643/7527/15-к;
1-кп/643/515/15

В И Р О К
Именем Украины
17 грудня 2015 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, Узбекістан, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 07.06.1999р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 20.10.2000р. умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 20 днів; 17.06.2002р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 12.10.2004р. за відбуттям покарання; 23.07.2007р. Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 13.02.2008р. за відбуттям покарання; 31.05.2010р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч1 ст. 309, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 30.04.2013р. на 12 днів; 18.11.2014р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим стрроком на 1 рік, без реєстрації, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 в середині березня 2015 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, побачив двері в підвал під`їзду № 1 вищезазначеного багатоповерхового будинку, які були відкриті, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до даних дверей, які були відкриті, заглянув в середину вказаного підвального приміщення та побачив велосипед, який можна таємно викрасти та яким можна розпорядитися за власним розсудом. Тоді, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, проник до підвального приміщення зазначеного багатоповерхового будинку, звідки таємно викрав велосипед ТМ «Формула Gallo», вартістю 2196грн. Після чого, даний велосипед ОСОБА_4 виніс з підвалу вищезазначеного будинку та х місця скоєння злочину зник, розпорядившись на власний розсуд викраденим майном, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину не визнав повністю, зазначивши, що в середині березня 2015р. зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_6 знаходились вдома, до них приїхав ОСОБА_7 з велосипедом та запропонував його продати. Оскільки є знайомий ОСОБА_8 , запропонував продати велосипед йому. ОСОБА_8 ОСОБА_7 сказав, що велосипед належить йому, а оскільки у ОСОБА_8 не було коштів, призвели обмін на мобільний телефон. Також ОСОБА_9 зазначив, що в ході досудового розслідування вимушений взяти провину на себе, т.я. перебував на іспитовому строку і давав пояснення під впливом працівників міліції.
Суд, дослідивши наданні обвинуваченням докази, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_5 з проникненням в приміщення, знайшла своє підтвердження, виходячи із наступного.
Так, потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що належний йому велосипед «Формула Gallo» зберігався у підвалі будинку АДРЕСА_2 . У квітні 2015р. виявив, що велосипед відсутній, у зв`язку з чим звернувся до правоохоронних органів. В той же день працівники міліції повернули велосипед, який вилучили у Ушакова.
Протоколом огляду речей від 06.04.2015р., а саме, велосипеду, вилученого у ОСОБА_8 та фото таблицею до нього.
Протоколом огляду місця події від 06.04.2015р.
Поясненнями свідка ОСОБА_8 із яких вбачається, що знайомий з ОСОБА_4 , весною 2015р. останній підійшов до нього зі своїм товаришем і запропонував придбати належний йому велосипед. Оскільки грошів не було вирішили обміняти на мобільний телефон, який передав за велосипед саме ОСОБА_4 .
Протоколом слідчого експерименту від 27.04.2015р. за участю ОСОБА_4 , в ході якого останній сповістив про обставини скоєння кримінального правопорушення та фото таблиця до протоколу.
Поясненнями свідка ОСОБА_10 , який підвередив, що весною 2015р. до нього звернулись працівники міліції з проханням бути присутнім в якості понятого при слідчому експерименті. В процесі слідчого експерименту був свідком того, як молодий чоловік показував будинок та яким чином викрав велосипед у підвалі будинку по АДРЕСА_2 .
Висновком судової товарознавчої експертизи № 106 від 07.04.2015р. про вартість викраденого майна, що на момент скоєння злочину з урахуванням зносу велосипед ТМ «Формула Gallo» складає 2196грн.
Далі, в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_7 , який зазначив, що в ході досудового розслідування дав свідчення про те, як у березні 2015р. зі своїм знайомим ОСОБА_4 і ОСОБА_11 прогулювались по АДРЕСА_2 , побачили відкриту двір підвалу будинку АДРЕСА_2 , куди спустились та побачили велосипед, на що ОСОБА_4 поцікавився про можливість його продажу, зазначивши, що велосипед належить йому і він в цьому місці його зберігає. Через деякий час, побачив, що ОСОБА_4 взяв велосипед і з метою його продажу, направились до ОСОБА_8 на ОСОБА_12 , де останній, шляхом обміну на мобільний телефон придбав велосипед.
Однак, такі покази ОСОБА_7 дав під впливом працівників міліції, зазначивши, що велосипед викрав саме він.
Між тим, як з`ясовано в судовому засіданні, свідок ОСОБА_7 на час розгляду вказаної справи перебував в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківської області в якості обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення і на час доставки його конвоєм в якості свідка в судове засідання по справі за обвинуваченням ОСОБА_4 , разом з останнім перебували у сумісному приміщенні камери для доставлених обвинувачених в приміщенні Московського районного суду м. Харкова, де спілкувались щодо зайнятої позиції надання свідчень в судовому засіданні.
Такі обставини не спростовані вказаним свідком в судовому засіданні.
Таким чином, суд оцінює сукупність наданих доказів як достатні та взаємопов`язані, які прямо вказують на наявність вини обвинуваченого.
Ствердження ОСОБА_4 про непричетність до інкримінованого злочину, оскільки із показів свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні, велосипед вкрав саме останній, суд розцінює як неспроможні та такі, що спростовуються встановленими вищевикладеними обставинами та подіями: протоколом слідчого експерименту, поясненнями свідка ОСОБА_8 тощо, сумнівів в яких у суду не має.
Зайняту позицію ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні суд
розцінює критично, як вигородження обвинуваченого, його лінію захисту та небажання нести відповідальність за скоєння корисливого злочину.
Отже, аналізуючи в їх сукупності досліджені докази обвинувачення, вина ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в таємному викраденні майна ОСОБА_5 .
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі і за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку і те, що скоїв інкримінований злочин у період перебування на іспитовому строку за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2014р., що вказує на небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, схильності до правопорушень, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, а також те, що ОСОБА_4 в скоєному не покаявся, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статі, за якою ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі із застосуванням правил ч.1 ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки суд надійшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 неможливо без ізоляції від суспільства.
Обставин, що пом`якшує покарання, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжує покарання також не встановлено.
Цивільний позов не заявлено.
По справі судових витрат не має.
Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до правил ч.1 ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднати покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.11.2014р., остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до набрання цим вироком законної сили.
В строк відбуття покарання зарахувати період тримання під вартою з 29.04.2015р.
Речові докази: велосипед ТМ «Формула Gallo» темно синього кольору, який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 згідно розписки вважати повернутим законному власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1