Справа №498/1735/14- к
Провадження №1-кп/498/21/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000313 від 11 липня 2014 року, відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, маючого на утримані неповнолітню дитину, одруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

ВСТАНОВИВ:
07 липня 2014 року біля 23:00 годин по вул. Леніна, смт. Цебрикове, Великомихайлівського району, Одеської області біля магазину-бару ФОП « ОСОБА_6 » , на грунті виниклих неприязних відносин, обвинувачений ОСОБА_4 , навмисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому, тілесні ушкодження у вигляді: синця лівої навколоочної області; перелому кісток носа, перелому скуло орбітального комплексу зліва, вказані тілесні ушкодження тягнуть за собою тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів ( більше ніж 21 день) і тому, згідно п. 2.2.2 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного злочину визнав частково. Суду пояснив, що 07 липня 2014 року після 22:00 вечора ОСОБА_5 сидів біля бару з ОСОБА_7 та ще з якоюсь жінкою. Перед тим, як він під`їхав до бару його дружина розповіла, що ОСОБА_5 ображав її. Він підійшов до ОСОБА_5 і спитав, чому він ображав його дружину, ОСОБА_5 в цей час розмовляв по телефону. Він вдарив потерпілого в обличчя кулаком і пішов. Після скоєння злочину він більше туди не повертався.

Крім зізнальних показань обвинуваченого ОСОБА_4 , даних ним в судовому засіданні, його вина підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 даними ним в судовому засіданні про те, що 07 липня 2014 року він зустрів ОСОБА_7 та його цивільну дружину ОСОБА_8 , та всі разом пішли в бар ФОП « ОСОБА_6 ». ОСОБА_7 пішов до барної стійки, щоб купити цигарки та пиво, а вони з ОСОБА_8 сіли за стіл. На столі було брудно і він підійшов до ОСОБА_9 попросив, щоб прибрали стіл, вона відповіла йому некоректно і він почав з нею сваритися. Після чого до них підійшла ОСОБА_8 і сказала, що вона вже прибрала стіл, і вони повернулися та сіли за столик, при цьому в барі голосно грала музика. Він знову підійшов до бармена ОСОБА_9 і попросив зробити музику тихіше, ОСОБА_10 знову відповіла йому грубо і вони почали сваритися. Після чого вони тільки присіли за столик, вийшла ОСОБА_10 і сказала, щоб вони йшли, тому що бар вже зачиняється. Після чого він попросив у ОСОБА_9 чек за покупку на що вона нецензурно висловилась. Після чого ОСОБА_10 закрила бар і пішла додому. Вони вийшли і сиділи на вулиці біля бару. Через деякий час біля них зупинився білий автомобіль марки мерседес. Він в цей час стояв і розмовляв по телефону, біля нього сиділа ОСОБА_8 . ОСОБА_4 вибіг з машини, підбіг до нього та наніс удар по обличчю, після якого він впав та втратив свідомість. Коли ОСОБА_4 до нього підбігав у нього в руках щось блиснуло, не може сказати точно чи це був перстень чи кастет. Стверджує, що ОСОБА_4 наніс йому удар, щоб його залякати, та щоб він не писав скаргу на його дружину до податкової служби. Вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання пов`язане з позбавленням волі. Також вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 неправильно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України, так як у нього згідно додаткової судово-медичної експертизи є непоправне знівечення обличчя, то дії обвинуваченого ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Показаннями свідка ОСОБА_8 даними нею в судовому засіданні, про те, що 07 липня 2014 року вона разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_7 йшли в центр і зустрілись з потерпілим і вирішили піти до бару попити пива. Вони з чоловіком взяли дві пляшки пива та сигарет. Чоловік залишився біля барної стійки, так як там була черга, а вони з потерпілим присіли в першому залі, стіл був брудний і потерпілий покликав бармена, щоб та витерла стіл. До них підійшла ОСОБА_9 і почалась сварка, так як вона почала некоректно розмовляти з ОСОБА_5 . Після чого вона почала пояснювати, що вона працює одна вже втомилась і взагалі вони вже зачиняються, хоча було тільки біля 22:00 години. Також пояснила, що ОСОБА_5 спиртні напої не вживав. Вони вийшли на вулицю, бар зачинився, через деякий час під`їхав автомобіль білого кольору. Чоловіка який приїхав на цьому автомобілі вона не знала, він вийшов, в цей час потерпілий розмовляв по телефону. Після чого вона почула один глухий удар і коли повернулась, то побачила, що потерпілий вже лежав на землі непритомний. ЇЇ цивільний чоловік ОСОБА_7 підійшов до нього перевірив чи є у нього пульс, пульс у нього був, але він був непритомним. Потім до того моменту як приїхала швидка допомога, автомобіль білого кольору під`їхав ще раз до бару, з машини вийшла ОСОБА_10 подивилась чи зачинила вона замки, після чого сіла в машину і поїхала. Через деякий час під`їхала швидка допомога і забрали потерпілого до лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_10 даними нею в судовому засіданні при її допиті та повторному допиті, про те, що 07 липня 2014 року вона працювала в барі ФОП « ОСОБА_6 » в АДРЕСА_2 продавцем, зайшов ОСОБА_5 з ОСОБА_7 та його співмешканкою ОСОБА_8 . ОСОБА_5 був невдоволений тим, що у барі було брудно, кричав, що брудні столи, кинув попільничку, зайшов в бар, потім почав казати, що голосно грає музика. До барної стійки підходив ОСОБА_7 купував пиво та цигарки. ОСОБА_5 вимагав у неї товарний чек, однак вона йому відмовила, вказавши, що він нічого не купував. Потім після 22:00 години вона сказала їм , що бар вона зачиняє. Вони вийшли на вулицю і залишилися сидіти біля бару, а вона пішла додому. Стверджує, що після цього вона не поверталась до бару, алкогольні напої в той день не вживала і нецензурною лайкою до потерпілого не висловлювалась.

Показаннями свідка ОСОБА_7 даними ним в судовому засіданні, про те, що 07 липня 2014 року він з ОСОБА_8 вийшов купити сигарети біля 22:30 годин і по дорозі зустріли потерпілого ОСОБА_5 , вони разом пішли до бару він взяв в барі дві пачки сигарет, дві пляшки пива, ОСОБА_5 відмовився пити пиво так як не вживає спиртні напої. Коли він вже оплатив покупку і збирався виходити, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_10 і сказав, що там брудні столи, вони почали сваритися. Потім ОСОБА_10 сказала, що вона вже зачиняє бар, вони вийшли на вулицю і сіли на бордюр біля бару. Він пив пиво, курив сигарети, потерпілий в цей час розмовляв по телефону. В цей же час під`їхала машина білого кольору. Відчинились двері з машини вийшов молодий чоловік і пройшов біля нього. Після чого він почув удар, коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_5 лежить на землі. Після чого цей чоловік розвернувся сів в машину та поїхав. Він підійшов до ОСОБА_5 провірив чи є у нього пульс. Пульс у нього був, але він був непритомний. Він почав зупиняти машини, щоб хтось викликав швидку допомогу, так як мобільного телефону у нього з собою не було. Він зупинив машину і попросив викликати швидку допомогу, потім ця машина поїхала і знову під`їхала машина білого кольору, звіти вийшла ОСОБА_10 і подивилась чи зачинені замки в барі при цьому спитала у нього, що сталося, після чого вона знову сіла в машину і поїхала.

Поясненнями експерта ОСОБА_11 даними ним, в судовому засіданні, про те що при проведенні ним судово-медичної експертизи ОСОБА_5 він не міг встановити, чи були тілесні ушкодження спричиненні ОСОБА_5 виправними чи невиправними, оскільки відповісти на дане питання можливо тільки, через деякий проміжок часу після нанесення тілесних ушкоджень, тому необхідно провести додаткову судово-медичну експертизу.

Витягом з кримінального провадження №0000313 від 11 липня 2014 року, згідно якого 11 липня 2014 року до чергової частини Великомихайлівського РВ ГУМВС України в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_3 про те, що 07.07.2014 року біля 23:00 годин по вул. Леніна, смт. Цебрикове Великомихайлівського району, Одеської області невстановлена особа нанесла йому тілесні ушкодження. (а.с.156).

Висновком експерта № 79 від 11 липня 2014 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_5 , 1967 р.н (47) років, даних медичної документації на нього ж, дослідження рентгенограм: у гр-на ОСОБА_5 були наступні тілесні ушкодження: синець лівої навколоочної області; перелом кісток носа, перелом скулоорбітального комплексу зліва. Описані вище тілесні ушкодження заподіяні незадовго до звернення гр-на ОСОБА_12 за медичною допомогою у Великомихайлівську ЦРЛ і таким чином, могли утворитися 07.07.2014 року в період часу, вказаний в постанові. Дані ушкодження заподіяні дією тупого твердого предмета. Не виключено, що таким предметом міг бути кулак руки, інші подібні предмети. Утворення ушкоджень, що були у гр-на ОСОБА_5 в результаті "падіння з висоти власного зросту" виключено. Вказані пошкодження у вигляді перелому кісток носа, перелому скулоорбітального комплексу ліворуч, з наявністю синця лівої навколо очної області, тягнуть за собою тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день), тому, згідно з п. 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень "(1995 г.), відносяться до категорії середньої тяжкості. (а.с.157-159)

Протоколом огляду місця події від 15.07.2014 року з фото таблицями, згідно якого місцем події являється територія , розташована біля магазину-бару, який знаходиться за адресою: вул. Леніна, смт. Цебрикове, Великомихайлівського району, Одеської області.(а.с.160-164)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.09.2014 року, з фото таблицями, згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 в присутності всіх учасників слідчого експерименту показав як саме він відштовхнув рукою в обличчя ОСОБА_5 , після чого останній впав на землю (а.с.165-168)

Додатковим висновком експерта № 93 від 11.08.2015 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_5 , 1967 р.н (47) років, даних медичної документації на нього ж, експерт приходить до наступних висновків: У гр-на ОСОБА_5 були наступні тілесні ушкодження: синець лівої навколо очної області; перелом кісток носа, перелом скулоорбітального комплексу зліва. Описані вище тілесні ушкодження заподіяні незадовго до звернення гр-на ОСОБА_5 за медичною допомогою у Великомихайлівську ЦРЛ і таким чином, могли утворитися 07.07.2014 року. В даний час (на момент огляду 15.09.15г. В 10:20 годин) у гр-на ОСОБА_5 є наслідки перенесеної травми у вигляді деформації лівої половини обличчя в виличної області за рахунок вдавлення, що утворилося після перелому скулоорбітального комплексу зліва. Таким чином, вищевказані пошкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з подіями 07.07.2014 року. Пошкодження особи у вигляді вищевказаної посттравматичної деформації лівої половини обличчя з плином часу, або під впливом не хірургічних методів лікування не зникне і суттєво не змінить своїх властивостей, тобто для усунення даного ушкодження необхідне оперативне втручання (косметична операція). Отже, вищевказані ушкодження є непоправними. Якщо слідством і судом буде визнано, що вказана посттравматична деформація лівої половини обличчя спотворює обличчя, то наявні у гр-на ОСОБА_5 тілесні ушкодження, згідно п.2.1.8 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 г.) повинні бути віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм непоправного знівечення обличчя. Якщо слідством і судом буде визначено, що зазначена посттравматична деформація лівої половини особи не спотворює обличчя, то наявні у гр-на ОСОБА_12 тілесні ушкодження, згідно п.2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 г.), будуть відноситися до категорії середньої тяжкості. (а.с.209-212)

Квитанцією № 4/25 про приймання поштового переказу на суму дві тисячі сто грн. ОСОБА_5 (а.с.195)

В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_5 заявив клопотання про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 зі ст..122 ч.1 КК України на ст..121 ч.1 КК України, так як вважає, що йому були спричинено умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя, посилаючись при цьому на висновки додаткової судово-медичної експертизи №93 від 07.10.2015 року. Прокурор в судовому засіданні не погодився зі зміною кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , вважає, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст..122 ч.1 КК України.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Так як в даному кримінальному провадженні потерпілим ставить питання про перекваліфікацію дій обвинуваченого зі ст.122 ч.1 КК України на ч.1 ст.121 КК України, тобто це може погіршити становище обвинуваченого. Суд не може вийти за межі обвинувачення.

Крім того, як видно з матеріалів кримінального провадження, пошкодження потерпілого ОСОБА_5 у вигляді вищевказаної посттравматичної деформації лівої половини обличчя з плином часу, або під впливом не хірургічних методів лікування не зникне і суттєво не змінить своїх властивостей, тобто для усунення даного ушкодження необхідне оперативне втручання (косметична операція). Отже, вищевказані ушкодження є непоправними. Відповідно до п.2.1.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року поняття знівечення обличчя не є медичним, а визначення наявності ознак, знівечення обличчя є компетенцією суду. Встановлювати ж, чи є знівечення обличчя непоправним, необхідно за допомогою судово-медичної експертизи. Поряд з цим сама по собі непоправність, пошкодження потерпілого ОСОБА_5 у вигляді посттравматичної деформації лівої половини обличчя без хірургічного втручання не може свідчити про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України, оскільки умисним тяжким тілесним ушкодженням за ознакою непоправного знівечення обличчя слід вважати одночасну наявність двох обставин: 1) таких патологічних змін обличчя, які його спотворюють, надають огидливості, відвертають від себе і 2) для усунення цих змін необхідне хірургічне втручання. Таким чином, знівечення обличчя має місце тоді, коли ушкодження обличчя, будучи неусувним, надає обличчю відразливого, потворного, відштовхуючого зовнішнього вигляду. Злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілому заподіяна шкода здоров`ю. Однак, під час розгляду кримінального провадження в суді встановлено, що обличчя потерпілого є симетричним і воно не має неприємного жахливого вигляду, не властивого нормальному людському обличчю. Оцінюючи зовнішній облік потерпілого ОСОБА_5 на момент судового засідання, виходячи із загальноприйнятих уявлень про зовнішній вигляд людини, суд вважає, що локалізація тілесного ушкодження у потерпілого, не характерна для знівечення обличчя.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх достатніми для визнання винним обвинуваченого ОСОБА_4 , в скоєні інкримінованих дій, оскільки ці докази узгоджуються між собою, не містять розбіжностей, об`єктивно відображають хід подій, відповідають фактичним обставинам справи, не викликають у суду ніяких сумнівів в їх достовірності.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , в скоєнні даного злочину доведена повністю.

При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, частково відшкодував матеріальну шкоду, обставин, що пом`якшують покарання суд не вбачає, обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає, враховуючи позицію потерпілого щодо призначення покарання, який просив суд призначити обвинуваченому максимальне покарання згідно санкції ч.1 ст.122 КК України, у виді позбавлення волі. Тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі.

Проте, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, частково відшкодував матеріальну шкоду, суд вважає, що виправлення його можливе без ізоляції від суспільства з наданням іспитового строку у порядку ст.75 КК України.

Згідно зі ст. 76 ч.1, п.п.2-3 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 2746,50грн., моральної шкоди в розмірі 90000грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 500грн. підлягає задоволенню частково. Підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого 646,50 грн. матеріальної шкоди, оскільки обвинуваченим ОСОБА_4 в ході судового розгляду сплачено потерпілому 2100,00грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що потерпілому в результаті злочину було спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, тривалості відновлення попереднього стану потерпілого з урахуванням стану здоров`я та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Суд при визначенні розміру компенсації моральної шкоди на підставі ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, враховуючи також матеріальний стан обвинуваченого, вважає позов в цій частині підлягаючим задоволенню частково в сумі 5000 гривень, з урахуванням принципу розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

З метою забезпечення частково задоволеного цивільного позову ОСОБА_5 , арешт на причіп ПФ 01 Фермер державний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить обвинуваченому ОСОБА_4 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року суд вважає за необхідне залишити в силі до повного погашення шкоди.
Судових витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком в 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпылого ОСОБА_5 646,50 грн. матеріальної шкоди, 5000,00 гривень моральної шкоди, завданої злочином, а всього 5646 (п`ять тисяч шістсот сорок шість) гривень 50 копійок. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

З метою забезпечення частково задоволеного цивільного позову ОСОБА_5 , арешт на причіп ПФ 01 Фермер державний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить засудженому ОСОБА_4 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року залишити в силі до повного погашення шкоди.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до апеляційного суду Одеської області, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд, а обвинуваченим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1