Кримінальне провадження № 612/239/15-к
Номер провадження 1-кп/629/329/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Харківської області, громадянина України, працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ,
В С Т А Н О В И В:
25 березня 2015 року, близько 16-17 годин, ОСОБА_4 , знаходячись на території стадіону імені Миколи Биченка, розташованого за адресою: Харківська область, смт. Близнюки, вул.. Калініна, 1. Маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навмисно, з метою спричинення шкоди здоров`ю, схопив неповнолітнього за одяг, після чого почав його товкати, повалив на землю, та виражаючись на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою, почав наносити йому удари долонями рук в область голови та обличчя, чим спричинив неповнолітньому ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи №77-ЛЗ/15 від 06.04.2015 року спричинив тілесні ушкодження у вигляді: синець на правій боковій поверхні шиї в середній треті, який утворився від дії тупого предмету не відобразившого в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей, яким могла бути рука людини та могли бути спричинені в строк і при обставинах, вказаних в установочній частині постанови та особою, яка оглядалась. Малоймовірне утворення вищевказаного тілесного ушкодження в результаті падіння з висоти власного зросту. Тілесних ушкоджень характерних для самооборони не виявлено. По ступеню тяжкості це легке тілесне ушкодження (згідно пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визнання ступені тяжкості тілесних ушкоджень» Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.
Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, прокурор, неповнолітній потерпілий, законний представник неповнолітнього потерпілого, проти цього не заперечували.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України умисні легкі тілесні ушкодження.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин невеликої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей , проживає за постійним місцем проживання, де характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Підстав для застосування ст.ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого та його відношення до вчиненого, обставин вчинення злочину, з врахуванням принципу справедливості, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_7