ВИРОК
Іменем України
02.09.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Імандра, Оленегородського району, Мурманської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, -
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
На початку 2015 року ОСОБА_5 , діючи на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, а також на здійснення операцій з металобрухтом, за відсутності дозвільних документів, орендував у ОСОБА_6 нежитлове приміщення гаражу по АДРЕСА_2 , в якому відкрив пункт прийому металобрухту.
Так, в період часу з січня 2015 року по 27 березня 2015 року ОСОБА_5 , діючи протиправно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів, не маючи на те спеціального дозволу (ліцензії), одержання якої передбачене законом, у порушення вимог Законів України «Про металобрухт» та «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», які встановлюють кваліфікаційні, організаційні, технічні та інші вимоги щодо проведення операцій пов`язаних із заготівлею металобрухту, перебуваючи у нежитловому приміщенні, по АДРЕСА_2 , незаконно здійснював операції з брухтом чорних та кольорових металів, шляхом скупляння металобрухту у населення, після чого металобрухт реалізовувався ОСОБА_5 на спеціалізовані площадки, при цьому ОСОБА_5 , завищував вартість металобрухту на 0,5-1 грн. за кілограм, залежно від металу.
Так, 27.03.2015 року, під час проведення обшуку в приміщенні гаражу, в якому здійснював свою протиправну діяльність ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено брухт чорних металів: металевий предмет розміром близько 30*15 см., який зовні схожий на частину гусениці від трактора, вага ручна синього кольору, 6 металевих предметів зовні схожих на шматки арматури.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.213 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинив операції з брухтом кольорових і чорних металів без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством та у організації незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України.
В підготовчому судовому засіданні в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості від 25.06.2015 року, укладена між прокурором прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000117 та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_5 погодився на повне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначення покарання:

ОСОБА_5 за ч.1 ст. 213 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, внаслідок вчинення кримінального проступку ОСОБА_5 шкоди не завдано, потерпілих у справі немає, підстав застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи не встановлено та підстав, передбачених ст. ст. 44-49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності не вбачається.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні визнав себе винуватими за ч.1 ст. 213 КК України, захисника ОСОБА_4 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 470, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він розуміє, що викладені в ст. 473, ч.4 ст.474, ч.5 ст. 474, ст. 476 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватими; вид покарання, при призначенні якого суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризуються за місцем проживання, те, що на обліках у наркологічному диспансері та психоневрологічному диспансері не перебуває та вважає, що необхідним й достатнім для ОСОБА_5 та попередження нових злочинів буде достатнім призначення покарання без ізоляції від суспільства, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, суд приходить до висновку, що слід затвердити угоду про визнання обвинуваченими винуватості, а тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 183, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.06.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Франківського району м.Львова ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот гривень), 00 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1