Справа №489/457/16-к 18.02.2016 18.02.2016 18.02.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/784/61/16р. Головуючий 1-ї інстанції
Категорія: обрання запобіжного заходу Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження №0000102 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2016р., якою задоволено клопотання слідчого Жовтневого ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, раніше судимого: 17.06.2008р. Первомайським міськрайсудом Миколаївської області за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням2 роки; 23.03.2009р. Первомайським міськрайсудом Миколаївської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.185,70,71 КК України до 5 років 6 міс. позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

підозрюваний ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції
Ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2016р.

Узагальнені доводи апелянта.
Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню.

Вказує на недоведеність підозри у вчиненні ним злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

Зазначає, що доведеність його вини в клопотанні про обрання запобіжного заходу ґрунтується лише на його заяві про вчинення злочину, яку він склав під тиском працівників міліції. Судом не взято до уваги доводи про його алібі, а саме, наявність свідків, які можуть підтвердити, що на момент скоєння злочину, він знаходився в іншому місці.

Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 29.01.2016 року близько 20.30 год., за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи намір на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, проник до будинку АДРЕСА_2 , де із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, вчинив напад на ОСОБА_9 , та заволодів належними потерпілій грошовими коштами в сумі 16 400 грн., мобільним телефоном «Номі», вартістю 650 грн., а також належним ОСОБА_10 мобільним телефоном «Нокіа», вартістю 800 грн.

За вказаним фактом 30.01.2016 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та присвоєно № №0000102.
05.02.2016р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

05.02.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

05.02.2016р. слідчий Жовтневого ВП Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи подання слідчий зазначила, що метою обрання вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інші злочини.

Приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, а також проти життя і здоров`я особи, має дохід лише від тимчасової роботи, що дає підстави вважати про існування ризику вчинення ним і інших кримінальних правопорушень.

Також зазначив, що підозрюваний не зв`язаний постійним місцем проживання і роботи, міцними соціальними зв`язками, переховувався у інших кримінальних провадженнях, що доводить наявність ризику переховування його від органів досудового розслідування і суду.

Слідчий суддя вважав недоведеними обставини існування ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілих і свідків, оскільки прокурором такі обставини обґрунтовуються лише припущеннями щодо їх існування, з огляду на показання підозрюваного про визнання вини у вчиненні інкримінованого йому злочину.

На думку слідчого судді, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування ризиків, що передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наявність у нього судимостей, розмір шкоди, у завданні якої він підозрюється, відсутність постійного місця роботи та джерела фінансових доходів, що ставить його у скрутне матеріальне становище, та свідчить про можливість вчинення інших злочинів майнового характеру застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає, що таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та захисника на підтримку апеляції, думку потерпілої та прокурора про залишення ухвали без змін, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Слідчий суддя належним чином та з достатньою повнотою обґрунтував своє рішення як щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 так і наявності заявлених у поданні слідчого ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із проникненням у житло, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, який є особливо тяжким.

Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується відомостями, що містяться у заяві ОСОБА_5 про скоєний злочин, протоколах допитів самого підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

При цьому суд виходить з того, що обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

За такого наявні у справі докази є достатніми для обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , а доводи апелянта стосовно його непричетності до вчинення злочину, є предметом доказування у ході досудового розслідування та при розгляді справи по суті обвинувачення.

Як вірно зазначив суд, дані про особу ОСОБА_5 - раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, а також проти життя і здоров`я особи, має дохід лише від тимчасових заробітків, дають підстави вважати про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 іншого злочину.

Є вірною також вказівка суду про те, що обвинувачений не пов`язаний з постійним місцем проживання та роботи, міцними соціальними зв`язками, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду. Тобто доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З цими висновками апеляційний суд погоджується і вважає, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

Також є вірним рішення слідчого судді про неможливість визначення застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2016р., якою ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 квітня 2016р., залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді: