потім розвернувся і сів назад в автомобіль. В цей час до його автомобіля підїхали батьки ОСОБА_18, після розмови з якими ОСОБА_9 поїхав додому

(а.с. 60-61);

- показаннями свідка ОСОБА_11, який показав, що є колишнім чоловіком ОСОБА_12. Після розлучення вона взяла своє дівоче прізвище - Лісовська. Від шлюбу мають сина ОСОБА_19, якому зараз 6 років. Сімейне життя у них з ОСОБА_12 не склалося, ще до офіційного розлучення ОСОБА_12 почала проживати з ОСОБА_9, дитину вона забрала з собою.

08.12.2008 р. приблизно о 15 год 30 хв він перебував на стоянці таксі у м. Буча, біля залізничного вокзалу на розі вулиць Жовтневої та Горького. До стоянки підїхав автомобіль червоного кольору ВАЗ

1106, за кермом якого перебував ОСОБА_9. На руках у нього сидів його син. У салоні сидів ще :лин незнайомий йому чоловік. ОСОБА_9 сказав, що треба поговорити, але розмови не вийшло, тому ~о ОСОБА_9 був у стані алкогольного сп'яніння. Потім він та ОСОБА_9 вийшли з автомобіля, де підсудний почав погрожувати розібратися з усіма, оскільки йому вказували щоб не їхав за кермом в ¦дкому стані ще й з дитиною. Потім ОСОБА_9 разом з його сином ОСОБА_19 та пасажиром автомобіля : АЗ 2106 поїхали у напрямку свого будинку

(а.с.63);

- показаннями свідка ОСОБА_20, яка показала, що 08.12.2008 року перебувала на добовому чергуванні в залі ігрових автоматів у м. Буча, вул. Жовтнева, 7. Перебуваючи у залі, приблизно о 17 годині почула з вулиці звук, схожий на постріл, та не звернула уваги. Через декілька хвилин до залу "рових автоматів зайшов підсудний з рушницею в руках, шукаючи ОСОБА_12, про що запитував у його молодшого брата ОСОБА_14. Вона злякалася і вибігла через другі двері на вулицю. На вулиці перебувала приблизно 5 хвилин. Повернувшись до зали ігрових автоматів, вона відразу зачинила двері

(ас.64);

-протоколами огляду місця події (а.с. 6-26);

-висновком судово-медичної експертизи від 27.01.09 № 15, згідно якого у ОСОБА_7 мались ¦огнепальні непроникаючі поранення мяких тканин: голови (рана в середній третині лівої брови чи повіки, 2 чужорідних тіла у товщі мяких тканин лівої надбрівної ділянки діаметром близько 4-8 мм) та лвого передпліччя. Зазначені ушкодження не були небезпечними для життя потерпілого на момент їх заподіяння та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний (до 3-х тижнів) розлад здоровя

(а.с. 115-116);

-висновком судово-імунологічної експертизи від 31.03.09 № 51/х, згідно якого на представленому на дослідження фрагменті матеріалу (ковбику) з слідами буро-коричневого кольору на хутряній поверхні виявлено кров людини

(а.с. 95-97);

-висновком судово-балістичної експертизи від 28.01.09 № 16 ВКД, згідно якого мисливська гадкоствольна двохствольна рушниця «ТОЗ-66» 12-го калібру № 4-19892 є вогнепальною зброєю

(а.с. 105-108).

Посилання підсудного ОСОБА_9 на те, що він не вчиняв злочину, що йому інкримінується, зе відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, а саме:

-показаннями самого підсу дного, даними на досудовому слідстві, в яких він вказував, що разом . ОСОБА_21, керуючи його автомобілем, повернувся на стоянку таксі. Автомобіля ОСОБА_11 ОСОБА_22» на стоянці не було. В цей час зі стояки починав рух автомобіль «Волга», яким керував арячун ОСОБА_15 його, він згадав, як той захищав ОСОБА_11М,, коли він розмовляв з ним,

-зцілив рушницю на радіатор автомобіля ОСОБА_7 і вистрілив. Після пострілу ОСОБА_7М вийшов з автомобіля і почав щось кричати. Потім зайшов до залу ігрових автоматів, який знаходиться навпроти ттоянки таксі, тримаючи у руках рушницю. Навіщо це зробив, не знає. Він десь розумів, що робить неправильно, але не міг стриматися, на той момент його переповнювали страх, гнів, був сильно сражений, у нього начебто «чорт вселився»

(а.с. 124-125);

-показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14В, ОСОБА_11, ОСОБА_20, ОСОБА_16 підтвердили обставини злочину на досудовому та судовому слідстві.

У звязку з викладеним вище зазначені доводи підсудного ОСОБА_9 про те, що він ічинив постріл по автомобілю ОСОБА_7 в межах самооборони суд вважає надуманими та такими, що тіні з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів підтверджують вину ОСОБА_9 у сримінованому йому злочині.

Оцінивши всі докази по справі в порядку ст. 67 КПК України, суд дійшов висновку, що органом удового слідства дії підсудного кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України. Суд вважає, що така ліфікація дій підсудного є правильною, оскільки підсудний своїми умисними протиправними діями ¦чинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом із застосуванням ¦огнепальної зброї.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК 5 країни.

З

При обранні міри покарання суд враховує, що підсудний скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як особа підсудний характеризується за місцем проживання посередньо (а.с. 150), за місцем роботи - позитивно (а.с. 151), не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога (а.с, 144, 145), підсудний раніше несудимий (а.с 148).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 17.06.09 № 585 підсудний ОСОБА_9 страждав в період інкримінованих йому дій та страждає в даний час на органічне ураження головного мозку змішаного генезу (травматично-судинного) з вираженим церебрастенічним синдромом та вираженими емоційно-вольовими розладами. Ступінь психічних розладів у ОСОБА_9 такий, що в період інкримінованих йому діянь і в даний час він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 потребує примусових заходів медичного характеру згідно п. 2 ст. 94 КК України - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Протипоказань для такого лікування у ОСОБА_9 не виявлено. Клінічних ознак хронічного алкоголізму у ОСОБА_9 під час проведеного обстеження не виявлено.

Таким чином, суд, враховуючи даний висновок експертизи, показання експерта ОСОБА_23, показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14В, ОСОБА_11. ОСОБА_20. ОСОБА_21, дійшов висновку, що підсудний ОСОБА_9 є обмежено осудним, оскільки під час вчинення злочину, через наявний у нього психічний розлад, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Суд вважає наявність обмеженої осудності обставинами, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України.

Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи викладені обставини, характеризуючі дані на підсудного, його молодий вік, суд вважає, що виправлення підсудного можливо без ізоляції його від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції за скоєний злочин, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням з наданням іспитового строку.

Суд, враховуючи психічний стан підсудного, керуючись ст.ст. 92-94 КК України, вважає за необхідне застосувати щодо підсудного ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

По справі потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов (а.с. 238), в якому потерпілий просить стягнути з підсудного на його користь майнову шкоду в розмірі 4 300,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. Свій позов мотивував тим, що загальна сума витрат на його лікування в зв'язку із вчиненням підсудним злочину становить 2 300,00 грн., а витрати на відновлення пошкодженого його автомобіля ГАЗ-24 становлять 2 000,00 грн. Крім того, злочином йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 50 000,00 грн.

В судовому засіданні потерпілий та його представник позов підтримали, просили його задовольнити.

Підсудний та його захисник позов визнали частково. Вказували, що потерпілим не доведені розміри завданої йому матеріальної шкоди, не заперечували проти сплати потерпілому моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що вчиненням ОСОБА_9 злочину, який виразився в тому, що він 08.12.2008 р. близько 17 години безпричинно вистрілив з рушниці по автомобілю потерпілого ОСОБА_7 М,М. «Волга», було пошкоджено автомобіль, а потерпілому нанесено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого поранення м'яких тканин ділянки чола зліва, що викликали короткочасний (до 3- х тижнів) розлад здоров'я.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи те, що відповідачем було пошкоджено майно потерпілого, а самому йому завдано фізичного болю та страждання, суд задовольняє позов частково в частини відшкодування потерпілому моральної шкоди та вважає за можливе стягнути з підсудного на користь потерпілого 20 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Суму 50 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди суд вважає дещо завищеною, тому задовольняє позов в цій частині частково.

Суд відмовляє у стягненні на користь потерпілого матеріальної шкоди, оскільки в судовому засіданні потерпілим не було доведено розмір завданої йому такої шкоди.

Суд не бере до уваги касові чеки, надані потерпілим на підтвердження придбання ним ліків, оскільки потерпілим залишилось недоведеним те, що самі ці ліки та медичні препарати йому було призначено лікарем для лікування ушкодження здоров'я завданого діями підсудного.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності до ст. 81 КПК У країни.

Запобіжний захід відносно підсудного суд залишає без змін - підписка про невиїзд.

Судові витрати по проведенню судово-хімічної, судово-імунологічної, судово-балістичної експертиз суд покладає на ОСОБА_9

Керуючись ч. 4 ст. 296 КК України, ст. 323, 324 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 5 (Пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного покарання із випробуванням, надавши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Зобов'язати ОСОБА_9:

з'являтись на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої системи;

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання або роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні підсудного залишити без змін - підписка про невиїзд із постійного місця проживання.

Застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській області витрати на проведення судово-хімічної експертиз в розмірі 2 233,44 грн., судово-імунологічної експертизи в розмірі 1 614,05 грн., судово-балістичної експертизи в розмірі 1 216,16 грн.

Речовий доказ килимок з плямами бурого кольору повернути власнику.

Речовий доказ мисливську рушницю «ТОЗ-66» 12-го калібру № 4-19892 передати до дозвільної системи Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області.

Задовольнити частково позов ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 20 000,00 грн. (Двадцять тисяч гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити. На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб із моменту проголошення вироку.

Суддя: