Справа № 390/14/16-к
Провадження № 1-кп/390/54/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" січня 2016 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 21.12.2009 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 2 роки;
- 03.11.2010 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області, за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2014, звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст.7 Закону України «Про амністію в 2014 році»,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Обознівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, громадянина України, неодруженого, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.05.2012 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 17.07.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки; 24.09.2013 року постановою апеляційного суду Кіровоградської області переглянуто вирок призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 10 місяців; ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.06.2014 року звільнений від покарання у вигляді позбавлення волі на підставі ст.2 Закону України від 08.04.2014 року «Про амністію в 2014 році»,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
11.01.2016 року з Кіровоградської місцевої прокуратури до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які обвинувачуються в тому, що 09 листопада 2015 року приблизно о 19.00 год., за попередньою змовою між собою, з метою вчинення крадіжки, проникли до приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_4 , належного ОСОБА_4 , де повторно, таємно викрали стальну емальовану ванну, вартістю 1928,25 грн., та металеву клітку вагою 15 кг, вартістю 2,5 грн. за 1 кг брухту чорних металів, загальною вартістю 37,5 грн. З місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1965,75 грн.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 надала до суду письмову заяву, в якій відмовилася від обвинувачення у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та просила справу відносно них закрити, зазначивши, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували з нею у трудових відносинах, працювали у неї найманими працівниками, виконували доручену роботу з обслуговування домогосподарства. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має.
Обвинувачені, кожен окремо, підтримали заяву потерпілої, та зазначили, що дійсно працювали у потерпілої, виконували доручену роботу з обслуговування домогосподарства.
Прокурор не заперечував проти закриття провадження у справі.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.3 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185 КК України, якщо воно вчинене особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого .
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачені працювали у потерпілої, були найманими працівниками, виконував доручену потерпілою роботу і шкода спричинена виключно власності потерпілого.
Згідно ст.26 ч.4 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Ст.284 ч.1 п.7 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.3 п.2 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.4-8 частини першої ст.284 цього Кодексу.
В судовому засіданні потерпілою була подана письмова заява про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в зв`язку з її відмовою від обвинувачення. Обвинувачені, яким роз`яснено, що кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав, не заперечували проти закриття кримінального провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заява потерпілої про відмову від обвинувачення не суперечить закону та підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за ч.3 ст.185 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - закриттю.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Речові докази по справі, які передані на зберігання власнику потерпілій ОСОБА_4 , підлягають залишенню у її розпорядженні.
Відповідно до ст.124 КПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з обвинувачених.
Керуючись ст.ст.26, 284, 314, 477 КПК України, суд
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 10 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 10 грн.
Речові докази по справі: стальну емальовану ванну та металеву клітку, що передані на зберігання власнику потерпілій ОСОБА_4 залишити у її розпорядженні.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя