Єдиний унікальний номер № 285/477/15-к
Провадження № 1-кп/0285/85/15
В И Р О К
27 листопада 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, працюючого головним спеціалістом у справах молоді та спорту Вознесенської РДА, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України
18 серпня 2014 року молодшого лейтенанта ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 21 липня 2014 року, та в той же день він був направлений для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
06 жовтня 2014 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 16 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини та зараховано в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 .
18 жовтня 2014 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 161 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 та призначено на посаду командира 2 механізованого взводу 13 механізованої роти 5 механізованого батальйону та відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» він вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до ст. ст. 19, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, молодший лейтенант ОСОБА_5 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України, законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
У відповідності до ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накази віддаються командиром (начальником) одному чи групі військовослужбовців в усній чи письмовій формі.
Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.
Молодший лейтенант ОСОБА_5 під час проходження військової служби в Збройних Силах України за призовом під час мобілізації в особливий період, вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно відкрито відмовився виконувати наказ начальника.
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 18.10.2014 року № 161 молодший лейтенант ОСОБА_5 повинен був до 20 жовтня 2014 року прийняти справи та посаду командира 2 механізованого взводу 13 механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .
Зазначений наказ є законним, тобто, відданий відповідною військовою службовою особою в належному порядку та в межах її повноважень, за змістом не суперечить законодавству України та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина. Подвійного тлумачення він також не допускає.
23 жовтня 2014 року близько 16 год. 10 хв. на території військової частини польова пошта НОМЕР_3 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 в службовому кабінеті тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - першого заступника командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 молодший лейтенант ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 19, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, діючи з прямим умислом, у відкритій та категоричній формі, через небажання приймати справи та посаду, відкрито відмовився виконати законний, чіткий та зрозумілий наказ командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 18.10.2014 року № 161, який йому було доведено підполковником ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повідомивши підполковнику ОСОБА_7 та іншим присутнім про відмову приймати справи та посаду, після чого відданий йому наказ відкрито не виконав, справи та посаду не прийняв.
В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав та пояснив, що 18.08.2014 року його призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 на курси підвищення кваліфікації офіцерів запасу. В подальшому він був переведений до військової частини польова пошта НОМЕР_3 . З командиром частини була розмова під час якої він повідомив про те, що через релігійні переконання не може прийняти посаду. Справи та посаду у військовій частині не прийняв.
Хоча обвинувачений вину не визнав, його вина підтверджується наступними доказами дослідженими судом.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що проходить військову службу у військовій частині польова пошта В НОМЕР_4 на посаді офіцера відділення по роботі з особовим складом в званні старший лейтенант. В жовтні 2014 року для подальшого проходження служби по мобілізації до військової частини польова пошта НОМЕР_3 був переведений військовослужбовець ОСОБА_5 23.10.2014 року близько 16 год. молодший лейтенант ОСОБА_5 прийшов до його і повідомив, що відмовляється приймати посаду командира взводу через релігійні переконання, інших мотивацій не навів, ніяких документів не надав. Він відразу повідомив про це командира частини який сказав, що йому відомо про такі обставини. Молодший лейтенант ОСОБА_5 в подальшому посаду не прийняв.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що у 2014 році працював у військовій частині НОМЕР_3 т.в.о. заступника начальника штабу. ОСОБА_5 знає. Йому відомо про наказ № 161 від 18.10.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 прибув до військової частини НОМЕР_3 та зарахований до списків особового складу, оскільки всі військовослужбовці, які прибувають до військової частини віддаються наказу по частині в зв`язку з прибуттям. В серпні місяці 2014 року з ІНФОРМАЦІЯ_3 до АДРЕСА_3 прибуло 2 лейтенанта Бурхачов та АДРЕСА_4 . Відповідно до наказу вони прибули з приписами на посаду командирів взводів. ОСОБА_5 виконувати наказ відмовився категорично, та сказав, що з м. Новоград-Волинський нікуди не поїде. Після чого він викликав військову службу правопорядку для надання військовослужбовцем пояснення про відмову прийняти наказ відповідно до Статут Збройних Сил України. Наказ до військовослужбовця доводився в службовому порядку. З жовтня місяця 2014 року ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд.
Повідомленням т.в.о командира військової частини польова-пошта В НОМЕР_4 від 23.10.2014 року відповідно до якого молодший лейтенант ОСОБА_5 , який прибув із військової частини польова-пошта НОМЕР_2 для подальшого проходження служби по мобілізації та був призначений на посаду командира 2 механізованого взводу 13 механізованої роти 5 механізованого батальйону згідно наказу командира військової частини польова-пошта НОМЕР_3 № 161 від 18.10.2014 року відкрито відмовився приймати посаду та служити в ЗСУ ( а.п. 23).
Послужним списком ОСОБА_5 , особистий номер № НОМЕР_5 про проходження дійсної військової служби у Збройних Силах України ( а.п. 27-29).
Атестаційним листом від 20.08.2012 року № 659 відповідно до якого ОСОБА_5 присвоєно звання молодший лейтенант запасу, особистий номер: НОМЕР_5 ( а.п. 30).
Службовою характеристикою від 02.07.2011 року відповідно до якої за час навчання, на кафедрі військової підготовки Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського з 01.09.2010 року по 06.07.2012 року студент ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони. До вивчення дисциплін відноситься добре. Вимоги загальновійськових статутів, наказів Міністра оборони України засвоїв, та може користуватися ними у службовій діяльності. Матеріальну частину стрілецької зброї знає. Може стійко переносити труднощі військової служби. У 2012 році пройшов навчальні збори за програмою підготовки офіцерів запасу аеромобільних військ, отримав навички в управління підрозділами здійснив 2 (два) учбово-тренувальні стрибки з парашутом, з літака АН-2 ( а.п. 31).
Витягом з наказу № 16 від 06.10.2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) відповідно до якого військовослужбовців, які прибули для подальшого проходження військової служби з військової частини польова пошта В НОМЕР_6 , АДРЕСА_5 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення при військовій частині польова пошта В НОМЕР_7 і вважати призначеними: молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 стаж безперервної військової служби рахувати з 18.08.2014 року ( а.п. 35).
Витягом з наказу від 17.10.2014 року командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині), молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , який з 06.10.2014 року перебуває у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , вважати, що вибув до нового місця служби АДРЕСА_3 . З 17.10.2014 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.п.35).
Карткою обстеження медичного огляду військовозобов`яного ОСОБА_5 (а.п.36).
Довідкою військово-лікарської комісії від 18.08.2014 року № 1665, молодший лейтенант ОСОБА_5 , придатний до військової служби (а.п. 37).
Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 18.10.2014 року № 161 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , який прибув із військової частини польова пошта В НОМЕР_8 АДРЕСА_3 для подальшого проходження служби по мобілізації, з 18.10.2014 року зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення зарахувати з 20.10.2014 року та призначити на посаду командира 2 механізованого взводу 13 механізованої роти 5 механізованого батальйону, ВОС-0210003 та надати 3 доби для прийому справ та посади з 18.10.2014 року по 20.10.2014 року (а.п. 38).
Службовою характеристикою молодшого лейтенанта ОСОБА_5 , відповідно до якої за час проходження служби в військовій частині ПП В НОМЕР_4 молодший лейтенант ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони. Накази та розпорядження командирів виконує несвоєчасно. Військову службу не знає, незадовільно виконує свої військової обов`язки, за що має дисциплінарні стягнення ( а.п. 40).
Медичною характеристикою від 06.11.2014 року молодший лейтенант ОСОБА_5 під медичним наглядом лікаря в/ч НОМЕР_3 знаходиться з 2014 року. За останній період за медичною допомогою не звертався. На обліку у психоневрологічному, наркологічному, туберкульозному, шкіряно-венерологічному диспансерах не перебував. Діагноз здоровий (а.п. 41).
Висновком військово-лікарської експертизи від 13.05.2015 року № 1809 відповідно до якої обвинувачений молодший лейтенант ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час придатний до військової служби за станом здоров`я. На час призову за мобілізацією у серпня 2014 року молодший лейтенант запасу ОСОБА_5 також був придатним до військової служби за станом здоров`я (а.п. 123-124).
Аналізуючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження приходить до наступного висновку.
Одним із головних загальних обов`язків усіх військовослужбовців є обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників), крім явно злочинних. Це обумовлено характерним для всіх військових формувань принципом єдиноначальності. Наказ є законним, якщо він відданий відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відкрита відмова виконати наказ начальника - найбільш зухвала форма непокори - передбачає наявність заяви (усної чи письмової) підлеглого про його небажання виконувати наказ, або інше демонстративне його невиконання, яке може супроводжуватись будь-якими репліками чи здійснюватися мовчки.
Непокора вважається закінченою, залежно від форми її вчинення, з моменту відмови виконати наказ начальника або з моменту його фактичного невиконання.
Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України Право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.
З матеріалів кримінального провадження та допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судом встановлено, що, наказ № 161 від 18.10.2014 року був виданий підполковником ОСОБА_9 , який був на посаді тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 . Підполковник ОСОБА_7 на той час займав посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - першого заступника командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .
Згідно до ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, за крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його переднього начальника. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Крім того, відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, начальник штабу є начальником для особового складу підпорядкованих підрозділів та має право віддавати накази підпорядкованим командирові особам і зобов`язаний перевіряти їх виконання.
Ст. 37даного статуту визначено, що військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання.
В своїх поясненнях, наданих суду під час розгляду справи, ОСОБА_5 вказав, що офіцер ОСОБА_7 , який назвався в.о. начальника штабу наказав йому прийняти взвод, однак він відмовився приймати посаду через його релігійні переконання.
Крім того ОСОБА_5 в 2012 році отримав освіту в Миколаївському національному університеті ім.. В.О. Сухомлинського де пройшов повний курс військової підготовки на кафедрі військової підготовки та після закінчення навчання йому було присвоєно первинне військове звання «молодший лейтенант запасу». Отже, останній навчався та отримував спеціальність, яка була пов`язана з безпосереднім веденням бойових дій, застосуванням зброї (а.с. 29, 33-34).
Суд бере до уваги те, що відповідно до ст.1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу, альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби, тоді, як встановлено, що ОСОБА_5 був призваний не на строкову, а на військову службу, як офіцер запасу, за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1999 р. № 2066 переліку релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю, заклади християнської православної церкви, прихожанином якої є ОСОБА_5 не належать. Крім того, він під час проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 та у військовій частині - польова пошта НОМЕР_3 будь-яких документів на підтвердження релігійних переконань щодо неможливості проходження військової служби в Збройних силах України не надавав та офіційно про свої переконання не доводив.
Посилання захисту на те, що копія витягу з наказу № 161 від 18.10.2014 року є недопустимим доказом, оскільки невідоме джерело його походження є безпідставним оскільки на копії наказу є мокра печатка в/ч НОМЕР_3 командиром якої він був виданий, штамп, згідно оригіналу та затверджений підписом посадової особи.
З урахуванням вищевказаного, суд дійшов до переконання, під час розгляду справи, доводи захисту з приводу невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, зокрема, відмовою останнього виконувати наказ прийняти посаду командира взводу, у зв`язку з його релігійними переконаннями, не відповідають фактичним обставинами кримінального провадження та не знайшли свого підтвердження в суді.
Дії ОСОБА_5 а саме, повідомлення командира частини, офіцера по роботі з особовим складом про неможливість прийняти посаду свідчать про те, що ОСОБА_5 знав і йому був доведений наказ про призначення на посаду командира взводу.
Не визнання ОСОБА_5 своєї вини свідчить про його намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.
Покази ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 в частині того що через свої релігійні переконання ОСОБА_5 не прийняв посаду та те, що наказ про призначення на посаду командира взводу йому не доводився суд оцінює критично, оскільки обставини відносно релігійних переконань в судовому засіданні ніякими доказами доведені не були, а щодо не доведення наказу то такі покази спростовуються власними показами ОСОБА_5 , показами свідків та матеріалами справи.
Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину ОСОБА_5 у інкримінованому йому діянні доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 402 КК України як відкрита відмова виконувати наказ начальника (непокора).
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який згідно службової характеристики характеризується негативно, раніше не судимий, обставини справи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого та призначає покарання у вигляді позбавлення волі.
Беручи до уваги, те що обвинувачений раніше не судимий, по місцю проживання характеризується задовільно, суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 нових злочинів можливо й без його ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального Процесуального кодексу України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України і обрати йому покарання за цим законом 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 п. 2, 3 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Даний вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1