У Х В А Л А Справа 200/2701/14-к
Провадження № 1-кс/200/1323/14
21 лютого 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Форт-Плюс» про визнання дій незаконними, визнання бездіяльності незаконною та повернення вилученого майна, -
У судовому засіданні захисник скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що до слідчого ОСОБА_5 із клопотаннями чи заявами про повернення вилученого майно представники товариства не зверталися. Взагалі, вважав, що кримінальне провадження за ст. 212 КК України розпочато незаконно, тому що, у відповідності до норм Податкового Кодексу України, терміном подання податкової звітності є 01 березня поточного року і тому, до моменту подання звітності, робити висновок про несплату податків неможливо, так як підприємство не відзвітувало про їх сплату, а отже, може їх сплатити. Вилучення усієї документації, у тому числі і податкової, не дає можливості не то, що сплатити податки та скласти про це звіт, а здійснювати статутну діяльність.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги, вважаючи, що підстав для її задоволення немає. Пояснив, що процесуальним керівником по зазначеному кримінальному провадженню. Вилучене на підприємстві майно речовими доказами не визнано. Вважає, що вилучене на підприємстві майно не може мати статусу «тимчасово вилученого», а отже не повинно бути повернуто, якщо на нього не накладено арешт. Вилучення майна слідчим здійснено у відповідності до вимог ст. 236 КПК України, а тому підстав для задоволення скарги немає.
Слідчий у судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань до суду не надав. Учасники процесу не заперечували проти розгляду скарги за його відсутності. З цих підстав, справу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за його відсутності.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно вилучено, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до суду, інакше майно повинно бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Нормою ч. 1 ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність прокурора у вигляді здійснення тих процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, володільцем тимчасово вилученого майна. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення захисника, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши надані до скарги додатки, приходжу до висновку про те, що вона підлягає задоволенню.
Так, у судовому засіданні встановлено, що у період часу з 30 на 31 січня 2014 року у приміщеннях по пр. Кірова, 101 у м. Дніпропетровську, проведено обшук під час якого вилучено документацію та майно ТОВ «Форт-Плюс». Клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно чи ухвали слідчого судді про арешт вилученого майна у судовому засіданні прокурором не надано. З цих підстав приходжу до висновку про те, що майно, вилучене у ТОВ «Форт-Плюс» при здійсненні обшуку у період часу з 30 на 31 січня 2014 року у приміщеннях по пр. Кірова, 101 у м. Дніпропетровську, знаходиться у слідчого без достатніх правових підстав, а тому повинно бути повернуто його володільцю і власнику, яким є ТОВ «Форт-Плюс». Підстав для задоволення скарги у частині визнання незаконним вилучення слідчим ОСОБА_5 під час проведення обшуку у період часу з 30 на 31 січня 2014 року у приміщеннях по проспекту Кірова, 101 у м. Дніпропетровську майна ТОВ «Форт-Плюс» немає, тому що його вилучено на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2014 року. Також, зважаючи на те, що у судовому засіданні не надано доказів того, що представники товариства зверталися до слідчого про повернення майна, вважаю, що підстав визнавати незаконною його бездіяльність з повернення майна, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 169, 171,173, 214, 303, 306-307, 309, 369, 371-372 КПК України, -
Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Форт-Плюс» про визнання дій незаконними, визнання бездіяльності незаконною та повернення вилученого майна задовольнити частково.
У задоволенні скарги у іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчій суддя ОСОБА_1