Справа №473/2051/15-к 27.01.2016
Провадження №11-кп/784/16/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за апеляцією прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07.08.2015р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Євпаторія Автономної Республіки Крим, не судимого,

-обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Чепа Виноградівського району Закарпатської області, не судимого,

-обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.З ст.15 - ч.2 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:

Обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляції прокурор ОСОБА_8 просить вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.07.2015, стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині кваліфікації їх дій за епізодом замаху на викрадення металевої рейки типу Р-50 довжиною 4,0

метра вагою 207,2 кілограма скасувати, в цій частині ухвалити новий вирок, яким вважати засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України до ___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/784/16/16р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_9
Категорія: ч. 2 cт. 182 КК України Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1

2-х років обмеження волі.

Визнати винними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену повторно за попередньою змовою групи осіб та вважати засудженими за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого вважати засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до 2-х років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України вважати звільненими від відбування призначеного покарання із встановленим строком випробування 1 рік.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.07.2015р. ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за даними статтями:

- за ч. 2 ст. 185 КК України в виді 2-х років обмеження волі,

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України в виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 два роки обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнено, та встановлено йому іспитовий строк один рік, зобов`язавши обвинуваченого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально- виконавчої інспекції.

ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання за даними статтями: за ч. 2 ст.185 КК України у виді двох років обмеження волі, за ч. 3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання у виді 2-х років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від відбуття призначеного покарання, та встановлено йому іспитовий строк один рік, зобов`язавши обвинуваченого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально- виконавчої інспекції.

Узагальнені доводи апеляції.
Не оспорюючи фактичних обставин справи та висновків суду про винуватість обвинувачених прокурор в своїй апеляції посилається на наступне.

Відповідно до примітки 1 статті 185 КК України зазначено, що у статтях 185, 186, та 189-191 КК України повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього кодексу.

Всупереч цим вимогам суд кваліфікував дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, не застосувавши кваліфікуючу ознаку повторність.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними в тому, що 08 травня 2015 року біля 16.00 години на станції Трикратне Вознесенського району Миколаївської області вони, за попередньою змовою між собою, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до паркану ПрАТ «Полтавський КХП Трикратське відділення», яке розташоване за адресою: вулиця Комарова,6, де шляхом вільного доступу за допомогою різака вирізали з паркану підприємства металеву рейку типу Р-50 завдовжки 8,7 метрів, яку в подальшому порізали на дві частини, перша розміром 4,0 метра вагою 207,2 кілограма вартістю 663 гривні, друга розміром 4,7 метра вагою 243,46 кілограма вартістю 779 гривень. Після чого частину металевої рейки завдовжки 4,7 метрів таємно викрали, чим спричинили ПрАТ «Полтавський КХП Трикратське відділення» матеріальний збиток на суму 779 гривень, а частину металевої рейки завдовжки 4,0 метра залишили біля паркану підприємства, підготувавши її до таємного викрадення.

Наступного дня 09 травня 2015 року біля 16.00 години на станції Трикратне Вознесенського району Миколаївської області обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули до паркану ПрАТ «Полтавський КХП Трикратське відділення», де знаходилася металева рейка типу Р-50 завдовжки 4,0 метра вагою 207,2 кілограма, підготовлена ними до таємного викрадення, та намагалися її викрасти, але довести свій злочинний умисел, не змогли, оскільки біли затримані працівниками охорони ПрАТ «Полтавський КХП Трикратське відділення».

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора в підтримку доводів апеляції, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які погодилися з доводами апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає подану апеляцію такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, доведена, підтверджується зібраними по справі доказами і апелянтом не оскаржується.

Що стосується доводів апелянта про скасування вироку в часині неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в зв`язку з не посиланням суду на кваліфікуючу ознаку - повторність при кваліфікації їх дій за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.2 КК України, то вони заслуговують на увагу, так як під час судового розгляду прокурор змінив обвинувачення і за епізодом замаху на крадіжку від 09.05.2015 року кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачені ознайомилися зі зміною обвинувачення і визнали себе повністю винними за зміненим обвинуваченням.

Як встановлено апеляційним судом при змінення обвинувачення в суді було встановлено, що 09 травня 2015 року біля 16.00 години на станції Трикратне Вознесенського району Миколаївської області обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повторно, за попередньою змовою між собою прибули до паркану ПрАТ «Полтавський КХП Трикратське відділення», де знаходилася металева рейка типу Р-50 завдовжки 4,0 метра вагою 207,2 кілограмів, підготовлена ними до таємного викрадення, та намагалися її викрасти, але довести свій злочинний умисел, не змогли, оскільки були затримані працівниками охорони ПрАТ «Полтавський КХП Трикратське відділення».

Ці дії прокурором кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб і апеляційний суд вважає таку кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правильною.

Тому, кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України без посилання суду першої інстанції на кваліфікуючу ознаку скоєння крадіжки повторно, апеляційний суд визнає помилковою, що є підставою для скасування вироку в цій частині з постановленням нового вироку.

Що стосується покарання, то воно обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст. 65-67 КК України і апелянтом пропонується призначити обвинуваченим аналогічне покарання, яке призначено судом першої інстанції за усіма статтями обвинувачення та пропонує як і суд першої інстанції звільнити засуджених від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з чим апеляційний суд погоджується.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляцію прокурора Вознесенської міжрайонної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 , задовольнити.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2015року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнати винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України з кваліфікуючими ознаками повторності і скоєння злочину за попередньою змовою групою осіб та призначити кожному покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

Вважати засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожного за ч.2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;

-за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 два роки обмеження волі кожному.

На підставі ст. ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання звільнено з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно вимог ст. 76 КК України зобов`язати обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально - виконавчої інспекції.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду вступає в законну силу з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2