11.03.2014
№ 642/2067/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , особи, що подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 щодо допуску адвоката у кримінальному провадженні для захисту інтересів особи, -

встановив:
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність старшого слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 щодо допуску адвоката у кримінальному провадженні для захисту інтересів ОСОБА_6 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0002651 за ч. 4 ст. 187 КК України та у кримінальному провадженні № 0002121 за ч. 1 ст. 263 КК України.

В обгрунтування скарги зазначив, що 30 жовтня 2013 року дружина підозрюваного уклала з адвокатом договори про надання правової допомоги ОСОБА_6 у зазначених кримінальних провадженнях.

Ці договори були надані слідчому. Однак, 06 грудня 2013 року слідчий ОСОБА_5 надав захиснику лист, в якому повідомлялось про те, що адвокат не допускається до захисту вказаної особи у кримінальному провадженні. Як причина недопущення було зазначено, що у слідчого відсутні дані, які б свідчили про те що ОСОБА_6 взагалі бажає мати захисника, і що він бажає щоб його інтереси захищав адвокат ОСОБА_4 .

Адвокатом 12.12.2013 року до СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області були надані письмові згоди ОСОБА_6 на підтвердження того, що договори про надання правової допомоги в кримінальному провадженні укладені його дружиною, відповідають його інтересам. Але і після цього ніякої відповіді від слідчого не послідувало, навіть і після подання скарг до органів прокуратури.

12 лютого 2014 року між адвокатом та безпосередньо із ОСОБА_6 був укладений договір про надання правової допомоги у кримінальних провадженнях № 0002651 за ч. 4 ст. 187 КК України та № 0002121 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Даний договір був наданий 28 лютого 2014 року до СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області. До договору була також подана заява про необхідність письмового повідомлення захисника про допуск його до участі у кримінальних провадженнях та прийняття з цього приводу процесуального рішення.

Враховуючи те, що відповіді від слідчого так і не було отримано, вважає, що така його бездіяльність повинна бути оскаржена, оскільки порушує право на захист ОСОБА_6 .

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу, підтримав скаргу з підстав зазначених у скарзі.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, дійшов висновку щодо часткового задоволення скарги з наступних підстав.

З огляду на розвиток Української держави, інститутів демократії та гуманізму, правових поглядів, які сповідують міжнародні організації та позицій Європейського суду з прав людини, одним із невід`ємних прав особи є її право на захист. Відповідно до ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. КПК України закріплює у ст. 21 забезпечення права на захист як одну із загальних засад кримінального провадження, відповідно до якої підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно зі статтею 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Варто відзначити, що визначення поняття «адвокат» наводиться у п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 р., відповідно до якої адвокатом є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Водночас захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (ч. 2 ст. 45 КПК України).

КПК України передбачає явочний порядок вступу захисника у кримінальне провадження, тобто захисник користується процесуальними правами з моменту подання (пред`явлення) слідчому, прокурору, слідчому судді чи суду відповідних документів. Такими документами відповідно до статті 50 КПК України є: документ, що посвідчує особу захисника, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер або договір із захисником, або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім вказаних у ст. 50 КПК не допускається.
При цьому КПК України не передбачено прийняття процесуального рішення щодо допуску захисника, як це було передбачено КПК України (1960 р.).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя або суд виносять окремий документ (для слідчого, прокурора - у формі винесення постанови, для слідчого судді чи суду у формі ухвали) про залучення захисника лише у випадках, коли участь захисника є обов`язковою (такі випадки передбачені ст. 52 КПК України), а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника самостійно; підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може залучити його самостійно; слідчий, прокурор, слідчий суддя або суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його; для проведення окремої процесуальної дії у порядку, передбаченому ст. 53 КПК України.

На підставі зазначеного прихожу до висновку, що вимоги адвоката щодо того, що слідчий припустився бездіяльності оскільки не виніс процесуального рішення про допуск захисника, безпідставні, оскільки не передбачені КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КПК 2012 р. захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, а п. 8 ч. 3 ст. 42 КПК 2012 р. підозрюваний, обвинувачений має право збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази.

Отже зазначені норми закону всановлюють правовий статус захисника, та порядок вступу у справу.

Враховуючи, те що адвокатом були надані слідчому передбачені законом документи на підтвердження повноважень захисника, а також те, що немає обставин які б забороняли участь даного адвоката у кримінальних провадженнях за підозрою ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про відсутність будь-яких правових підстав для недопущення адвоката ОСОБА_4 для захисту інтересів ОСОБА_6 .

Тому такі дії слідчого, які свідчать про відмову з його сторони допустити адвоката ОСОБА_4 до участі у справі для захисту інтересів ОСОБА_6 , є неправомірними

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 щодо допуску адвоката у кримінальному провадженні № 0002651 та № 0002121 для захисту інтересів ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 щодо недопущення адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002651 та № 0002121 для захисту інтересів ОСОБА_6 .

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1