Справа № 466/5504/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , при секретарі ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Коростенського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , із вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , майора, -

в с т а н о в и в :

20 липня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання зіслався на те, що 09.08.2014 р. ОСОБА_8 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_8 вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , де наказом командира частини від 09.08.2014 р. № 176 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого викладача циклової комісії вогневої підготовки.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак з 09.08.2014 р., тобто з моменту відправлення ОСОБА_8 у військову частину НОМЕР_1 з АДРЕСА_3 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.08.2014 р. № 749 введено в дію нове умовне найменування воєнного часу «військова частина польова пошта НОМЕР_1 ».

20.01.2015 року майор ОСОБА_8 самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

16.07.2015 р. військовою прокуратурою Львівського гарнізону майору ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

З врахуванням того, що майор ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 та слідчий ОСОБА_3 просили застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж зазначений у клопотанні, у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід - домашній арешт.

Дослідивши матеріали, заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Однак стороною кримінального провадження не надано жодних вагомих доказів, які засвідчують факти того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Одного лише припущення в клопотанні про те, що ОСОБА_8 знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчиненому правопорушенні, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.

В ході розгляду клопотання стороною кримінального провадження не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу. Крім того, як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, вважаю що слід обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

З огляду на викладене та керуючись ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.131,132, 176-178, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Коростенського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , із вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , майора.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки :

- не залишати місце проживання, а саме : будинок в с. Корма, Коростенського району, Житомирської області у період часу з 20.00 год. до 08.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 за першою вимогою;

- носити електронний засіб контролю (у випадку його наявності);

- не відлучатися за межі с. Корма, Коростенського району, Житомирської без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Дата закінчення дії ухвали 14 листопада 2015 року.

Виконання ухвали покласти на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1