Код суду 233 Справа № 233/399/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001834 від 26 листопада 2015 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, дітей не має, не працюючого, на обліку в центрі зайнятості як безробітній не перебуває, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 26 березня 2012 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт; 2) 17 січня 2013 року Костянтинівським міськрайонний судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 277, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 23 червня 2014 року звільнений за ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2014 року на підставі ст.ст. 2, 9, 10 Закону України «Про амністію в 2014 році»,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :

16 травня 2015 року приблизно о 21.30 годині (більш точного часу в ході слідства не встановлено), ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 (який засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року), проходив повз ТБ «Дитячий світ», що розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пл. Перемоги 15, та побачили, що біля даного будинку стоїть велосипед марки «ARDIS». В цей час у ОСОБА_6 (який засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року) виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна - велосипеду марки «ARDIS», після чого він запропонував ОСОБА_4 скоїти крадіжку зазначеного велосипеду, на що останній погодився, тим самим вступивши у злочинну змову з ОСОБА_6 (який засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року). У зазначений день і час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 (який засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року), підійшли до вказаного велосипеду, та, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і їх дії носять таємний характер, викрали велосипед марки «ARDIS», вартістю 1517,08 грн., який належав ОСОБА_7 , чим спричинили останньому матеріальний збиток на зазначену суму. З викраденим велосипедом ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (який засуджений вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року), з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що 16 травня 2015 року він проходив разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 біля магазину «Дитячий світ», що розташований на пл. Перемоги в м. Костянтинівка. Біля входу в магазин стояв велосипед, який не був прив`язаний, і ОСОБА_8 запропонував йому вкрасти цей велосипед, на що він погодився. Рязанцев взяв цей велосипед і поїхав на ньому у двір будинку нижче «Дитячого світу», а він підійшов до Рязанцева пішки. Викрадений велосипед вони залишили у нього вдома. Потім ОСОБА_8 забрав цей велосипед, а наступного дня вони його продали за 500 грн. знайомій ОСОБА_8 . Виручені від продажу викраденого велосипеду гроші розділили порівну. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, підтвердив повністю. Із вартістю викраденого велосипеду згоден. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Оскільки учасники судового провадження, у т.ч. обвинувачений ОСОБА_4 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання.

ОСОБА_4 раніше судимий; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; за місцем проходження реабілітації характеризується позитивно; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття в скоєному.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді арешту, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.

Долю речових доказів по справі вирішено вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного затримання.
Виконання вироку в частині затримання засудженого та доставки до відповідної виправної установи управління Державної пенітенціарної служи України в Донецькій області доручити Костянтинівському відділенню поліції Артемівського відділу поліції ГУ НП України в Донецькій області після набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів вирішено вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя