У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_7.,
суддів ОСОБА_8. і ОСОБА_9.,
перевіривши в судовому засіданні 24 грудня 2015 року в м. Києві заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_5,

установила:

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року залишено без зміни вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 січня 2015 року про засудження ОСОБА_5 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Твердить, що його підзахисний перебував у стані необхідної оборони, однак перевищив її межі, тому дії ОСОБА_5 мали б кваліфікуватися за статтею 118 КК. Просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

На обґрунтування заяви захисник ОСОБА_4 посилається на постанову Верховного Суду України від 27 листопада 2014 року.

Одночасно захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_5

Обґрунтовує причини пропуску строку тим, що мати засудженого - ОСОБА_6 уклала з ним договір про надання правової допомоги засудженому лише 2 грудня 2015 року, а до того часу остання не знала про результати розгляду справи касаційним судом і не могла вчасно укласти угоду з адвокатом для реалізації засудженим права на звернення до Верховного Суду України.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною першою статті 447 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Відповідно до частини шостої статті 447 КПК України, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно з копіями долучених до заяви документів, судове рішення, стосовно якого захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про перегляд, було ухвалено 25 червня 2015 року. З того дня засуджений мав достатньо часу для того, щоб реалізувати своє право на звернення до Верховного Суду України, в тому числі й шляхом укладення угоди про надання правової допомоги з адвокатом. Будь-яких підстав, які б свідчили про наявність реальних перешкод для реалізації такого права засудженого, в заяві не зазначено.

Заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України захисник ОСОБА_4 подав 22 грудня 2015 року, а рішення Верховного Суду України, на яке він здійснює посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 КПК, постановлено 27 листопада 2014 року.

За таких обставин не можна погодитись із доводами захисника в заяві щодо пропущення строку з поважних причин.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку про перегляд судового рішення необхідно відмовити, а вказану його заяву залишити без розгляду.

Керуючись частиною шостою статті 447, статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви.

Заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8. ОСОБА_9