Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого - судді Середи A.B.,

при секретарі - Оніщенко Н.В.,

з участю прокурора - Присіч І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, неодруженого, не працюючого, освіта: середня, м. Золотоноші Черкаської області, вул. Пролетарська, 6, раніше судимого 02.02. Золотоніським міськрайсудом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення підставі ст. 75, ст. 76 КК України із звільненням від відбування покарання у позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік та зобовязанням повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з'являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, - у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ-.

20 травня 2010 року ОСОБА_2, перебуваючи в будинку, що знаходиться в м. Золотоноші по вул. Пролетарській, 69, власником якого є ОСОБА_3, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку його мобільного марки «Сіменс С72» , вартістю 125,0 грн., в якому перебував стартовий вартістю 15,0 грн., чим завдав власнику матеріальної шкоди на загальну суму 140,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою повністю та пояснив, що дійсно ЗО травня 2010 року він разом із своїми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були у магазині «Спокуса», що по вул. Пролетарській у м. Золотоноші. Близько 20.00 год. вони побачили ОСОБА_6 проходив повз магазин. Вони запросили його до себе сісти за їх столик та пограти в карти, на що він погодився. Близько однієї години вони грали в карти, а потім пішли до будинку потерпілого, який знаходиться поруч з магазином. Прийшовши до будинку, вони трохи посиділи на лавочці біля будинку, а потім зайшли до будинку, щоб випити кави.

Через деякий час ОСОБА_7 попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон у користування, на що той погодився і дав йому телефон «Самсунг». Взявши телефон ОСОБА_7 вийшов з будинку і більше не повертався. Коли ОСОБА_6, який був напідпитку почав засинати він пішов також, і коли вже виходив з будинку, то побачив ще один телефон марки «Сіменс», який лежав у веранді при виході з будинку. Він вирішив взяти його собі, поклав до кишені, для чого, поясняти не може, і вийшовши з будинку пішов додому. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Оскільки показання підсудвого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, у відповідвості до ч.З ст. 299 КК України враховуючи думку прокурора та підсудного, якому роз'яснено, що при відмові дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, він буде позбавлений можливості оспорювати їх у апеляційному порядку, на що підсудний наполягав на істиності своєї позиції щодо визнання вини та викладених обставин справи, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, викладених в обвинувальому висновку, обмежившись показаннями підсудного.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст. 299 КК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред»явлене органами слідства обвинувачення, підсудному ОСОБА_1 у судовому засіданні доведене повністю, його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_2, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає з'явлення з повинною, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Беручи до уваги обставини справи та особу підсудного, який характеризується посередньо, є раніше судимим, на шлях виправлення не став та вчинив злочин у період іспитового строку, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Суд також приходить до висновку про залишення заяви потерпілого ОСОБА_6 без розгляду, так як вона подана в одному примірнику, що позбавляє підсудного отримати копію позову для підготовки до захисту.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 321, 323, 324, КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і призначити остаточне покарання - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на взяття під варту в СІЗО № ЗО м. Черкаси, взявши засудженого під варту в залі суду негайно.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілого звернутись з позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим взятим під варту в той же строк - з моменту отримання копії вироку.

Суддя: Середа Л.В.