Справа №459/3209/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 02.02.2015 року встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: 1.заборона виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год.;2.з`являтися в органи внутрішніх справ за місцем свого проживання для реєстрації. ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з вищевказаним судовим рішенням та попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, з початку липня 2015 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області, без поважних причин, самовільно залишив місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , за якою йому встановленог адміністративний нагляд та 01.07.2015 року поїхав у с. Добрячин Сокальського району Львівської області, де по даний час працював та проживав на станції технічного обслуговування у приватного підприємця ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_3 . Окрім цього, ОСОБА_4 не перебував з 22.00 год. до 06.00 год. за адресою, за якою йому встановлено адміністративний нагляд та не з`являвся на відмітку до Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області, чим грубо порушив встановлені судом обмеження.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та пояснив, що повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. У вчиненому щиро розкаявся.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.
Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 395 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який є людиною похилого віку, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття в учиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину повторно.
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 лише в умовах його ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді арешту.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком в 1 (один) місяць.
Після вступу вироку в законну силу взяти ОСОБА_4 під варту та відраховувати строк відбуття покарання з моменту фактичного затримання.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вручити копію вироку обвинуваченому та прокуророві.
Головуючий:ОСОБА_1