АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/2524/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження № 11кп/790/2230/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.366 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у підготовому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 від 15 жовтня 2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком затверджено угоду від 22.09.2015 року про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області та:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 , громадянином України, працюючим старшим майстром ДП «Зміївське лісове господарство» «Чемужівське лісництво», із середньою спеціальною освітою, одруженим, інвалідом III групи, не судимого.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.1 ст.366 КК України.

Призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах державної лісової охорони строком на 1 рік.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 обвинувачується в тім, що згідно наказу директора ДП «Зміївське лісове господарство» № 49-к від 14.10.2013 року його було призначено на посаду старшого майстра лісу Чемужівського лісництва ДП «Зміївське лісове господарство». Онайомлено з функціональними обов`язками, затвердженими 01.11.2013 року директором ДП «Зміївське лісове господарство», відповідно до яких останній зобов язаний: виконувати планові завдання на закріплених за ним дільницях по всіх видах лісогосподарських та промислових робіт; організовувати роботу підпорядкованих майстрів лісу обходів по виконанню ними всіх видів робіт; здійснювати контроль за правильністю лісокористування, підсочки, охорону та захист лісу; керувати роботою майстрів лісу обходів, пожежних сторожів своєї дільниці і контролювати виконання ними посадових обов`язків, проводити ревізію майстерської дільниці; перевіряти дотримання лісозаготівельниками правил пожежної безпеки в лісі, рубок лісу, побічного користування і приймає заходи по усуненню виявлених порушень; складати протоколи про лісопорушення, порушення правил полювання та пожежної безпеки і перевіряти складені майстрами лісу протоколи; приймати заходи по ліквідації лісових пожеж з повідомленням про це лісничого, затримувати лісопорушників і накладати арешт на незаконно добутий матеріал: спостерігати за санітарним станом лісів і перевіряти повідомлення майстрів лісу обходів про появу і розповсюдження шкідників і хвороб лісу; проводити за дорученням лісничого відвод та таксацію лісосік, огляд місць рубок, заготовлений лісоматеріал, насаджень, відведених у підсочку та виконувати лісогосподарські роботи; здійснювати облік та прийомку виконаних лісогосподарських робіт, а також прийомку лісопродукції на майстерській дільниці; забезпечувати охорону, поновнення і використання тваринного світу в зоні діяльності дільниці; перевіряти стан ведення лісового господарства в лісах інших користувачів: контролювати дотримання працівниками на дільниці виробничої та трудової дисципліни, правил охорони праці; проводити первинний, повторний та позачерговий інструктажів, відповідати за стажування, виконання технологічних процесів згідно правил норм безпеки та затвердженими технологічними картами; контролювати виконання технічних операцій працівниками і використання ними спецодягу і взуття; зобов`язаний своєчасно обновляти та зберігати інструкції, знаки та інші наочні агітації по охороні праці; відлучати від роботи працівників, які нехтують вимогами охорони праці. Має право: перевіряти документи на право рубання лісу, проведення полювання, тощо; затримувати в лісі або на шляху з лісу лісопорушників, накладати арешт на незаконно добутий ліс; складати акти, протоколи про лісопорушення, лісові пожежі, порушення правил полювання і т.п.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» передбачено, що правоохоронні органи - це органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, військової служби правопорядку у ЗСУ, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до Положення «Про державну лісову охорону», затвердженого Постановою КМУ №976 від 16.09.2009 року, керівник, головний лісничий, інженери відділу (сектору) всіх категорій, лісничий, помічник лісничого, старший майстер лісу, майстер лісу підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держлісагенствами, входять до складу державної лісової охорони.

При реалізації зазначених вище повноважень, згідно з вимогами ст.19 Конституції України, як службова особа державної лісової охорони ОСОБА_8 зобов`язаний був діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, законами України та іншими діючими нормативно-правовими актами, у тому числі й керівними документами Держлісагенства та Положенням «Про державну лісову охорону» щодо припинення, запобігання та не допущення лісопорушень.

02.04.2015 року в кварталі 92 на ділянці 1 (виділ 10) «Чемужівського лісництва» ДП «Зміївське лісове господарство» відповідно до вимог чинного законодавства розпочато санітарну вирубку лісу.

02.04.2015 року ОСОБА_8 , знаходячись в кварталі 92 на ділянці 1 (виділ 10) «Чемужівського лісництва» ДП «Зміївське лісове господарство», за адресою: Харківська область, Зміївський район с.Чемужівка, навмисно, усвідомлюючи неправдивий характер відомостей та маючи намір на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за допомогою кишенькового портативного комп`ютера вніс неправдиву інформацію та роздрукував товарно-транспортні накладні, де недостовірно вказав, що здійснив відпуск 41 колоди лісо-продукцїї гр. ОСОБА_9 згідно товарно - транспортної накладної №321837 від 02.04.2015 року, який вивозив лісо-продукцію на автомобілі «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , проте фактично за документами ОСОБА_8 здійснив відпуск лісової продукції ПП «Арізона+», яка зазначену лісо-продукцію не закупляла.

02.04.2015 року працівниками міліції був затриманий автомобіль«Камаз», д.н.з. НОМЕР_2 , які в ході огляду виявили лісо-продукцію без супровідних документів, та було встановлено, що ОСОБА_10 при прийомці лісо-продукції в кварталі № 92 виділу 10 ділянки 1 «Чемужівського лісництва» ДП «Зміївське лісове господарство» в комп`ютер вніс завідомо неправдиві дані та набив інші бірки, ніж вказані в ТТН № 321837 від 02.04.2015 року, а саме те, що зазначену лісо-продукцію реалізовано ПП «Арізона+», а фактично продукція була реалізована гр. ОСОБА_9 без оплати останнім її вартості.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до них завідомо неправдивих відомостей.

При затвердженні угоди суд прийшов до висновку, що старший прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області, ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.366 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав вину у зазначеному діянні. Також ними було визначено вид та міру покарання ОСОБА_8 у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади в органах державної лісової охорони строком на 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання. У вироку зазначено, що суд з`ясував розуміння обвинуваченим наслідки затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, переконався у добровільності укладення угоди.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок районного суду скасувати, на підставі ст.47 КК України кримінальне провадження закрити, звільнити його від кримінальної відповідальності та передати на поруки трудовому колективу «Чемужівського лісництва» ДП «Зміївське лісове господарство».

В обґрунтування вимог посилається на те, що угода між ним та прокурором не була добровільною з його сторони, оскільки він не розумів змісту угоди в частині покарання. Він був впевнений, що його не позбавлять роботи, єдиного джерела доходу сім`ї. При цьому вказує на наявність у нього інвалідності III групи, виключно позитивних характеристик з місця роботи: працюючи з 1996 року на посаді майстра лісу, з 2013 року на посаді старшого майстра лісу не мав дорікань і доган, неодноразово нагороджувався почесними грамотами.

Посилається на наявність на утриманні дружини та двох неповнолітніх дітей, 2002 року та 2010 року народження. Його дружина ніде не працює, у зв`язку з чим вся сім`я знаходиться на його утриманні та проживає виключно на його зарплатню, в зв`язку з чим за жодних обставин він би не погодився з призначеним додатковим покаранням - позбавленням права обіймати посади в органах державної лісової охорони, оскільки це залишило йог сім`ю без засобів для існування.

Вказує, що 6 жовтня 2015 року трудовий колектив Чемужівського лісництва, на загальних зборах розглянувши питання про надання згоди на передачу його на поруки, звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та передачу на поруки, однак суддя ОСОБА_1 жодного судження з цього приводу не винесла. Посилається на визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення та щире каятя, що, відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника, адвоката ОСОБА_7 , які підтримували доводи поданої обвинуваченим апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при затверджені угоди від 22.09.2015 року, укладеної між старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області та ОСОБА_8 про визнання винуватості у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду постановити законний та обгрунтований вирок, що тягне безумовне його скасування.

При перевірці обгрунтованості доводів апеляційної скарги обвинуваченого про порушення його прав при проведенні процедури судового провадження встановлено, що суд першої інстанції при затвердженніугоди про визнання винуватості ОСОБА_8 розглянув кримінальне провадження з порушеннями вимог ст.474 КПК України та загальних засад кримінального провадження.

Як встановлено прослуховуванням технічного носія звукозапису судового засідання від 07.10.2015 року, перед початком проведення судових дебатів обвинувачений намагався заявити клопотання, як він пояснив в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, про незгоду з додатковою мірою покарання та про залучення до справи клопотання трудового колективу про взяття на поруки, інших характеризуючих його особу даних, але можливості заявити клопотання був позбавлений. Такими діями суд на підставі ст.22 КПК України не сприяв реалізації процесуального права обвинуваченого на збирання та подання до суду інших доказів та клопотань, що є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України.

В підтвердження наведеного свідчить доданий до апеляційної скарги протокол загальних зборів трудового колективу «Чемчужівського лісництва» з клопотанням до Змієвського районного суду про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та передачу його на поруки трудового колективу лісництва, датований 6 жовтня 2015 року /до винесення вироку суду/, який ОСОБА_8 надавав суду. При таких обставинах, суд належним чином не переконався у добровільності укладення угоди з обвинуваченим, тобто, не переконався, чи не являється така угода наслідком застосування примусу, обіцянок, чи інших обставин, що мають значення для справи. Перед ухваленням рішення не з`ясував, чи цілком він розуміє вид покарання, яке буде застосоване в разі затвердження угоди, та чи є узгодженим призначення ОСОБА_8 покарання з позбавленням права обіймати посади в органах державної лісової охорони.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 розглянуто судом з недотриманням вимог ст.ст. 372, 374 КПК України, а вирок винесений з порушенням вимог ст.475 КПК України, тому підлягає скасуванню. Так як угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена під час досудового розслідування, відповідно до вимог ч.2 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду кримінальне провадження підлягає направленню до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Оскільки суд першої інстанції не забезпечив участникам процесу з`ясування обставин справи у відповідності до загальних положень судового розгляду кримінального провадження на підставі угод про визнання винуватості, доводи поданої апеляційної скарги задовільняються в обсязі допущених судом першої інстанцій порушень вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задоволити.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4