Справа № 402/450/13-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" вересня 2015 р. року Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ульяновка заяву ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і прокуратури,
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла заява ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і прокуратури.
Дану заяву заявник обґрунтовує тим, що вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2013 року його визнано невинним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та виправдано у зв 'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Цей вирок було оскаржено прокуратурою та потерпілою до Апеляційного суду Кіровоградської області.

11 березня 2014 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області апеляцію прокурора та потерпілої залишив без задоволення, а вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2013 року - без змін. Прокуратура, продовжуючи настоювати на його винуватості, оскаржила вирок і ухвалу до касаційної інстанції і вже 11 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ поставила крапку на цій справіг залишивши касаційні скарги прокурора і потерпілої без задоволення, а вирок без змін.

Відповідно до Закону України "Про порядок відшкодування шкоди,, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду. Стаття 3 роз`яснює, що громадянинові відшкодовуються заробіток, судові витрати, суми, сплачені у зв`язку наданням йому юридичної допомоги та моральна шкода.

ОСОБА_4 вважає, що незаконними діями правоохоронних органів йому завдана, як матеріальна, так і моральна шкода. Він проживає в м. Києві і повинен був з`являтися до слідчого в м. Кіровоград, а потім на судові засідання у м. Ульяновку Кіровоградської області. Ці поїздки він здійснював на автомобілі. Відстань від його місця проживання у Києві до слідчого 350 км. Кожна поїздка - це 700 км. Відстань до Ульяновського районного суду - 450 км. Кожна поїздка - це 900 км. До слідчого він вимушений був їздити 30.08., 03.09., 12.09., 25.09. 2012р., та 11.01. і 29.01.2013 року. Також приїздив до Кіровоградського апеляційного суду 23.01., 25.02. та 11.03. 2014 року. Дев`ять поїздок до Кіровограда - це 6 300 км. До Ульяновського районного суду він їздив 4 рази, це складає 3 600 км. При витраті 8 літрів бензину на 100 км., це складає 792 літри. При середній вартості бензину АІ-95 за цей період 20 грн. за 1 літр, судові витрати склали 15 840 грн. За надання йому правової допомоги він виплатив 28 000 грн. Таким чином матеріальна шкода складає 43 840 грн.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Крім того, незаконні дії органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, досудове розслідування і прокуратури завдали заявнику моральної втрати, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Два з половиною роки (з моменту ДТП до розгляду справи у вищій інстанції) він знаходився в постійному нервовому напруженні, так як його безпідставно обвинувачували в скоєнні тяжкого злочину, незважаючи на те, що ще 25 вересня 2012 року слідством був встановлений винуватець ДТП і невинуватість заявника відповідно до висновків експертів. Крім того, відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, що позбавляло останнього і його родину на протязі більше, як двох років виїхати на відпочинок до моря, в будь яке місто України тощо, що призвело до погіршення і позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршилися його відносини з оточуючими людьми. Крім нього страждання переносила і його родина. Зважаючи на тривалість перебування під слідством, спричинену моральну шкоду заявник оцінює в 360 000 грн.

Заявник ОСОБА_5 просить суд винести ухвалу якою стягнути за рахунок коштів державного бюджету спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 43 840 грн., та моральну шкоду в розмірі 360 000 грн.

16.07.2015 року заявник ОСОБА_4 направив до канцелярії суду уточнення до заяви в якій просить виключити з завданої матеріальної шкоди 15 840 грн., які він витратив на бензин, оскільки чеки у нього не збереглися і тому довести цей факт він не в змозі. Просить суд стягнути на його користь матеріальну шкоду, витрати на правову допомогу в сумі 28000 грн. та 400000 грн. моральної шкоди.

Заявник в судовому засідані заявлені вимоги пітримав у повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні заяву не визнав, просив в задоволенні відмовити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що дана заява підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" (далі Закон) розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, яки орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу).
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
Завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду (ч. 3 ст. 1 Закону).
У звязку з постановленням виправдувального вироку ОСОБА_4 має право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону).
Стосовно заявлених вимог, щодо сплачених сум у звязку з наданням юридичної допомоги суд виходить з такого.
Судом встановлено, що матеріалами кримінальної справи підтверджена участь захисника ОСОБА_6 на стадіях досудового слідства ( Т.2 а.п.а.п.39,46-51,73) та судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 ( Т.2. 99, 101,104-108,122,123,124,129,130,218,220, в Ульяновському районному суді та Апеляйному суді Кіровоградської області.
В підтвердження витрат за правову допомогу до заяви додано лише розрахунок оплати правової допомоги підозрюваному і ОСОБА_7 за період з 11.01.2013 року по 11.03.2014 року, де зазначено, що ОСОБА_4 сплачено 28 800 грн., однак квитанції, які слугували б підтвердженням розрахунку оплати правової допомоги до матеріалів справи ні заявником ні адвокатом додані не були.
В абз. 3 п. 10 Положення записано, що відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону громадянинові підлягають також поверненню суми, сплачені ним у звязку з наданням юридичної допомоги. До цих сум відносяться суми, сплачені ним адвокатському обєднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у звязку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції.
Оскільки заявником та адвокатом не надано до матеріалів справи квитанцій, які б слугували підтвердженням розрахунку оплати правової допомоги до матеріалів справи то підстави для їх задоволення у суду відсутні.
Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, судом враховуються такі обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Згідно ч. 3 ст. 13 Закону відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом.
Як ро"зяснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова), у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Крім того, в абзаці 2 п. 14 Постанови, судам роз"яснено про те, що розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.
З огляду на приписи статті 1 Закону шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян відшкодовується державою в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.
Судом встановлено, що 30.08.2012 року винесена постанова про порушення кримінальної справи за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в результаті якої останній помер, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України. (Т.1 а.с.5). 30.08.2012 року та 25.09.2012 року відносно ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу підписка про невиїзд (Т.1 а.с.71). 25.09.2012 року винесено постанову, якою порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України. Кримінальну справу №28-0277 порушену по факту ДТП від 30.08.2012 року та кримінальну справу №28-0277 порушену від 25.09.2012 року відносно ОСОБА_4 об"єднано. ( Т.1 а.с.202).
01.04.2013 року обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України направлено до Ульяновського районного суду Кіровоградської області.
Вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області в справі №402/450/13-к від 04.11.2013 року ОСОБА_4 визнано невинним та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.286 КК України. (Т.2 а.п.168-178).
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11.03.2014 року, якою вирок залишено без змін. (Т.2 а.п.230-233).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2014 року даний вирок також залишено без змін. (Т.2 а.п.284,285).
Отже, незаконні дії органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, досудове розслідування і прокуратури завдали ОСОБА_4 моральної втрати, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків та його сім"ї.

У відповідності до ч. 3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що заявнику слід визначити розмір відшкодування моральної шкоди з розрахунку одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та судом, що становить 33332 грн.60 коп. ( 1218 х 27місяців 11 днів =33332 грн.60).
Відповідно до вимог ст. 4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п. 1, 3, 4 і 5 ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Частиною 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Також, згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Таким чином, відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду здійснюється Державним казначейством України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-372 КПК України, ст.1, 2,3,4,12,13 Закону України «Пропорядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діям и органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», п.п. 11, 12 Положення про застосування вказаного Закону, затвердженого Наказом міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України №6/5/3/41 від 04.03.1996 року, зареєстрованого Міністерством юстиції України 06.03.1996 року за №106/1131,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і прокуратури задовольнити частково.
Стягнути з Державного казначейства України, за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь ОСОБА_4 33322 грн.60 коп. ( тридцять три тисячі триста тридцять дві гривні шістдесят копійок ) у відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ульяновський районний суд Кіровоградської області.
ССуддя: ОСОБА_1