Провадження № 1-кс/645/1580/13
У Х В А Л А
Іменем України

25 грудня 2013 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001079,-

встановив:
Представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, в які просив скасувати постанову від 20 липня 2013 року, винесену слідчим Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001079, яке проводилося за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та справу направити для проведення належного досудового розслідування за нормами ч. 2 ст. 270 КК України.

Скарга мотивована тим, що слідчий не всебічно та неповно дослідив обставини справи, посилаючись на те, що слідчим не було перевірено достовірності пояснень свідків у справі, в показаннях яких мали місце значні протиріччя, для усунення яких необхідно було провести одночасний допит декількох осіб. Під час досудового розслідування слідчий не з`ясував коло осіб, на яких покладено відповідальність за порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, в даному випадку за твердженням скаржника це: посадові особи ТОВ Енергоресурс і Ко, посадові особи ТОВ Персей, підприємці орендатори, невстановлені особи, які фактично використовували приміщення ТОВ Енергоресурс і Ко, проте офіційно договорів оренди приміщень не укладали.

Крім того, скаржник наголосив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні мало проводитися не за нормами ч. 2 ст. 194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна), а за ч. 2 ст. 270 КК України (порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки), оскільки кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України могла б мати місце у тому випадку, якщо в ході розслідування було б встановлено особу (осіб), які умисно підпалили приміщення з метою пошкодження майна.

Заявник ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали скаргу в повному обсязі та просили суд її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скарги в повному обсязі, вважаючи, що слідчий мав всі підстави для закриття кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що за матеріалами правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення кримінальних правопорушень щодо пожежі, яка сталася 07.03.2013 року по пр. 50-років СРСР, 149 у м. Харкові, нею було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001079 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Під час досудового розслідування було призначено пожежно-технічну експертизу, згідно з висновками якої встановити джерело запалювання або пожежно-небезпечний процес, який призвів до пожежі не виявилося можливим за причиною того, що не встановлений осередок пожежі. Таким чином, слідчий наголосила, що на підставі зібраних під час досудового розслідування матеріалів, та з урахуванням висновку есперта, вона мала всі законні підстави для винесення оскаржуваної постанови про закритті кримінального провадження № 0001079 .

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.214 цього Кодексу слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про попередню кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність.

Зазначена процесуальна норма не вимагає при внесенні відомостей до ЄРДР попередньої кваліфікації за декількома статтями закону, тому слідчий зазначає спочатку попередню кваліфікацію скоєного кримінального правопорушення, а вже потім відповідно до вимог ст. 91 КПК України встановлює всі обставини його скоєння.

З матеріалів кримінального провадження, наданого слідчим в судовому засіданні для огляду, вбачається, що 07.03.2013 року до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшло повідомлення оператора 102 про те, що за адресою: м. Харків, пр-т 50 років СРСР, 149 сталася пожежа (ЖЄО 2410 від 07.03.2013 року). Згідно з повідомленням про початок досудового розслідування від 08.03.2013 року слідчим СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 зазначена попередня кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 194 КК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які б дозволяли зробити висновок про те, що в матеріалах даного кримінального провадження вбачається склад злочину, передбачений ст. 194 КК України, тобто навмисне пошкодження або знищення чужого майна, або ті ж дії, вчинені шляхом підпалу, оскільки згідно з висновком комплексної судової металознавчої, електротехнічної та пожежно-технічної експертизи № 2799/4132/4133 від 27.06.2013 року, не встановлена причина, що послугувала джерелом спалаху, та що взагалі явилося причиною пожежі. Не виключається версія спричинення спалаху в результаті природних факторів, що не є наслідком з боку втручання інших осіб.

З огляду на викладене, слідчий наголосив, що з урахуванням вказаного висновку експерта в ході досудового розслідування даного кримінального провадження у слідчого не було підстав для зміни кваліфікації кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, крім іншого, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001079 та вивчивши оскаржувану постанову, приходить до висновку, що постанова від 20.07.2013 року про закриття кримінального провадження винесена відповідно до вимог ст. 284 КПК України, з урахуванням усіх доказів та обставин справи встановлених під час досудового розслідування, у зв`язку із чим у задоволенні скарги на зазначену постанову належить відмовити.

Підстав, для скасування вказаної постанови про закриття кримінального провадження № 0001079, яке проводилося за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та направлення справи для проведення досудового розслідування за ч. 2 ст. 270 КК України, не встановлено.

Доводи заявника, викладені у скарзі, не спростовують висновків суду про обґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження.

При таких обставинах, слід відмовити у задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001079.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
У задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001079 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1