Ухвала
іменем України 24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу з клопотанням та заявою про відновлення строку на касаційне оскарження засудженого ОСОБА_4 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000136,
в с т а н о в и л а :

вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року
ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Плетений Ташлик
Маловисківського району Кіровоградської
області, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 5000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішені питання про судові витрати у провадженні.
Речові докази у провадженні: одяг, фрагменти тканин, ручку, ніж, сумку, банку, частини праски, електричний шнур, марлеві тампони, зошити, сліди пальців рук, зразки волосся, нігтів, відбитків пальців рук, телефон, - знищити.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року щодо ОСОБА_4 в частині вирішення питання про речові докази - змінено.

Речові докази, а саме: фрагменти тканин, ручку, ніж, сумку, банку, частини праски, електричний шнур, марлеві тампони, зошити, сліди пальців рук, зразки волосся, нігтів, відбитків пальців рук, телефон, шубу (штучну) чорного кольору, куртку темно-синього кольору, білизну у вигляді двох штанів коричневого та сірого кольору, светр зеленого кольору, футболку синього кольору та майку сірого кольору - знищити.

В решті вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні умисного вбивства за таких обставин.

21 січня 2015 року приблизно о 8 годині, перебуваючи у приміщенні кухні по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , умисно наніс потерпілому 3 удари металевою електричною праскою по голові та обличчю. Під час нанесення ударів ОСОБА_6 намагався закрити правою рукою свою голову, однак ОСОБА_4 , з метою подолання опору останнього та, обмежуючи його в захисті від протиправного посягання, наніс удар праскою по кисті правої руки. Подолавши опір потерпілого, ОСОБА_4 штовхнув його на підлогу та наніс ще 9 ударів в голову.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 прожив короткий проміжок часу, після чого помер на місці. Смерть потерпілого настала в результаті забиття головного мозку в сукупності з крововиливом у м`які мозкові оболонки, як наслідку відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепу.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 вважає своє засудження незаконним через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку доказів, які потягли за собою неправильне застосування кримінального закону. Повідомляє, що умислу на вбивство потерпілого та спричинення тілесних ушкоджень не мав, а діяв в межах необхідної оборони. Ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження, який пропущено з поважних причин.

Перевіривши дотримання порядку, строків касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що засудженому слід поновити строк на касаційне оскарження судових рішень та прийняти касаційну скаргу до розгляду. Разом із тим, перевіривши доводи касаційної скарги та надані копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом перегляду касаційним судом.

Натомість, зазначені обставини, на які, зокрема, посилається у касаційній скарзі засуджений, були належним чином перевірені судом апеляційної інстанції, який зазначив про відсутність порушень вимог КПК України при проведенні досудового слідства і розгляді справи в суді першої інстанції.
Тому, при перевірці доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом і викладених у вироку.
Матеріали провадження свідчать, що суди першої і апеляційної інстанцій ретельно перевіряли доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі. Зазначені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів знаходить обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

Як убачається з вироку, висновки суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за викладених у вироку обставин, ґрунтуються на доказах, досліджених та належно оцінених в судовому засіданні.

Так, суд першої інстанції проаналізував показання засудженого, який вину визнав частково, не заперечував нанесення ударів потерпілому праскою по голові, однак зазначав, що діяв в межах необхідної оборони, оскільки ОСОБА_6 намагався його вдарити ножем.
Досліджено судом і показання потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначила, що їй не відомі обставини вбивства батька. Однак наголосила, що її батько не міг спричинити ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень, оскільки він був низького зросту та невеликої тілобудови порівняно з обвинуваченим.
Взято судом до уваги і показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які на дивані в кімнаті виявили тіло ОСОБА_6 , та повідомили працівників міліції.
Проаналізовано судом і показання свідка ОСОБА_9 , який зазначив, що був присутнім під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , який добровільно пояснив та показав, як спричиняв потерпілому тілесні ушкодження.
Правильно послався суд і на письмові докази у провадженні а саме:

- протокол огляду місця події від 22.01.2015 року та відеозапису до нього, з яких вбачається, що в дивані однієї з кімнат будинку, виявлено тіло чоловіка, та вилучено одяг на якому знаходились плями бурого кольору, праску, ніж, залишки обгорілої тканини, зошит, ручку, телефон та змив крові;

- протокол огляду місця події від 23 січня 2015 року в ході якого відібрані одяг та фрагменти досліджуваних об`єктів;

- протокол проведення слідчого експерименту від 24 січня 2015 року із застосуванням відеозапису, який був переглянутий в ході судового засідання і з якого вбачається, що ОСОБА_4 у присутності захисника добровільно розповів обставини вбивства ОСОБА_6 та показав на місці як саме наносив удари праскою в голову потерпілому.

Здійснено судом посилання і на висновки експертиз щодо наявності на ступеня тяжкості тілесних ушкоджень

При вирішенні питання про кваліфікацію дій обвинуваченого суд першої інстанції вірно врахував ті обставини, що ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_6 12 ударів металевою електричною праскою, із значною силою, в життєво важливий орган голову, внаслідок чого заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, які згідно висновку експертизи призвели до швидкої смерті потерпілого.
Як вбачається з наданих копій судових рішень, конфлікт між засудженим та потерпілим почався з ініціативи ОСОБА_4 , який відмовився виконати законне прохання потерпілого ОСОБА_6 , як власника будинку, де тимчасово проживав з його дозволу обвинувачений, покинути приміщення його будинку.
Доводи ОСОБА_4 про те, що потерпілий перший накинувся на нього з ножем, спростовуються матеріалами провадження. Згідно висновку експерта на його обличчі знаходяться лише садна на спинці носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Однак, будь-яких тілесних ушкоджень нанесених саме ножем, у нього не виявлено.
Крім того, відповідно до висновку експерта №6 від 4 лютого 2015 року, на ножі вилученому в ході огляду місця події від 22 січня 2015 року слідів пальців рук не виявлено.

Сукупність наведених у вироку доказів, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_4 умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_6 , а доводи касаційної скарги суперечать сукупності ретельно досліджених судом доказів.

За встановлених судом фактичних обставин, врахувавши, що після трьох ударів металевою праскою потерпілий ОСОБА_6 знаходився на підлозі і не чинив опору, поведінка потерпілого не загрожувала життю засудженого і не вимагала оборонятися.
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 не перебував у стані необхідної оборони та не перевищив її межі. Тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 . Така юридична оцінка дій засудженого у колегії суддів сумнівів не викликає.

Враховуючи викладене, доводи скарги ОСОБА_4 про незаконність його засудження, неправильне застосування кримінального закону, спростовуються дослідженими доказами.
Правильно, з урахуванням вимог ст. 65 КК України ОСОБА_4 призначено і покарання, яке буде необхіднім і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.

Доводи засудженого і його захисника, які аналогічні доводам касації, належно перевірені апеляційною інстанцією, на них надано вмотивовані відповіді, ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
З ухваленими судовими рішеннями колегія суддів касаційної інстанції погоджується, підстав для їх зміни чи скасування не вбачає.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 липня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3