пр. № 1-кс/759/2823/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого Слідчого відділу Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві лейтенанта міліції ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_6 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:
29.08.2014 до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання гр. ОСОБА_6 в якому вона просила зняти арешт з ? частки нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_7 від 17 квітня 2014року.

В обгрунтування клопотання посилалася на те, що вона є власником зазначеної частки будівлі згідно Договору купівлі-продажу від 20.03.2014р. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/5038/14 від 16.07.2014року, яка набрала законної сили, чітко встановлено, що починаючи з 12.01.2014р. легітимним та чинним головою правління Споживчого товариства «Діамед» є ОСОБА_8 та зобов`язано відділ Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Святошинського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві внести зміни до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців шляхом зміни керівника Споживчого товариства «Діамед» з ОСОБА_9 на ОСОБА_8 . В кримінальному провадженні №№ 0000295, що відкрите за заявами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначено, що ОСОБА_8 викрав… печатку Товариства для фальсифікації документів, а саме договорів оренди приміщення за адресою: м.Київ, вул.Григоровича-Барського,5». Тобто тут по суті слідство стверджує, що ОСОБА_8 незаконно діяв від імені СТ «Діомед» і не мав права укладати договори, адже це фальсифікація і він нібито щось викрав. Дане твердження повністю спростоване Господарським судом м.Києва, а саме рішенням від 11.06.2014р. за №910/7146/14, яке набрало законної сили. В даному рішенні визнається законним договір оренди нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , і як наслідок підтверджує те, що ніхто ( в тому числі ОСОБА_8 ) жодних документів не підробляв, не фальсифікував, все було законно відповідно до чинного законодавства України. Оскільки вона не має статусу ні підозрюваного ні обвинуваченого, проти неї не відкрито жодного кримінального провадження, а ОСОБА_8 щодо якого відкрито кримінальне провадження по якому на її майно наклали арешт, відповідно до вищезазначених рішень судів діяв законно та правомірно, вважає, що застосування такого заходу як арешт ? частки нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 відпала потреба.

Суд, вислухавши представника заявниці, який клопотання підтримав, думку прокурора та слідчого, які проти клопотання заперечували, встановив наступне.

Ухвалою від 25 березня 2014року слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_11 задоволено.

Накладено арешт на майно ОСОБА_6 , а саме на ? частку нежилого будинку (літера А) за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , шляхом накладення заборони на його відчуження.

Ухвалою від 27 березня 2014року суддею ОСОБА_7 виправлено описку у резолютивній частині ухвали Святошинського райсуду м.Києва від 25 березня 2014року постановленої за клопотанням слідчого Слідчого відділу Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві лейтенанта міліції ОСОБА_5 . Замість вказаного у резолютивній частині ухвали словосполучення « ОСОБА_11 » виправлено та читати ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу, а саме підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Судом встановлено, що слідчим відділом Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві відкрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000295 від 12.01.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000295 встановлено, що в 1998 році ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 заснували Споживче товариство Діамед (). Відповідно до статуту, товариство займалось роздрібною товаро-реалізацію лікарських засобів. Товариство має у власності приміщення, які здавало в оренду, а саме: одноповерхову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , частину будівлі по АДРЕСА_2 , частину будівлі по АДРЕСА_3 , квартиру по АДРЕСА_4 , частину будівлі по АДРЕСА_5 , частину будівлі у АДРЕСА_6 . Також, у власності СТ Діамед перебувають одинадцять транспортних засобів. З моменту заснування Товариства головою його правління, відповідно до протоколу загальних зборів було обрано ОСОБА_8 , який згідно показів свідка ОСОБА_9 використовує майно, цінності та грошові кошти Товариства не за цільовим призначенням, при цьому, жодного разу не проводив розподілу прибутку співвласникам товариства.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що 10.01.2014 були проведені Загальні збори Товариства, на яких було переобрано голову правління та вирішено призначити перевірку фінансово-господарської діяльності за період роботи ОСОБА_8 головою правління. Загальними зборами головою правління Товариства обрано ОСОБА_9 .

На неодноразові прохання передати ОСОБА_9 , як голові правління Товариства, первинні фінансово-господарські документи та печатку, ОСОБА_8 відповідав категоричною відмовою. Крім того, ОСОБА_8 викрав сервер Товариства, самовільно, без згоди використовує в своїх цілях транспортний засіб марки Toyota, модель Highlander, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , а також та транспортний засіб марки Шкода, модель Октавія, державний номер НОМЕР_3 , 2004 року випуску, транспортний засіб марки ЗАЗ, модель Славута, зеленого кольору, державний номер НОМЕР_4 , печатку Товариства для фальсифікації документів, а саме договорів оренди приміщенню за адресою: м. Київ, Г.Барського, 5, та оренди транспортного засобу Toyota, модель Highlander, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження наявна довідка від 22.01.2014 р., надана головою правління СТ Діамед ОСОБА_9 на запит слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо нерухомого та рухомого майна, яке перебуває на балансі товариства станом на 22.01.2014 р.

З вказаної вище довідки вбачається, що на балансі ТОВ Діамед перебувають наступні приміщення:

- нежитлове приміщення, площею 39,8 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Симиренка, 17а, м. Київ, придбане на підставі договору купівлі продажу від 06.07.2000;

- нежитлове приміщення, площею 84,5 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Симиренка, 17а, м. Київ, придбане на підставі договору купівлі продажу від 19.04.2000;

- нежитлове приміщення, площею 28,0 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Симиренка, 17а, м. Київ, придбане на підставі договору купівлі продажу від 29.10.1999;

- нежитлове приміщення, площею 167,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , придбане на підставі договору купівлі продажу від 18.12.2003;

- нежитлове приміщення, площею 291 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , придбане на підставі договору купівлі продажу від 06.12.2005;

- нежитлове приміщення, площею 264,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , придбане на підставі договору купівлі продажу від 06.12.2005;

- нежитлове приміщення, площею 612,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , придбане на підставі договору купівлі продажу від 24.03.2006;

- нежитлове приміщення, площею 40,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , придбане на підставі договору купівлі продажу від 24.09.2009;

- нежитлове приміщення, площею 28,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , придбане на підставі договору купівлі продажу від 14.12.2010;

- нежитлове приміщення, площею 469.1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , придбане на підставі договору купівлі продажу від 29.10.1999;

- квартира АДРЕСА_8 , придбане на підставі договору купівлі продажу від 30.08.2006.

Водночас, 11.03.2014 р. отримано відповідь з Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, з якої вбачається, що частина нежитлових приміщень, що на праві приватної власності належали СТ Діамед, відчужено на підставі договорів купівлі-продажу ТОВ Діамед.

Згідно Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта від 11.03.2014 р. договори купівлі-продажу, укладені між СТ Діамед та ТОВ Діамед, посвідчено 15.02.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 .

Будучи додатково допитаною в якості свідка ОСОБА_9 повідомила, що вона як голова правління нерухоме майно товариства не продавала та припускає, що колишній голова правління СТ Діамед ОСОБА_8 підробив статутні документи та подав їх нотаріусу з метою продажу нерухомого майна.

Також, 25.03.2014 р. додатково допитано двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в ході допиту повідомили, що 09.01.2014 р. Загальних зборів засновників СТ Діамед не проводилось, рішення щодо відчуження майна, належного СТ Діамед, не приймали та припускають, що протоколи загальних зборів СТ Діамед від 09.01.2014 р., в яких йдеться про відчуження майна СТ Діамед, підроблені ОСОБА_8 .

Суд не приймає до уваги посилання заявниці ОСОБА_6 на рішення Господарського суду м.Києва від 11.06.2014р. як на доказ підтвердження того, що ОСОБА_8 діяв відповідно до чинного законодавства, оскільки згідно даного рішення розглядалося питання щодо визнання договору оренди приміщення від 12.01.2014р. №7/14/7 укладеного між Споживчим товариством «Діомед» та Товариством з обережною відповідальністю «Станхем плюс» недійсним, а не . використання майна, цінностей та грошових коштів Товариства не за цільовим призначенням.

Не приймає суд і до уваги посилання ОСОБА_6 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014р. згідно якої зобов`язано відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Святошинського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві внести зміни до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців шляхом зміни керівника Споживчого товариства «Діамед» з ОСОБА_9 на ОСОБА_8 , як на доказ правомірності дій ОСОБА_8 , оскільки досудове слідство, яке порушене за ч.4 ст.190 КК України, триває. Предметом досудового слідства є заволодіння чужим майном та придбання права на нерухоме майно, в т.ч. і ? частки нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 .

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна, може привести до зникнення шляхом відчуження майна, а у разі встановлення складу злочину передбаченого ч. 4. ст. 190 КК України унеможливить конфіскацію даного майна, а тому, на даний час правових підстав для задоволення клопотання гр. ОСОБА_6 про зняття арешту з майна, а саме ? частки нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 не має.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ч.4 ст.100, ч.1, 2, 4 ст.170, ч.1 ст.174, 309, 372, ч.5 ст.532 КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зняття арешту з майна відмовити.

Ухвали слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1