ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-4622 ск 14
П О С Т А Н О В А

30 листопада 2015 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справ судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 березня 2014 року щодо ОСОБА_2 , постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2014 року ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 364 КК України виправдано.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 березня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.
Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2014 року прокурору відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_2 .
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року зазначену постанову місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзіпрокурор порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року.
Згідно з вимогами ст. 350 КПК України 1960 року в касаційній скарзі повинні зазначатися вирок, ухвала чи постанова, на які вона подається, назва суду, який їх постановив, вказівка на те, в чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення та доводи на її обґрунтування, конкретне прохання особи, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд касаційної інстанції вправі ухвалити відповідно до вимог ст. 396 КПК України 1960 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 383 КПК України 1960 року у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд у касаційному порядку одночасно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 24 жовтня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року, відповідно до яких прокурору відмовлено у поновлені строку на касаційне оскарження судового рішення, а також ухвали Апеляційного суду Львівської області від 18 березня 2014 року, відповідно до якої вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни, що суперечить положенням кримінально-процесуального Закону

Враховуючи викладене, прокурору слід конкретизувати яке саме судове рішення він оскаржує, вказати прохання щодо оскаржуваного судового рішення, яке б узгоджувалося зі змістом ст. 396 КПК України 1960 року, зазначивши яким саме судом та які порушення, що відповідно до ст.398 КПК України 1960 року є підставами для скасування або зміни судового рішення, на його думку, було допущено, а також у чому полягали саме такі порушення.
Згідно зі ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст.ст. 350, 384, 398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи (скаржник має підтвердити, що він не пропустив цей місячний термін при повторному зверненні до суду).
Керуючись п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та ст. 388 КПК України 1960 року,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити прокурору, який приймав участь у розгляді справ судами першої та апеляційної інстанцій, у витребуванні кримінальної справи щодоОСОБА_2 для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1