Номер справи: 164/1449/15-к
Провадження по справі:1-кп/164/102/2015 Категорія: 33
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року Маневицький районний суд Волинської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000380 від 21 вересня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда третьої групи, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 в ніч з 28 на 29 вересня 2015 року у кварталі № 42 виділу № 28 Вовчецького лісництва Державного підприємства ,,Маневицьке лісове господарство, поблизу с. Вовчецьк, Маневицького району, Волинської області, куди прибув транспортним засобом марки ,,Peugeot Partner, 2007 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , порушуючи порядок встановлений Законом України ,,Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними від 18 листопада 1997 року, всупереч вимог п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України ,,Про ліцензування певних видів господарської діяльності від 01 червня 2000 року, який передбачає надання дозволу (ліцензії) на видобуток дорогоцінного каміння органогенного утворення, в порушення вимог ст. 19 Кодексу України про надра, без отримання спеціального дозволу на користування надрами та акту, що засвідчує гірничий відвід та оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за допомогою сільськогосподарської штикової лопати, яку привіз із собою умисно, переслідуючи корисливу зацікавленість, направлену на незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, зробивши в грунті одну яму, видобував бурштин - сирець, який згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року ,,Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення являється корисною копалиною загальнодержавного значення, дорогоцінним камінням органогенного утворення.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 240 КК України, оскільки він умисно вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Під час досудового розслідування між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержання законів у кримінальному провадженні та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості від 23 листопада 2015 року, яку вони в письмовій формі разом з обвинувальним актом надіслали суду. За умовами даної угоди обвинувачений повністю визнавав і беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, яка не підлягає подальшому оспорюванню. Сторони дійшли згоди щодо істотних для даного провадження обставин, а саме: вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, щире каяття обвинуваченого, не спричинення збитків та наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, процесуального спрощення розгляду справ, протидії злочинності через компроміс.
Сторонами також узгоджена міра покарання, яку повинен понести обвинувачений у виді 415 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що в грошовому виразі становить 7 055 гривень штрафу.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 цього Кодексу.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 КПК України.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 цього Кодексу у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержання законів у кримінальному провадженні та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23 листопада 2015 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та питання щодо речових доказів.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому:
4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а в разі необхідності передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання;
6) гроші, цінності та інше майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них передаються в дохід держави.
Виходячи із наведеного суд вважає, що речові докази підлягають: транспортний засіб марки ,,Peugeot Partner, 2007 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , поверненню ОСОБА_6 як власнику; 21 камінець схожий на бурштин масою 36,1 грам, два квадратні підсаки без рукояток, одна штикова лопада, електронні ваги марки ,,Pocket Scale без номера Китайського виготовлення, електронні ваги марки ,,Maestro № НОМЕР_2 передачі в дохід держави, а записна книга з обкладинкою із шкірозамінника чорного кольору ,,Diary з наявними в ній записами знищенню.
Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержання законів у кримінальному провадженні та підтримання державного обвинувачення прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23 листопада 2015 року в кримінальному провадженні № 0000380 від 21 вересня 2015 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, призначивши покарання у виді штрафу розміром чотириста п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 7 055 (сім тисяч п`ятдесят п`ять) гривень.
Речові докази: транспортний засіб марки ,,Peugeot Partner, 2007 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_6 ; 21 камінець схожий на бурштин масою 36,1 грам, два квадратні підсаки без рукояток, одну штикову лопату, електронні ваги марки ,,Pocket Scale без номера Китайського виготовлення, електронні ваги марки ,,Maestro № НОМЕР_2 передати в дохід держави, а записну книгу з обкладинкою із шкірозамінника чорного кольору ,,Diary з наявними в ній записами знищити.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя : ОСОБА_1