Справа № 367/5972/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1214/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 30 28.10.2015

УХВАЛА
Іменем України
28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_18 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2015 року, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України повернуто прокурору Київської області для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України повернуто прокурору Київської області для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України,-

В своєму рішенні суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявний у кримінальному провадженні обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема на думку суду першої інстанції в обвинувальному акті не конкретизовано обвинувачення, а саме: не вказано які саме дії вчинив кожен з обвинувачених. При цьому в ухвалі суду зазначено наступне. В порушення ст. 291 КПК України слідчий в обвинувальному акті по епізоду розбійного нападу на домоволодіння потерпілого ОСОБА_19 30 вересня 2014 року не зазначив хто саме з обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_20 або ОСОБА_11 , які приймали участь у розбійному нападі, застосував пристрій для блокування ,,тривожної кнопки. Також, хто саме, ОСОБА_9 або ОСОБА_20 , які безпосередньо проникли до вказаного домоволодіння, погрожував потерпілій ОСОБА_21 предметом схожим на автомат Калашникова та чи являється вказаний предмет муляжем чи бойовою зброєю. По епізоду розбійного нападу на домоволодіння потерпілого ОСОБА_22 20 березня 2015 року слідчий не зазначив, хто саме з обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 або ОСОБА_13 , які приймали участь у розбійному нападі, застосував пристрій формування радіоелектронної завади для захисту від витоку інформації по радіоканалу для блокування ,,Тривожної кнопки. Хто саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 або ОСОБА_13 , які безпосередньо проникли до вказаного домоволодіння, наносив потерпілому ОСОБА_22 удари, в які частини тіла та в якій кількості. Крім того, не зазначено, хто саме наніс потерпілому удар за допомогою плоскогубців та в які частини тіла і в якій кількості. Не вказано, хто саме з обвинувачених погрожував потерпілим ОСОБА_22 та ОСОБА_23 застосуванням револьверу системи ,,Наган. По епізоду розбійного нападу на домоволодіння потерпілого ОСОБА_24 в квітні 2015 року слідчий не зазначив, хто саме з обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 або невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження), які безпосередньо проникли до вказаного домоволодіння, нанесли потерпілому ОСОБА_24 удари по голові. Не вказано, хто саме з обвинувачених погрожував потерпілому застосуванням самозарядного пістолету під патрон калібру 9х18, а також не зазначено, у кого конкретно з обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 чи невстановленої досудовим розслідуванням особи була зброя, яка використовувалася при нападі на дане домоволодіння та яка зазначена в обвинувальному акті (револьвер системи ,,Наган, самозарядний пістолет під патрон калібру 9х18, ручна граната РГД-5, ручна граната звукошумової дії ,,Заря - 2, пристрій для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями ,,Вій, стартовий пістолет не бойового призначення ,,Стакер 917-С). Також в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акту, слідчий не зазначив строк застосування заходів забезпечення кримінального провадження, які були застосовані в ході досудового розслідування, а саме: у дозволі на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ПрАТ ,,Київ стар та ТОВ ,,Астеліт від 08 липня 2015 року та від 07 липня 2015 року відповідно. Не встановлено в порушення ч. 2 п.2 ст. 291 КПК України фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_12 .

Прокурор в апеляційній скарзі вважає вищевказану ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Так, судом у своїй ухвалі від 04 вересня 2015 року в порушення вимог ч. 1 ст. 372 КПК України не зазначено сторін кримінального провадження, зокрема не вказано потерпілих, які були присутніми у підготовчому судовому засіданні. Крім того, суд в супереч вимог ст. 314 КПК України вийшов за межі наданих йому повноважень, в частині повернення обвинувального акту з підстав порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки суд не вказав яку саме з вимог зазначеного пункту порушено слідчим. Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення в ухвалі вказав, що в порушення вимог ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті слідчий по епізодах вчинення обвинуваченими розбійних нападів на домоволодіння потерпілих, не зазначає хто саме з обвинувачених, які безпосередньо проникли до вказаних домоволодінь, застосував пристрій формування радіоелектроної завади для захисту від витоку інформації по радіоканалу для блокування ,,тривожної кнопки, погрожував потерпілим застосуванням зброї, наносив потерпілим удари. Однак вказаного висновку суд дійшов без отримання та вивчення матеріалів досудового розслідування, проведення судового слідства та отримання показів потерпілих, свідків та обвинувачених. Апелянт також звертає увагу на те, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Вказана норма КПК України при складанні обвинувального акту по даному кримінальному провадженні повністю дотримана. Апелянт також зазначає, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення не є предметом підготовчого судового засідання та можуть бути оцінені виключно під час судового розгляду. Що ж до реєстру матеріалів досудового розслідування, то він не являється складовою частиною обвинувального акту, а зазначені судом недоліки у ньому є формальним порушенням вимог ст. 109 КПК України та таким, що не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Що до не встановлення фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_12 , то досудовим розслідуванням встановлено місце його реєстрації. Що стосується місця проживання, то останній в ході досудового розслідування відмовлявся від надання показів, а в судових засіданнях по розгляду клопотань про обрання та продовження запобіжного заходу зазначав, що проживає за місцем реєстрації. Разом з тим, судом в порушення вимог ч. 3 ст. 370 КПК України встановлено місце проживання ОСОБА_12 лише зі слів останнього та фактично не встановлено його особу, оскільки у вступній частині ухвали суду першої інстанції імя та по батькові ОСОБА_12 викладено, як ОСОБА_12 . Також в резолютивній частині ухвали суду зазначено, що поверненню прокурору підлягає кримінальне провадження, а не обвинувальний акт, як це визначено п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України. Автор апеляційної скарги також зазначає, що судом достатньо не обґрунтовано чому обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та винесено ухвалу з порушенням ч. 1 ст. 372 КПК України. Незрозумілим залишається і те, чому судом надано прокурору лише семиденний строк на усунення недоліків. Апелянт просить вищевказану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення та виступи у судових дебатах: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, а також висловили клопотання щодо продовження судом строку тримання під вартою усіх вищевказаних обвинувачених; представника потерпілих, який підтримав апеляційну скаргу та клопотання прокурорів про продовження тримання під вартою усіх обвинувачених; обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та клопотання про продовження тримання їх під вартою, а обвинувачений ОСОБА_11 , крім того, просив суд вирішити питання про зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт; захисників, які заперечували проти апеляційної скарги та клопотання прокурорів, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Стаття 291 КПК України встановлює, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, імя, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно, та до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом та повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Як убачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення останній послався на те, що у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також на те, що у відповідності до ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен зокрема: містити вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. При цьому, на думку суду першої інстанції, обвинувальний акт щодо вказаних вище обвинувачених не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу, у зв`язку з чим, як зазначено в ухвалі він (обвинувальний акт) згідно п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору.

Дійсно згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам вказаного Кодексу.

Однак вивченням наданих матеріалів, зокрема обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт щодо вказаних обвинувачених (арк. 1-71) містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ініціали та посади групи слідчих, які проводили досудове розслідування та процесуальних прокурорів у даному кримінальному провадженні, виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які встановлені у ході досудового розслідування, їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частину статті) КК України та формулювання обвинувачення щодо кожного з обвинувачених, зокрема: ОСОБА_9 (акр. 16 - 29), ОСОБА_11 (арк. 29 - 42), ОСОБА_10 (арк. 42 - 55), ОСОБА_12 (арк. 55 - 67), ОСОБА_13 (арк. 67 - 69). Також обвинувальний акт містить і інші дані, які передбачені пунктами 6-9 частини 2 статті 291 КПК України.

За вказаних даних, колегія суддів вважає можливим погодитись з доводом апелянта про те, що норму КПК України, зокрема п.5 ч. 2 ст. 291, при складанні обвинувального акту по даному кримінальному провадженню дотримано. При цьому також апеляційний суд не вбачає таких порушень КПК України та недоліків при складанні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б суттєво порушували права учасників кримінального провадження і унеможливлювали призначення справи до судового розгляду.

За таких даних колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2015 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - скасуванню з направленням обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 0003478 відносно вказаних вище осіб до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 та 316 КПК України.

Крім того, оскільки термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо вказаних обвинувачених згідно ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2015 року закінчується 2 листопада 2015 року, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу - тримання під вартою, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також тієї обставини, що підстави для обраного щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою не відпали, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження терміну тримання їх під вартою строком на тридцять днів, задовольнивши клопотання прокурора та відмовляючи обвинуваченому ОСОБА_11 у клопотанні про зміни йому запобіжного заходу щодо нього з тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 197, 331, 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 вересня 2015 року про повернення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України прокурору Київської області для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог КПК України, скасувати, а обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направити до Ірпінського міського суду Київської області для виконання вимог ст. ст. 314, 315 та 316 КПК України.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 терміном тридцять днів, тобто з 28 жовтня по 26 листопада 2015 року.

Головуючий підпис

Судді: підписи