Покровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 1-111/2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Приходько Н.В.

з участю прокурора Горан Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покровське кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 польського району, Запорізької області, громадянство України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, холостий, не працює, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, депутатом не являється, раніше судимий 08.05.2009 року Покровським р/с Дніпропетровської області за ст. 296 ч.2 КК України та назначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки, не в/з., -

-по ч. 3 ст. 358 КК України, суд, -

встановив:

Невстановлена слідством особа, завідомо знаючи, що ОСОБА_1 не працював в ПВКП «Тамерлан», в січні місяці 2009 року надало ОСОБА_1 засвідчене печаткою та підписом керівника підприємства ПВКП «Тамерлан», «повідомлення до посвідчення про направлення на роботу», форму якого затверджено Наказом Міністерства освіти України № 79 від 23.03.1994 року «Про затвердження Положення про сприяння в працевлаштуванні випускників державних вищих і професійних навчально - виховних закладів України» (додаток до Положення № 5), що вказує на його офіційність. Так, в повідомленні зазначається, що випускника ОСОБА_1 20.01.2009 року в ПВКП «Тамерлан» призначено на посаду слюсаря з ремонту електроустаткування. Таким чином, невстановлена слідством особа достовірно знаючи, що ОСОБА_1 на підприємство ПВКП «Тамерлан» не працевлаштований, внесла у офіційний документ «повідомлення до посвідчення про направлення на роботу» від 20.01.2009 року завідомо неправдиві відомості про його працевлаштування в ПВКП «Тамерлан».

Після чого ОСОБА_1, завідомо знаючи, що «повідомлення до посвідчення про направлення на роботу», форму якого затверджено Наказом Міністерства освіти України № 79 від 23.03.1994 року «Про затвердження Положення про сприяння в працевлаштуванні випускників державних вищих і професійних навчально-виховних закладів України» (додаток до положення № 5), що вказує на його офіційність, про його працевлаштування в ПВКП «Тамерлан», не відповідає дійсності, і в нього невстановленою слідством особо внесено завідомо неправдиву інформацію, в січні 2009 року подав його до Ордену «Знак Пошани» ВПУ № 75 для підтвердження його працевлаштування, на підставі чого йому згідно Положення про організацію навчально виробничого процесу, затвердженого Міністерством освіти та науки України було видано документ встановленого зразка про освіту. Тим самим ОСОБА_1 використав завідомо подроблений офіційний документ, що підтверджується даними наданих Ордену «Знак Пошани» ВПУ № 75, про те що протягом 2008 року та січня лютого 2009 року випускника ОСОБА_1 було працевлаштовано у ПВКП «Тамерлан».

Підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав повністю та суду пояснив, що він на даний час ніде не працює, в 2009 році навчався в ВПУ № 75 с. Олександрівка група № 81 за спеціальністю слюсар електроустаткування, але не закінчив навчання по сімейним обставинам. Так, коли він навчався в ВПУ № 75, то на початку 2009 року він знайшов собі тимчасову оплачувану роботу, в звязку з чим був змушений пропускати заняття, після чого отримував від свого класного керівника та директора ВПУ № 75 зауваження за пропуски занять. В звязку з чим ОСОБА_1 написав заяву про відрахування його з ВПУ № 75 по досягненню рівня спеціальності. Про що було винесено рішення директора ВПУ № 75 про відрахування ОСОБА_1 з ВПУ по досягненню рівня спеціальності. Після чого для отримання на руки документу про освіту потрібно було ОСОБА_1 працевлаштуватися. В звязку з чим ОСОБА_1 намагався стати на облік до Покровського центру зайнятості. Так, в січні місяці 2009 року ОСОБА_1 знаходився біля Покровського центру зайнятості де познайомився з одним хлопцем, котрий назвався Олегом, який запропонував йому зробити довідку про його (ОСОБА_1В.) ніби працевлаштування в ПВКП «Тамерлан» на, що ОСОБА_1 дав свою згоду. Через деякий час ОСОБА_1 знов зустрівся з хлопцем Олегом, який віддав йому довідку, хто саме складав вказаний документ не знає. В скоєнні злочину ОСОБА_1 чистосердечно розкаюється. Інших злочинів він не вчиняв.

В судовому засіданні підсуднім ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд кримінальної справи відносно нього за ст. 358 ч.3 КК України, згідно ст. 299 КПК України, в якому просить суд, визнати недоцільними дослідження доказів, відносно фактичних обставин справи, які ним не оскаржують ся.

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2010 р. клопотання підсудного ОСОБА_1 було задоволено, та вирішено розглядувати кримінальну справу згідно ч.3 ст. 299 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин по кримінальній справі, оскільки вони ніким оскаржують ся.

Учасники процесу не заперечують проти розгляду кримінальної справи в порядку ч.3 ст. 299 КПК України.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 358 КК України, «Використання завідомо підробленого документу».

Переходячи до призначення покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільну небезпечність скоєного злочину та особу підсудного.

ОСОБА_1 раніше судимий 08.05.2009 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч.2 КК України, згідно ст. 66 КК України обставини, що помякшують покарання ОСОБА_1 є чистосердечне розкаяння, згідно ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Крім того, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується посередньо, на протязі досудового слідства показань не змінив, вину свою повністю визнав та щиросердно розкаюється в скоєному.

Тому із врахуванням цих обставин, покарання ОСОБА_1 слід обрати у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись с.ст.323,324 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 358 ч.3 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України ОСОБА_1 повністю приєднати покарання за вироком Покровського районного суду від 08.05.2009 р. за ст. 296 ч.2 КК України, призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п. 4 ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1 періодично зявлятися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний засіб підписку про невиїзд у відношенні ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в строк 15 діб до

Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: К.С. Лукінова