Справа № 449/1164/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2015 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боршів Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одруженого, не працює, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 29 березня 2014 року біля 08 год. 30 хв., перебуваючи на земельній ділянці, неподалік свого будинку в с. Боршів Перемишлянського району, заподіяв робочою шиною бензопили тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді - одної рани на лівій руці, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину по ч.2 ст. 125 КК України не визнав. В судовому засіданні 23.09.2015року, пояснив, що 29 березня 2014 року пішов на свій город, щоб зрізати черешню, оскільки така впала на його город, напередодні взявши дозвіл в сільського голови на такі дії. Завів бензопилу, почав зрізати і відчув удар по лівій руці палкою, коли розвертався, випадково зачепив бензопилою руку ОСОБА_4 . Пили виключити не встиг, бо після її відімкнення вона ще продовжує прокручуватися.Звертає увагу суду на те, що потерпілий сам впав на бензопилу.

В судовому засіданні 03.11.2015 р. ОСОБА_5 від дачі пояснень скориставшись своїм правом передбаченим ст.63 Конституції України та ст. 18 КПК України відмовився.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, винність ОСОБА_5 в злочинні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що він є сусідом обвинуваченого і між ними часто виникають конфлікти щодо земельної ділянки. 29 березня 2014 року він почув, що на городі працює бензопила, виглянувши побачив, що ОСОБА_5 зрізає черешню, яка росте на його земельній ділянці. Коли він підійшов до нього, виникла суперечка та ОСОБА_4 сказав, що заріже його та почав махати перед ним включеною бензопилою і зачепив нею ліву руку;

даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що вона є дружиною потерпілого. 29 березня 2014 року, вони з чоловіком збирались на базар та раптом почули роботу бензопили на городі. Чоловік вибіг на город перший, а вона слідом за ним, підійшов до ОСОБА_5 , щоб його зупинити, однак такий розвернувся та почав махати бензопилою перед ним, порізавши йому руку. Події бачила добре та чула, що ОСОБА_5 казав, що його заріже;

даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що він є головою Боршівської сільської ради. Між обвинуваченим та потерпілим триває конфлікт з приводу їхніх земельних ділянок вже приблизно тринадцять років. Черешня, яку зрізав обвинувачений, розташована на межі земельних ділянок обвинуваченого та потерпілого. З приводу сутички, яка виникла на земельній ділянці йому нічого не відомо,оскільки при такій не був присутній;

даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що така є донькою потерпілого. 29 березня 2014 року, вони з батьками збиралась на базар та раптом почули роботу бензопили на городі. Батько вибіг на город перший, а вона з мамою слідом за ним. Знаходилась на відстані 25-30 м. від подій . Чула, що між обвинуваченим та потерпілим була словесла перепалка, однак що саме вони говорили не чула. Бачила, як ОСОБА_5 розвернувся з пилою і йшов на ОСОБА_4 , потерпілий відступав. Як саме відбулося травмування ручи, чи при розвороті обвинуваченого, чи коли він розвернувся і наступав не пом`ятає;

даними в судовому засіданні показаннями судово-медичного експерта Перемишлянського відділення КЗ ЛОР ЛОБСМ ОСОБА_10 про те, що всі виявлені на ОСОБА_4 тілесні ушкодження описані у висновку №25 від 01.04.2014 року, який він підтримує в повному обсязі. Враховуючи тілесне ушкодження, його розміщення на зовнішній стороні руки, рана утворилась від дії тупого предмету. Бензопила являється таким предметом, тому могла виникнути внаслідок ушкоджень такою. Однак, встановити чи отримав потерпілий тілесні ушкодження внаслідок оборони чи нападу неможливо;

висновком експерта №25 від - 01.04.2014 року, згідно якого у ОСОБА_11 виявлено: одну рану на лівій руці, яка виникла від дії тупого предмету, могла утворитися від удару працюючою бензопилою 29 березня 2014р., при обставинах вказаних у постанові та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. характер та локалізація виявленого тілесного ушкодження заперечує можливість його утворення внаслідок вільного подіння ОСОБА_4 на тверде покриття з висоти власного росту (а.с.14);

протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2014року, згідно якого подія мала місце на земельній ділянці. ОСОБА_5 обернувся до ОСОБА_4 з бензопилою, яка була в робочому стані та замахнувся нею на потерпілого, проте останній відхилився та ОСОБА_5 зачепив робочою шиною бензопили ліву руку ОСОБА_4 , а саме ребро долоні. Після чого потекла кров, він кричав від болі, а ОСОБА_5 продовжив різати дерево (а.с. 28-33);

протоколом проведення слідчого експерименту від 11.08.2014 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 з донькою стояли на відстані 10-15 м. від місця події. ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_4 та робочою шиною бензопили замахнувся на нього. Проте, він відхилився, однак робоча шина бензопили порізала ліву руку ОСОБА_4 (а.с.38-41);

Актом встановлення і узгодження меж земельної ділянки від 06.11.1996 та Державним актом на право власності на землю від 16.12.1998 року, серії ЛВ-509 встановлено, що межа між земельними ділянками проходить по черешні борозни між городами ОСОБА_4 та ОСОБА_12 (а.с.138)

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , ствердив, що потерпілий дає неправдиві показання. Зазначає, що потерпілий напав на нього, вдаривши його палкою, а він лише при розвороті з бензопилою зачепив його. Просив його виправдати, оскільки не вважає себе винним.

Окрім цього, судом було поставлено на обговорення питання щодо поданої заяви обвинуваченого ОСОБА_5 , у якій він просить застосувати до нього амністію та звільнити від призначеного покарання. З`ясована думка обвинуваченого щодо підстав застосування положення Закону України Про амністію у 2014 році . Обвинувачений покликається, як на підставу застосування даного закону факт проживання з матір`ю ОСОБА_13 , 1942 р. народження (а.с.102)

Згідно п. є ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році звільнити від відбування покарання осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досігли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно пояснень обвинуваченого, довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Боршівської сільської ради за №847 від 03.06.2015 р., окрім ОСОБА_5 мати - ОСОБА_13 має ще шестеро дітей (а.с.103)

Суд вважає, підстави для застосування Закону України Про амністію у 2014 році відсутні.

Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я кваліфіковано правильно, оскільки орган котрий проводив досудове розслідування за наявних для цього об`єктивних підстав вжив всіх необхідних заходів для з`ясування та встановлення істини у кримінальній справі, здобувши усіх можливих доказів та давши правильну оцінку, як показанням свідків так і висновкам, проведеної експертизи, і прийшов до правильного висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України.

Характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого, а також об`єктивна спроможність дорослої людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 дійсно вчинив злочин умисно, хоча теоретично була можливість впустити, вимкнути чи відкринути бензопилу не спричиняючи потерпілому тілесних ушкоджень.

На свій захист обвинувачений робить припущення, що він захищався від нападу потерпілого і жодних тілесних ушкоджень йому не наносив. Такі міркування обвинуваченого не є переконливими і суд їх до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наведеними вище доказами у справі.

Враховуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушеннями наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушень не визнав та не розкаявся, раніше не судимий, кримінальні правопорушення вчинив відносно особи похилого віку, після вчинення правопорушень не висловлював потерпілому своїх вибачень, не цікавився станом здоров`я потерпілого, що підтверджує доводи про те, що він фактично не розкаявся у скоєному, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.416 КПК України, згідно якої при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання. Згідно ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 09 червня 2015 р. (а.с.116), вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 18.02.2015р. скасовано суто з процесуальних підстав, а тому відсутні передбачені законом підстави для призначення більш суворого покарання, як про це просить прокурор.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, й призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1