Кримінальне провадження
№ 1-кп/337/253/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі:головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.11.2004 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 13.03.2007 року Нікопольським міськрайсудом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2 , ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 20.05.2010 року був звільнений на не відбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 25 днів; 28.02.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України було приєднано покарання за вироком Нікопольського м/с Дніпропетровської області від 13.03.2007 року та остаточно призначено покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі, 23.12.2014 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 12.02.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст.. 185 ч.2 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 19.02.2015 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ст.. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт; ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2015 року вироки Запорізького районного суду Запорізької області від 12.02.2015 року і Хортицького райсуду м.Запоріжжя від 19.02.2015 року приведено у відповідність до закону і до відбуття ОСОБА_6 визначено покарання у вигляді 3 років 10 місяців 25 днів позбавлення волі з іспитовим строком на три роки з частковим покладанням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 395 КК України,
в с т а н о в и в :
10.04.2015 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , з карману брюк ОСОБА_7 , відкрито викрав мобільний телефон «Nokia 5300», вартістю 1 500 грн., який належить останньому, чим завдав збиток потерпілому на вказану суму.
Також, 30.12.2014 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись в маршрутному таксі перед зупинкою громадського транспорту «пл. Рядянська» у м.Запоріжжі, підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився у вказаній маршрутці, та користуючись тим, що він не слідкує за своїми речами і готується до виходу з маршрутного таксі, рукою вийняв з правої кишені його куртки мобільний телефон «HTCDesire 600», в корпусі чорного кольору з IMEI1 НОМЕР_1 та IMEI2 НОМЕР_2 , вартістю 2500 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» та « МТС», які для потерпілого матеріальної цінності не мають, флеш пам`ятью 32 Гб, вартістю 300 грн., шкіряним чохлом, вартістю 250 грн., чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 3050 грн.
10.05.2015 року, ОСОБА_6 , приблизно о 01 годині 30 хвилин, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку № 163 по вул. Гоголя у м. Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом розбиття скла водійської двері автомобілю «Сітроєн Джампер», білого кольору державний номер НОМЕР_3 , таємно викрав майно ОСОБА_9 , яке знаходилося у автомобілі, а саме: автомобільний магнітофон «PrologyMCH-350», чорного кольору, вартістю 650 грн.; шкіряні чоловічі туфлі, чорного кольору, вартістю 350 грн.; пластмасовий ящик з набором інструментів, вартістю 1000 грн., чим завдав потерпілому матеріальні збитки на суму 2000 грн.
14.05.2015 року, в нічний час, знаходячись біля автомобілю «Мерседес», державний номер НОМЕР_4 , який був припаркований біля будинку №10-а по вул. К. Великого у м. Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, та усвідомлюючи те, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом витискання скла водійської двері автомобіля, викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме: акумулятор фірми «Веста», 100 ампер, вартістю 3000 грн.; автомобільний магнітофон, вартістю 680 грн.; 3 талона по 20 літрів на бензин, загальною вартістю 1320 грн., чим завдав потерпілому збитків на суму 5000 грн.
Також, 19.05.2015 року, ОСОБА_6 , у вечірній час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля зупинки громадського транспорту «вул.. Анголенко» у м.Запоріжжі побачив, що на лавиці сидить ОСОБА_11 , та скориставшись тим, що останній заснув, та не спостерігає за своїми речами, шляхом вільного доступу з його сумки, таємно викрав майно, а саме: мобільний телефон «Lenovo 362», вартістю 1000 грн. з сім картами операторів мобільного зв`язку «Лайф» та Київстар», які матеріальної цінності не представляють; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 та пропуск на завод «Запоріжсталь», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють; грошові кошти в сумі 250 грн., чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 1250 грн.
23.05.2015 року, приблизно в 22 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля автомобіля ЗАЗ «110307» синього кольору, державний номер НОМЕР_5 , який знаходився біля будинку № 2 вул. Запорізькій у м. Запоріжжі, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом розбиття скла пасажирської двері вищевказаного автомобіля, викрав майно, що належить ОСОБА_12 , а саме: магнітофон «Pioneer», панельний, чорного кольору, вартістю 850 грн.; ТV тюнер, модель «Homecast 3200» з пультом і кабелем, вартістю 450 грн.; модем «Arris 820», вартістю 2000 грн.; перфоратор «Тандем», у корпусі чорного кольору, вартістю 800 грн.;телевізійний «Tap», сплитер, у кількісті 10 штук, одна вартістю 35 грн., на суму 350 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 4450 грн.
Крім того, ОСОБА_6 , відбуваючи покарання в Кам`янській виправній колонії № 101 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, був умовно-достроково звільнений 13.05. 2014 року, на не відбутий строк 3 місяці 15 днів.
Перед звільненням, а саме 05.05. 2014 року, ОСОБА_6 , постановою Вільнянського райсуду Запорізької області було встановлено адміністративний нагляд на один рік, з 05.05.2014 року. З постановою про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_6 був ознайомлений під розпис, та був зобов`язаний після звільнення з ВК прибути до обраного ним місця проживання та стати на облік до Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, з`являтися на реєстрацію до райвідділу 1,2,3,4 середу кожного місяця.
21.05. 2014 року ОСОБА_6 прибув до Хортицького РВ ЗМУ для постановки на облік, де був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення адміністративного нагляду або ухилення від відбування. Згідно з постановою начальника Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 21.05. 2014 року, ОСОБА_6 був зобов`язаний прибувати на реєстрацію до Хортицького РВ 1,2,3,4 середу кожного місяця. Цього ж дня ОСОБА_6 з зазначеною постановою був ознайомлений під розпис.
В період часу з 21.05.2014 року по 25.02. 2015 року ОСОБА_6 систематично реєструвався в Хортицькому РВ ЗМУ, але з 04.03. 2015 року він в Хортицький РВ ЗМУ не прибував, тим самим порушивши правила щомісячної реєстрації в Хортицькому РВ ЗМУ при встановленому адміністративному нагляді, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_6 у порушення покладених на нього постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.05.2014 року обов`язків щодо заборони виїжджати за межі населеного пункту, де він мешкає, в особистих справах, та змінювати місце проживання без дозволу органів внутрішніх справ, вчинивши ряд корисливих злочинів, в період дії іспитового строку, бажаючи уникнути відповідальності за вчинений злочин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу органу внутрішніх справ, де перебував на обліку, залишив квартиру АДРЕСА_3 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю. Суду пояснив, що він дійсно 30.12.2014 року у маршрутному таксі у чоловіка викрав мобільний телефон; 10.05.2015 року, шляхом розбиття скла проник в автомобіль, звідки викрав туфлі, ящик з інструментами, магнітолу; 14.05.2015 року витиснув скло водійської двері та проник у автомобіль, звідки викрав акумулятор, авто магнітолу, талони на бензин; 19.05.2015 року у районі зупинки «вул.. Анголенко» почав чоловіка, який спав, підійшов і викрав у нього телефон, документи, гроші, телефон і гроші забрав, документи викинув; 23.05.2015 року шляхом розбиття скла пасажирської двері, проник в автомобіль, звідки викрав авто магнітолу, тюнер, модем, перфоратор, сплитер. Майно викрадав з метою продажу та отримання грошових коштів, усі викрадені речі продавав та гроші витрачав на власні потреби. У скоєному розкаюється, заявлені потерпілими цивільні позови визнає у повному обсязі. Крім того, у травні 2014 року він звільнився з ВК № 101 умовно-достроково, став на облік у Хортицькому райвідділі, жив за місцем проживання, але халатно віднісся до своїх обов`язків та не ходив на реєстрацію до райвідділу. У скоєному розкаюється. Також, у квітні 2015 року він та інші, знаходилися у квартирі ОСОБА_13 , де був присутній і потерпілий ОСОБА_7 , який після розпиття спирних напоїв вів себе зухвало. Він вирішив забрати у нього мобільний телефон, який у присутності всіх витяг з задньої кишені штанів. ОСОБА_14 та інші зрозуміли, що телефон він забрав, а ОСОБА_14 став просити повернути телефон, але він телефон не віддав, а пішов з квартири. Телефон викрав, бо мав намір його продати та отримати грошові кошти. У скоєному розкаюється.
Потерпілі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у судове засідання не з`явилися, надали суду письмові заяві з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності, тому, суд вважає за можливе розглянути кримінальну справу у відсутності вказаних потерпілих.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно; за ст.. 186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинене повторно; за ст.. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
При цьому, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України, від 17 липня 1997 року, норм Конституції України, КПК України, які визначають права і свободи кожного, хто перебуває під юрисдикцією членів Ради Європи, які підписали означену конвенцію, держави, яка ратифікувала її у встановленому Законом порядку, та гарантують кожному права і свободи, визначені в розділі 1 Конвенції та розділу VIII Конституції України.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше був неодноразово засуджений, судимість у встановленому законом порядку не знята і не погашена,скоїв злочин у період іспитового строку, за місцем проживання характеризується задовільно, частково відшкодував шкоду, шляхом повернення мобільних телефонів потерпілим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також стан його здоров`я, оскільки як вбачається з довідки СІЗО ( а.с. 161 т.1) ОСОБА_6 знаходиться з 16.10.2015 року в медичній частині СІЗО м.Запоріжжя з діагнозом: гострий ексудативний правосторонній плеврит, ніжне дольова пневмонія з права, дихальна недостатність 1 степені, із станом середньої важкості з позитивною динамікою.
Враховуючи вказані вище обставини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 мінімальне покарання, визначене санкцією ст. 186 ч.2 КК України.
ОСОБА_6 раніше був засуджений 19.02.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст.. 185 ч.2 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на три роки і вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя 19.02.2015 року за ст.. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт, ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2015 року вказані вироки приведено у відповідність до закону і до відбуття ОСОБА_6 визначено покарання у вигляді 3 років 10 місяців 25 днів позбавлення волі з іспитовим строком на три роки з частковим покладанням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України, викрадення майна ОСОБА_8 скоїв 30.12.2014 року, до постановлення судами вказаних вироків, тому, на підставі
ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.11.2015 року, призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Крім того, ОСОБА_6 раніше був засуджений 19.02.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст.. 185 ч.2 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на три роки і вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя 19.02.2015 року за ст.. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт, ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2015 року вказані вироки приведено у відповідність до закону і до відбуття ОСОБА_6 визначено покарання у вигляді 3 років 10 місяців 25 днів позбавлення волі з іспитовим строком на три роки з частковим покладанням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України, решту злочинів скоїв у період іспитового строку, тому на підставі ст.. 71 КК України до новопризначеного ОСОБА_6 покарання, необхідно частково приєднати покарання, призначене вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.02.2015 року і Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2015 року які приведені у відповідність до закону.
Заявлені потерпілими цивільні позови: ОСОБА_9 на суму 2000 грн., ОСОБА_10 на суму 5000 грн., визнаються обвинуваченим, підлягають повному задоволенню.
Потерпілий ОСОБА_12 відмовився від цивільного позову, про що надав суду письмову заяву ( а.с. 157 т.1).
Інші потерпілі цивільні позови не заявляли.
Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.. 100 КПК України.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, у зв`язку з вищевказаним, необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 395 КК України та призначити йому покарання:
-по ст. 185 ч.2 КК України три роки позбавлення волі;
-по ст.. 186 ч.2 КК України - чотири роки позбавлення волі;
-по ст.. 395 КК України три місяці арешту.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання, визначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.02.2015 року і вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2015 року, більш суворим, призначеним вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.11.2015 року, призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_6 приєднати частково не відбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.02.2015 року і Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2015 року і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_6 покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.
Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі.
Строк відбуття покарання рахувати з 30.05.2015 року, з часу фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 2000 грн., на користь ОСОБА_10 5000 грн. у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Речові докази: мобільний телефон «Nokia 6500 S1» з IMEI: НОМЕР_6 - повернути потерпілому ОСОБА_7 , мобільний телефон НТС 600- повернути потерпілому ОСОБА_8 , осип скла, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області- знищити.
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1