Справа № 190/1371/15-к
Провадження №1-кп/190/118/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 25 травня 2015 року приблизно о 18 год. 05 хвл. через незачінену на замок хвіртку, проник на огороджену парканом територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де керуючись раптово виниклим умислом на відкрите заволодіння чужим майном, погрожуючи ОСОБА_6 застосувати відносно нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, тримаючи в руках сокиру почав складати до поліетиленового мішка вироби з металу, а саме мідний дріт довжиною 3 метри, два мідні тени з електрочайника вагою 3 кг загальною вартістю 270 грн., чотири металеві пластини, п`ять металевих труб довжиною 30 см кожна та один металевий швелер довжиною 1,5 м загальною вагою 31 кг вартістю 113,15 грн., два трансформатори, які матеріальної цінності не представляють, що належали ОСОБА_6 .

Однак з причин, що незалежали від його волі ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг розпорядитися викраденим, оскільки на місці скоєння злочину був затриманий працівниками П`ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
25 травня 2015 року приблизно о 19 год. 30 хвл. ОСОБА_4 повторно, через незачінену на замок хвіртку, проник на огороджену парканом територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де відкрито заволодів виробами з міді, а саме мідним дротом довжиною 3 м та двома мідними тенами з електрочайника вагою 3 кг загальною вартістю 270 грн. та двома трансформаторами, які матеріальної цінності не представляють, що належали ОСОБА_6 .

З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 270 грн.

Крім того, ОСОБА_4 13 червня 2015 року приблизно о 21 год. 30 хвл. повторно, умисно, з корисливої зацікавленості, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, відчинивши металеву хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де через віконну шибку проник до будинку та почав складати до коридору металевий посуд, а саме один чавунний казан ємністю 10 літрів вартістю 380 грн., одну алюмінієву кастрюлю без кришки ємністю 3 літри вартістю 68 грн., одну алюмінієву кастрюлю з кришкою ємністю 5 літри вартістю 97 грн., одну ємальовану кастрюлю з кришкою ємністю 4 літри вартістю 108 грн., один ємальований чайник ємністю 2 літри вартістю 56 грн., одну кастрюлю виготовлену з нержавіючої сталі ємністю 3 літри вартістю 185 грн., під час чого був помічений ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 погрожуючи застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого почав вимагати у останнього гроші.

Однак з причин, що незалежали від його волі ОСОБА_4 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг розпорядитися викраденим, оскільки ОСОБА_7 , взяв саморобний пристрій для стрільби та здійснив постріл в бік ОСОБА_8 , чим завадив останньому довести свій злочинний умисел до кінця, після чого ОСОБА_4 з місця вчиненні злочину зник.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав і пояснив, що 25 травня 2015 року разом з ОСОБА_9 домовились підти набити кірпіча, для цього він взяв дома сокиру, а ОСОБА_9 переодягся та вони пішли. Коли проходили повз будинок АДРЕСА_2 помітили, що на території вказаного домоволодіння сидить ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 , вони зайшли до домоволодіння та попросили дати їм попити води. Коли пив воду помітив у дверях будинку стабілізатор та попропросив ОСОБА_6 віддати йому його, на що йому дід відповів забирай та йди, і сам виніс його йому з хати. При цьому ніяких реальних погроз з його боку в адресу ОСОБА_6 він не здійснював, проте, що «порівняє йому хребет» говорив, однак це не була реальна погроза, а просто такий вислів, він так спілкується з друзями. Після чого він запитав у діда чи не має у нього ще металу, на що дід відповів, що не має, проте він йому не повірив та почав сам його шукати. Знайдений метал складав до мішку, а через деякий час приїхали працівники міліції та забрали його. Проте у відділок працівники міліції його не повезли, а відпустили по дорозі та попросили більше не лізти до ОСОБА_6 . Однак він знову повернувся до домоволодіння ОСОБА_6 , зайшов до двору, забрав стабілізатори разом з мішком металу та пішов, а по дорозі був затриманий працівниками міліції. Пвторно повернувся до ОСОБА_6 для того щоб забрати метал, який дід йому добровільно віддав. Оскільки ОСОБА_6 добровільно йому віддав метал, вважає, що він на законних підставах повернувся до потерпілого та забрав у нього те, що йому належить. Сокиру, з якою він зайшов до подвір`я ОСОБА_6 він поклав біля колодязя, а потім її забрали працівники міліції коли вперше приїздили. Вдруге до домоволодіння ОСОБА_6 він заходив без сокири. Крім того, 13 червня 2015 року у вечірній час доби разом з ОСОБА_11 проходив мимо домоволодіння АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_7 та почув, як останній лаявся та голосив що його обікрали. В цей час він також побачив, що через огорожу домоволодіння ОСОБА_7 перепригнув якийсь чоловік, проте оскільки було вже темно він не зміг його розгледіти. Він вирішив зайти до ОСОБА_7 та запитати, що у нього трапилось. Коли зайшов до подвір`я помітив на території домоволодіння розкидані кастрюлі та вирішив допомогти діду занести їх до будинку. Коли він допомогав заносити кастрюлі до хати ОСОБА_7 дістав рушницю та вистрілив у нього. Після чого він покинув територію домолодіння та пішов, проте у балці йому стало зле і він втратив свідомість. Вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому провадження по справі просив закрити.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, його вина у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України підтверджується сукупністю зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні наступних доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він проживає в домоволодіні АДРЕСА_2 . 25 травня 2015 року, у вечірній час доби до нього додому зайшов сусід ОСОБА_10 , вони разом сиділи на подвір`ї та розмовляли. Через деякий час він помітив, що до його будинку направляються двоє хлопців, один з яких в руках тримав сокиру, це був ОСОБА_4 . Він попросив ОСОБА_10 вийти на зустріч хлопцям та попросити їх не заходити на подвір`я, проте хлопці на прохання ОСОБА_10 не відреагували, зайшли в двір. Один з хлопців сів на лавку, а ОСОБА_4 попросив його найти йому мідь, на що він відповів йому, що міді у нього не має та попросив їх покинути його подвір`я. Однак ОСОБА_4 , тримаючи в руках сокиру, направився до будинку самостійно шукати мідь. Він відразу ж перегородив йому вхід до будинку, проте останній його відштовхнув, зайшов до веранди та почав нишпорити. Знайшовши трансформатор він наказав йому віднести його на подвір`я. Оскільки ОСОБА_4 був з сокирою та погрожував йому «порівняти хребет» він злякався за своє житття та відніс його на подвір`я, після чого повернувся до будинку. Через деякий час ОСОБА_4 вийшов з будинку та почав шукати метал на території домоволодіння, метал який знаходив складав у мішок, а згодом приїхали працівники міліції та забрали обвинуваченого разом з сокирою. Проте, через деякий час ОСОБА_4 повернувся, забрав трансформатори та мішок з металом і пішов. ОСОБА_10 знову викликав працівників міліції, які затримали обвинуваченого та повернули йому все його майно.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 25 травня 2015 року, точної години не пам`ятає разом з ОСОБА_4 йшли повз домоволоідння ОСОБА_6 . В руках ОСОБА_4 тримав сокиру, оскільки вони збирались чистити цеглу на хаті. На подвір`ї у ОСОБА_6 побачили ОСОБА_10 , тому вирішили зайти попросити цигарку та попити води. Коли зайшли на подвір`я він сів на лавочці біля колодязя, а ОСОБА_4 побачив у веранді будинку трансформатор та попросив ОСОБА_6 , щоб той йому його віддав. Проте дід не погодився, на що ОСОБА_4 пригрозив йому «порівняти хребет», після чого ОСОБА_6 виніс йому трансформатор. Чи заходив ОСОБА_4 в будинок до ОСОБА_12 він не бачив, оскільки в цей час сидів на лавочці та спілкувався з ОСОБА_10 . Після того, як ОСОБА_12 віддав ОСОБА_4 трансформатор, останній почав просити у діда ще метал, на що ОСОБА_6 відповів, що металу не має, однак ОСОБА_4 самостійно почав ходити по території домоволодіння та збирати метал у мішок. ОСОБА_12 ходив за ОСОБА_4 та просив його не чіпати його речі. Через деякий час приїхали працівники міліції, забрали ОСОБА_4 , а його відпустили. Сокиру ОСОБА_4 забрав з собою та сів у машину до міліції.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 25 травня 2015 року знаходився на території домоволодіння ОСОБА_12 . В цей час побачив, як до території будинку підійшов ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 . Дід ОСОБА_12 попросив його не пускати їх на подвір`я, проте на його прохання покинути подвір`я вони не реагували. ОСОБА_9 сів на лавку біля колодязя, а ОСОБА_4 відразу ж направився до будинку. Дід ОСОБА_12 намагався перегородити йому вхід до будинку, проте ОСОБА_4 був з сокирою та пригрозив діду «порівняти хребет» після чого пройшов до будинку. Коли він зайшов до будинку подивитись, що там відбуваєтьсяі побачив, як ОСОБА_6 намагається випхати ОСОБА_4 з будинку, а той чинить йому опір. Через деякий час ОСОБА_6 виніс на подвір`я трансформатор, а потім вони разом вийшли з будинку. На вмовляння діда покинути домоволодіння ОСОБА_4 не реагував. Вийшовши з будинку, ОСОБА_4 поклав сокиру на лавку та почав ходити по двору збирати метал. Бачив, як він складав у мішок мідний дріт, мідні тени з електрочайника. В цей час він пішов до сусіда та викликав міліцію. Через деякий час приїхала міліція, забрали ОСОБА_4 разом з сокирою, а ОСОБА_9 відпустили. Після чого вони разом з дідом почали зібраний ОСОБА_4 метал розкладати по місцям, однак через 20 хвл. ОСОБА_4 знову прийшов, забрав трансформатор та мішок з металом і пішов. Після чого він вдруге подзвонив в міліцію, а через деякий час міліція прихала до ОСОБА_12 разом з ОСОБА_4 та повернули все те, що викрав обвинувачений.

Згідно протоколів огляду місця події від 25 травня 2015 року встановлено та оглянуто місце події - територію домоволодіння АДРЕСА_2 /а.с.115-116, 118-119/.

В ході пред`явлення особи для впізнання від 26 червня 2015 року потерпілий ОСОБА_6 вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка відкрито заволоділа належним йому майном /а.с.26-27/.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 11 червня 2015 року свідок ОСОБА_10 під час проведення слідчого експериментув присутності понятих розказував та показував про обставини заволодіння ОСОБА_4 майном потерпілого ОСОБА_6 /а.с.109-111/

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 11 червня 2015 року потерпілий ОСОБА_6 під час проведення слідчого експериментув присутності понятих розказував та показував де саме відбулася подія та як ОСОБА_4 заволодів його майном /а.с.112-114/

Під час проведення огляду міця події 09 червня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_6 та двох понятих були оглянуті та зважені кабель довжиною 3 м, два мідні тени з чайника (вага яких складає 3 кг.); 4 металеві пластини, 5 металевих труб довжиною 30 см та металевий швелер довжиною 1,5 м (вага яких складає 8 кг), 5 металевих труб довжиною 30 см (вага яких складає 12 кг), металевий швелер та стабілізатор (вага яких складає 11 кг)/а.с.115-116/

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.05.2015 року під час огляду місця події, а саме території домоволодіння АДРЕСА_2 виявлено та вилучено сокиру /а.с.121/.

Згідно з висновком товарознавчої експертизи № 9 від 28.05.2015 року вартість брухту мідних виробів, а саме мідний кабель довжиною 3 м мідні тени з чайників у кількості 2 шт складає 270 грн., трансформатор виготовлений з металу оцінити не виявилося можливим, оскільки він знаходиться в неробочому стані і не представляє матеріальної цінності./а.с.108/.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 10 від 10.06.2015 року вартість брухту мідних виробів, а саме мідний кабель довжиною 3 м, мідні тени з чайників у кількості 2 шт складає 270 грн., брухт чорного металу (пластини металеві у кількості 4 одиниць, фрагменти труби довжиною 30 см у кількості 5 одиниць та швелер металевий довжиною 1,5 м, загальною вагою 31 кг складає 113,15 грн. Разом 383,15 грн. Трансформатор оцінити не виявилось можливим, оскільки він знаходиться в неробочому стані і не представляє матеріальної цінності /а.с.107/

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 13 червня 2015 року знаходився у своєму домоволодінні АДРЕСА_3 . У вечері дивився телевізор та заснув, проте приблизно о 21 год. 30 хвл. прокинувся, оскільки почув якийсь шум. При виході на подвір`я помітив ОСОБА_4 , який виносив з кухні кастрюлі та складав їх на подвір`ї. Крім того, замітив якогось чоловіка, який перепригнув через огорожу та втік. ОСОБА_4 при цьому зайшов до хати, а він направився за ним. На його запитання що він робить у його будинку ОСОБА_4 сказав, що вб`є його. Приймаючи дану погрозу за реальну, він дійстав рушницю, яку знайшов на мусорці і зберігав у дома та вистрилив у ОСОБА_8 , після чого той втік.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідані показав, що 13 червня 2015 року у вечірній час доби разом з ОСОБА_4 йшли по АДРЕСА_3 . Коли проходили повз будинок ОСОБА_7 побачили, що у діда горіло світло та були відчинені двері, тому ОСОБА_4 вирішив підти до діда та подивитись чи чогось не трапилось, а він пішов далі та чекав ОСОБА_4 неподалік у балці. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_4 , у нього з живота текла кров, а згодом він втратив свідомість. Він відтащив ОСОБА_4 додому та викликали медичну допомогу.

З протоколу огляду від 14 червня 2015 року слідує, що місцем події є територія домоволодіння АДРЕСА_3 , яка огороджена парканом. При вході мається одноповерховий житловий будинок, зліва від дверей мається віконна пройма, яка складається з п`яти частин, в нижній правій частині на рамі відсутні штапики для тримання скла /а.с.99-100/.

В ході пред`явлення особи для впізнання від 25 червня 2015 року потерпілий ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_4 як на особу, яка намагалась відкрито заволодіти належним йому майном /а.с.95-96/.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 14 від 23.06.2015 року вартість чавунного казана ємністю 10 л. складає 380 грн., алюмінієвої каструлі з кришкою, ємністю 3 л 68 грн., алюмінієвої каструлі без кришки ємністю 5 л 97 грн., емальованої каструлі з кришкою ємністю 4 л 108 грн., емальований чайник ємністю 2 л 56 грн., каструля з нержавіючої сталі ємністю 3 л. 185 грн. /а.с.101/.

Також в судовому засіданні, в режимі відеоконференції безпосередньо була допитана експерт ОСОБА_13 , яка пояснила, що повністю підтримує надані нею висновки товарознавчих експертиз № 9, 10, 14, дані експертизи проводилась на підставі постанови слідчого, в якій детально був наданий опис предметів наданих на експертизу та надані фотознімки зазначеного майна. Проведення експертизи було здійснено відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу». Обов`язковий особистий огляд наданих речей на експертизу законодавством не передбачено, детального опису речей та фотокарток до них було достатньо для проведення товарознавчої експертизи. Визначення вартості речей було проведено шляхом порівняльного аналізу з аналогічними предметами з урахуванням їх зносу.

Оцінюючи зібрані на досудовому слідстві та досліджені в судовому засіданні докази, суд приймає в якості належних та допустимих доказів по справі протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотозображеннями з участю усіх потерпілих /а.с.95-97, 104-106/, в ході яких потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 впізнали ОСОБА_4 як особу, яка вчинила незаконне заволодіння майном кожного з них, оскільки вказані слідчі дії проведені з дотримання вимог кримінально-процесуальних норм, в присутності понятих, крім того в судовому засіданні потерпілі пояснили при яких обставинах вони бачили обвинуваченого, наполягають на своїх свідченнях і підстави сумніватися у правдивості показів потерпілих у суду відсутні, тому вказані протоколи суд приймає у якості допустимих доказів по справі.
Також, суд приймає у якості належного та допустимого доказу по справі покази свідка ОСОБА_10 дані ним в судовому засіданні, а також протокол проведення слідчого експерименту за його участю /а.с.109-111/, оскільки покази ОСОБА_10 є логічними та послідовними, узгоджуються та взаємно доповнюють покази потерпілого ОСОБА_6 , а доводи сторони захисту щодо неприйнняття до уваги показів свідка через те, що останній перебуває на обліку у лікаря психіатра суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_10 у встановленому законом порядку недієздатним чи обмежено дієздатним не визнавався, будь-яких інших даних про те, що останній не розуміє значення своїх дій та не може ними керуватися стороною захисту суду надано не було. Крім того, суд зазначає, що проведення слідчого експерименту на місці вчинення злочину не потребує наявності ухвали слідчого судді, а тому доводи сторони захисту, щодо визнання недопустимим доказом протоколу проведення слідчого експерименту суд вважає надуманими та оцінює критично.

Крім того, суд вважає правдивими і достовірними покази потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дані ними в судовому засіданні по обставинам відкритого викрадення належного їм майна обвинуваченим, і приймає їх у якості допустимого доказу по справі, оскільки потерпілі давали послідовні покази по цим обставинам на протязі усього судового розгляду справи, які до того ж узгоджуються та логічно взаємопов`язані з рештою вищенаведених доказів по даним епізодам.

Суд вважає, що висновки товарознавчої експертизи № 9, 10, 14 від 10.06.2015 року, 28.05.2015 року та від 23.06.2015 року є належними та допустимими доказами, які отримані в порядку, передбаченому вимогами КПК України.

Посилання захисника ОСОБА_5 на визнання доказів недопустимими та неналежними, зокрема протоколу огляду місця події від 14.06.2015 року, протоколів проведення слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_6 , постанов про визнання речовими доказами, які підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, .передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, так і інших доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження та здобуті саме під час досудового слідства, судом до уваги не беруться, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належність та допустимість доказів регламентовані ст.ст. 85, 86 КПК України, а саме: належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина 1 ст. 86 КПК України встановлює юридичну форму даних, що встановлюють обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Порядок отримання доказів, вказаних у ч. 2 ст. 84 КПК України, передбачає дотримання наступних вимог: 1) належний суб`єкт отримання доказів; 2) законність процесуального джерела доказів; 3) дотримання процесуального порядку отримання доказів; 4) дотримання правил фіксації ходу і результатів слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) дій.

Частиною 2 ст. 86 КПК України передбачено, що недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Питання про допустимість доказів вирішується судом при постановлені судового рішення під час їх оцінки в нарадчій кімнаті.

Однак посилання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими не містять чітко викладені підстави (неналежності доказів, отримання з порушенням встановленого КПК порядку, незаконність джерела, отримання доказу неналежним суб`єктом і т. ін.), так як обов`язок доказування обставин, що є підставою для виключення доказів покладається саме на сторону, що заявила таке клопотання .

Доводи обвинуваченого про відсутність в його діях складу злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, суд вважає безпідставними, оскільки жодного належного їм доказу суду надано не було, у зв`язку з чим вони не спростовують письмових матеріалів кримінального провадження.

Також, суд оцінює критично покази обвинуваченого, що потерпілий ОСОБА_6 добровільно йому віддав вироби з металу, оскільки як пояснив, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 обвинувачений незважаючи на його прохання не чіпати його речі та покинути територію домоволодіння не реагував, в його присутності складав найдений ним метал до мішку, погрожував йому. Даний факт також в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_10 , вказавши, що ОСОБА_4 відкрито, не зважаючи на присутність ОСОБА_6 та його вмовляння не чіпати речі відкрито заволодів майном потерпілого.

До невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень суд відноситься критично та розцінює як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання уникнути відповідальності.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винними у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачуються.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати:

-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднаний з проникненням у житло, інше сховище, що не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі;

-ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно /а.с.62-63/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.с.67-68/.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України є вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

Враховуючи вищевказані обставини, правову позицію прокурора, потерпілих, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей Кримінального Кодексу України

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речовий доказ чавунний казан ємкістю на 10 літр, одну аліюмінієву кастрюлю з кришкою ємкістю 3 літри, одну алюмінієву кастрюлю без кришки ємкістю 5 літр, одну емальовану кастрюлю з кришкою ємкістю 4 літр., один емальований чайник ємкістю 2 літри, одну кастрюлю виготовлену з нержавіючої сталі ємкістю 3 літри слід залишити ОСОБА_7 , мідний дріт довжиною 3 м., два мідні тени з електро-чайника, два трансформатора, чотири металеві пластини, п`ять металевих труб довжиною 30 см кожна, металевий швелер довжиною 1,5 м слід залишити ОСОБА_6 , сокиру для домогосподарства знищити.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затримано 30 червня 2015 року о 15.00 год., тому строк відбуття покарання слід рахувати саме з цієї дати, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України і призначити покарання:

-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України ЧОТИРИ роки ШІСТЬ місяців позбавлення волі;

-ч. 3 ст. 186 КК України П`ЯТЬ років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити П`ЯТЬ років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 30 червня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою.

Речові докази чавунний казан ємкістю на 10 літр, одну аліюмінієву кастрюлю з кришкою ємкістю 3 літри, одну алюмінієву кастрюлю без кришки ємкістю 5 літр, одну емальовану кастрюлю з кришкою ємкістю 4 літр., один емальований чайник ємкістю 2 літри, одну кастрюлю виготовлену з нержавіючої сталі ємкістю 3 літри залишити ОСОБА_7 , мідний дріт довжиною 3 м., два мідні тени з електро-чайника, два трансформатора, чотири металеві пластини , п`ять металевих труб довжиною 30 см кожна, металевий швелер довжиною 1,5 м залишити ОСОБА_6 , сокиру для домогосподарства знищити.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому і прокурору копію вироку вручити негайно.

Головуючий суддя ОСОБА_1