ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002059 від 08.06.2014 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.1999 року за ст. 140 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2003 року за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2007 року за ст.. 187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 24.02.2012 року умовно достроково на 2 роки 7 місяців 6 днів,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 07.06.2014 року близько 06 години ранку, перебуваючи на прибудинковій території біля будинку № 97 по проспекту Правди в Індустріальному районі міста Дніпропетровська, маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, побачив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон «Lenovo S920 Blue», який належить ОСОБА_7 , мобільний телефон «LG» GS - 290», який належить потерпілому ОСОБА_8 , та був раніше залишений ОСОБА_7 на зберігання, ОСОБА_5 визначив зазначені мобільні телефони, як об`єкт свого злочинного посягання. Знаходячись на зазначеному подвір`ї у вказаний час ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 пройти за ним по проспекту імені «Газети Правда», в ході пресування по проспекту імені «Газети Правда», ОСОБА_5 , з метою оглянути, попрохав у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон «LG» GS - 290», з сім карткою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_1 , без коштів на рахунку, в шкіряному чохлі чорного кольору, на що ОСОБА_9 погодився та передав вказаний мобільний телефон в руки ОСОБА_5 . Далі на прохання потерпілого ОСОБА_6 повернути зазначений мобільний телефон, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, спрямований на власне незаконне збагачення, вчинюючи злочин повторно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою придушення волі потерпілого наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар рукою по обличчю в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 впав на землю та закрив обличчя руками. Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 умисно, відкрито, повторно, продовжуючи наносити удари по голові потерпілому ОСОБА_7 , шляхом ривку з правої зовнішньої кишені шортів потерпілого ОСОБА_6 , заволодів мобільним телефоном «Lenovo S920 Blue», з сім карткою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_2 , без коштів на рахунку, сім карткою «Utel» № НОМЕР_3 та карткою пам`яті на 32 Гб., в силіконовому чохлі. Після чого ОСОБА_5 , утримуючи обидва мобільних телефони при собі, а саме: мобільний телефон «Lenovo S920 Blue», вартістю 2000 гривень, з сім карткою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_2 , вартістю 10 гривень, без коштів на рахунку, сім карткою «Utel» № НОМЕР_3 вартістю 30 гривень, та карткою пам`яті на 32 Гб, вартістю 30 гривень, в силіконовому чохлі вартістю 100 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_7 та мобільний телефон «LG» GS - 290», вартістю 500 гривень, з сім карткою мобільного оператора «Life» № НОМЕР_1 , вартістю 10 гривень, без коштів на рахунку, в шкіряному чохлі чорного кольору, вартістю 80 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_8 , з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2170 (дві тисячі сто сімдесят) гривень та потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 590 (п`ятсот дев`яносто) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що він скоїв злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так 07.06.2014 р. він знаходився разом з ОСОБА_10 , в якого він спочатку забрав один мобільний телефон, а потім в ході сварки завдав йому декілька ударів. Від вказаних ударів у ОСОБА_10 випав другий мобільний телефон, який ОСОБА_5 також забрав. Після чого обвинувачений пішов. Також пояснив, що на теперішній час він відшкодував потерпілим завдану шкоду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2007 року за ст. 187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений 24.02.2012 року умовно-достроково на 2 роки 7 місяців 6 днів.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, при призначенні йому остаточного покарання суд застосовує положення ч. 1 ст. 71 КК України, обираючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Дані про витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, відсутні.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127-129, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково (у вигляді 6 місяців) приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2007 року за ст.187 ч.2 КК України, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання 27 червня 2014 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення за періоди з 27.06.2014 року по 25.12.2014 року та з 02.12.2015 року по 21.01.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.
Речові докази:
- мобільний телефон «Lenovo S920 Blue», сім карта мобільного оператора «Life» № НОМЕР_2 , сім картка «Utel» № НОМЕР_3 , карта пам`яті на 32 GB, силіконовий чохол, передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - повернути власнику - ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон «LG» GS - 290», сім картка мобільного оператора «Life» № НОМЕР_1 , шкіряний чохол чорного кольору, переданий під розписку на відповідальне зберігання власнику - потерпілому ОСОБА_8 - повернути власнику - ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1