Провадження № 1кп/712/87/16
СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРКАСИ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12січня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за уч. прокурора - ОСОБА_3

за уч. обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002447 відносно обвинуваченого: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, працює охоронцем в ТОВ «СПС-СВ», освіта - повна середня, не одруженого, дітей на утриманні не має, фактично проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій, депутатом не являється, раніше судимого:
29.10.1999 року Придніпровським районним судом за ст. 17, 140 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк один рік шість місяців, додаткове покарання конфіскація 1/2 майна. З застосуванням ст. 46-1 КК України відкласти виконання вироку на 1 рік, штраф 680 гривень. Звільнений з зали суду.
26.04.2001 року Придніпровським районним судом за ст. 17, 140 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк один рік шість місяців. Додаткове покарання конфіскація майна. На підставі ст. 43 КК України частково не відбутий строк 6 місяців по вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.1999 року і остаточно приєднано до відбування покарання 2 роки виховної колонії загального режиму з конфіскацією всього майна. Остаточно визначено позбавлення волі на строк два роки. Додаткове покарання конфіскація майна.
11.10.2002 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч. 2, ст. 309 ч. І, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк один рік шість місяців. В силу ст. 71 КК України вирок суду від 26.04.2001 і остаточно визначено до відбування покарання 2 роки позбавлення волі в виховній колонії суворого режиму.
20.09.2005 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. 190 ч.2, ст. 309 ч.2, ст.70 ч. І КК України до позбавлення волі строком на два роки.
11.03.2010 року Черкаським районним судом Черкаської області за ст. 308 ч. І, ст. 185 ч.2, ст. 309 ч. 2, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки. Звільнений 06.09.2011 постановою Александрійського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2011 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 1 місяць, 29 днів.
03.09.2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання 6 місяців по вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 11.03.2010 і остаточно визначено до відбування покарання строк два роки шість місяців позбавлення волі.
Звільнений 16.10.2014 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровоград від 08.10.2014 року умовно-достроково, не відбутий строк 13 днів.

10.12.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 309 КК України до одного року і двох місяців позбавлення волі. Вирок набув законної сили 11.01.2016 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09.05.2015 близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в гастроентерологічному відділенні Першої Черкаської міської лікарні, за адресою: м. Черкаси, вул. Дахнівська, 32, шляхом вільного доступу зайшов в палату № 5 та скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його діями, повторно, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав грошові кошти в сумі 3500 гривень, які знаходились в сумочці на ліжку та належать потерпілій ОСОБА_5 .
Утримуючи таємно викрадені грошові кошти при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілій матеріального збитку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 09.05.2015 року виклав грошові кошти в сумі 3500 грн. у потерпілої ОСОБА_5 , вказане правопорушення скоїв оскільки йому потрібні були кошти.

Просив врахувати суд в якості пом`якшуючих обставин його щире каяття і той факт , що він має тяжкі хвороби.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує орган досудового розслідування надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних інших доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів, в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, що чітко узгоджується із положенням ч. 3 ст.349 цього Кодексу. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.
Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин в кримінальному проваджені від сторін судового засідання не надійшло.
Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні у повному обсязі, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Таким чином суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєному і його вина у скоєнні такого кримінального правопорушення як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинене повторно.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст. 66 КК України, пом`якшуючого його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті суд також визнає пом`якшуючою відповідальність обставиною обвинуваченого наявність тяжких хвороб, які вказують на важкий стан здоров`я, оскільки у даному випадку суд вбачає такі обставини.

Згідно ст. 67 КК України, обтяжуючих відповідальність обставин суд не виявив.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку в КЗ « Черкаський обласний наркологічний диспансер» з діагнозом, опійна залежність, а також те що він відповідно до медичних довідок страждає Віл - Снідом, раніше неодноразово судимий, і після скоєння правопорушення приступив до роботи. Також суд враховує ту обставину, що наявність непогашених судимостей вказує на небажання виправлення обвинуваченого. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання, пов`язаного із позбавленням волі.

Враховуючи декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахування особи обвинуваченого, його стану здоров`я, що підтверджено наданими медичними довідками, поведінки після вчиненого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді мінімального покарання, яке передбачено законом із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, тобто частково приєднавши раніше призначене покарання Придніпровським районним судом м. Черкаси у вигляді позбавленні волі.

Таким чином суд вважає, таке покарання, у вигляді одного року позбавлення волі за скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання».

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий і має непогашені судимості, за місцем проживання характеризується позитивно, і після скоєння правопорушення приступив до роботи, із урахуванням, його стану здоров`я, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише за умов ізоляції від суспільства та призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням вимог ст. 70 ч. 4 КК України, приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Придніпровського РС м. Черкаси від 10 грудня 2015 року.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.12.2015 року і остаточно до відбуття покарання призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, змінити на тримання під вартою та взяти ОСОБА_4 під варту із зали суду.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України отримати в суді копію вироку.

Головуючий : ОСОБА_1