20.03.2013
Справа № 642/2226/13-к
Провадження № 1-кс/642/613/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2013 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з наданих матеріалів, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 06 березня 2013 року внесено запис за заявою ОСОБА_4 , 1949 р.н. про те, що 01.03.2013 роки біля 12 годин 35 хвилин, невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Samsung GT S 5230» , що належав останньої.

За даним фактом 06.03.2013 року було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Викрадений у ОСОБА_4 , її мобільний телефон «Samsung GT S 5230» IMEI № НОМЕР_1 .
Слідчий СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів.

В клопотанні просить надати дозвіл на вилечення даного мобільного телефону, виходячи з того, що особа, у якої перебуватиме цей мобільний телефон «Samsung GT S 5230» IMEI № НОМЕР_1 на момент встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, може володіти відомостями про обставини, за яких вона отримала цей мобільний телефон, або навіть бути однією з тих, хто викрав мобільний телефон ОСОБА_4 , а тому вилучення зазначеного мобільного телефону для кримінального провадження буде мати як доказове значення, так і можливістю часткового відшкодування завданої злочином шкоди.

Однак, вилучення мобільного телефону в особи, у якої він перебуватиме на момент встановлення його місцезнаходження, є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення.

Виходячи з того, що на момент установлення місцезнаходження розшукуваного мобільного телефону, виникне необхідність здійснити його вилучення на підставі ч. 1 ст. 159 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування. А також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з вилученням мобільного телефону будуть створені можливості для його знищення або переховування.

20 березня 2013 року слідчим суддею Ленінського районного суду був наданий тимчасовий дозвіл до інформації, яка знаходиться в телекомунікаційній мережі, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, та вилучення інформації з номеру мобільного телефону, з якого здійснювались дзвінки в період часу з 01.03.2013 року по теперішній час з телефону «Samsung GT S 5230» IMEI № НОМЕР_1 , та відомості про вхідні та вихідні дзвінки абонентів, які здійснювали дзвінки з вищевказаного мобільного телефону, їх прив`язка до базових станцій.

Виходячи з того, що особа, у якої перебуватиме мобільний телефон «Samsung GT S 5230» IMEI № НОМЕР_1 на момент встановлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, може володіти відомостями про обставини, за яких вона отримала цей мобільний телефон, або навіть бути однією з тих, хто викрав мобільний телефон ОСОБА_5 . Тому вилучення зазначеного мобільного телефону для кримінального провадження буде мати як доказове значення, так і можливістю часткового відшкодування завданої злочином шкоди.

Однак, вилучення мобільного телефону в особи, у якої він перебуватиме на момент встановлення його місцезнаходження, є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення. Виходячи з того, що на момент установлення місцезнаходження розшукуваного мобільного телефону, виникне необхідність здійснити його вилучення на підставі ч. 1 ст. 159 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування. А також враховуючи, що в разі будь-якого зволікання з вилученням мобільного телефону будуть створені можливості для його знищення або переховування.

Враховуючи те, що особа, у якої на даний час знаходиться викрадений у потерпілої мобільний телефон не встановлена, вважаю можливим розглянути дане клопотання за іі відсутністю.

Суд, вислухавши слідчого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Як зазначено у ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 159-166 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей и документів задовольнити.

Надати слідчому СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 у випадку встановлення місцезнаходження мобільного телефону «Samsung GT S 5230» IMEI № НОМЕР_1 дозвіл на тимчасовий доступ до вищезазначеного телефону з можливістю його вилучення з місця або у особи, в якої він буде знаходитися (за умови, що зазначений телефон не буде знаходитися в місці або особи, яка користується дипломатичним імунітетом).

Строк дії ухвали 1 місяць з дня її поставлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1