Ухвала
іменем україни
11 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000162 щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, уродженця міста Баку, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 27 ч. 5, 14 ч. 1, 115 ч. 2 п.п. 1,6, 11, 12, 263 ч. 1 КК України,

за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 квітня 2015 року щодо нього,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить вирок та ухвалу щодо себе скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вказує на допущені судами обох інстанцій неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів обох інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження та помилковість висновків судів щодо доведеності його вини у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 27 ч. 5, 14 ч. 1, 115 ч. 2 п.п. 1,6, 11, 12, 263 ч. 1 КК України. Вважає, що під час розгляду кримінального провадження щодо нього було порушено його право на захист і майже усі докази, що надавались стороною захисту, або відхилялись, або не приймались до уваги.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_5 засуджено:
- за ст.ст. 27 ч. 5, 14 ч. 1, 115 ч. 2 п.п. 1,6, 11, 12 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю;
- за ст. 263 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Строк відбування покарання вказано рахувати з 20.10.2014 року, зарахувавши у цей строк період його попереднього ув`язнення з 14.03.2013 року по 19.10.2014 року включно. Вирішено питання речових доказів.

ОСОБА_5 за обставин встановлених вироком визнано винуватим і засуджено за пособництво у готуванні умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на замовлення, з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, ОСОБА_5 у січні 2013 року повідомив невстановлену слідством особу (далі замовник) про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 дійсно вбиті і на підтвердження цього показав відео, отримане від ОСОБА_10 , на якому вбачаються сліди насильницької смерті останніх. Замовник, будучи упевненим у тому, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вбиті і його умисел, спрямований на умисне, протиправне заподіяння смерті життю останніх на замовлення повністю реалізований, дав згоду ОСОБА_5 на передачу грошової винагороди виконавцям вбивств ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через ОСОБА_11 , яка не була проінформована про злочинні наміри ОСОБА_5 і замовника. Вважаючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбиті, ОСОБА_5 через ОСОБА_11 , у січні 2013 року в офісних приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_12 , який діяв на прохання ОСОБА_10 , у якості винагороди за вчинення умисних вбивств ОСОБА_9 та ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 240 000 гривень для подальшого вручення виконавцям замовних убивств вказаних осіб.

Також, ОСОБА_5 з метою вчинення вбивств на замовлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без передбаченого законом дозволу, придбав 5 пістолетних патрони, калібру 6.35 мм «Browning», які він в кінці грудня 2012 року через невстановлену особу у складських приміщеннях по АДРЕСА_2 передав ОСОБА_10 .

Крім того, у невстановлений слідством час та місці ОСОБА_5 у невстановленої особи без передбаченого законом дозволу придбав 195 боєприпасів до револьвера «STALKER», № НОМЕР_1 , кал. 4 мм «Флобер». Після чого ОСОБА_5 перевіз їх за місцем проживання - у квартиру АДРЕСА_3 , де в подальшому їх зберігав.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 квітня 2015 року вказаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 за апеляційними скаргами засудженого та захисника залишено без зміни.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та засудженого про підтримання касаційної скарги, доводи прокурора про необхідність часткового задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог статтею 384 КПК України прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості та правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить відповідне клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.

Інформування обвинуваченого ще до початку судового розгляду про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних надає йому можливість підготуватись до реалізації такого права і для прийняття виваженого та обґрунтованого рішення з цього питання. Тільки у такому випадку можуть бути дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд при цьому буде справедливим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 27 ч. 5, 14 ч. 1, 115 ч. 2 п.п. 1,6, 11, 12, 263 ч. 1 КК України, за вчинення одного з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Проте, прокурор на стадії досудового розслідування не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 можливість та особливості розгляду справи стосовно нього судом присяжних та не долучив відповідне письмове роз`яснення до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання також не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 можливості і особливостей розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних, чим порушив вимоги ст. 384 ч. 1 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вказане порушення процесуального закону залишив поза увагою, дійшовши передчасного висновку про законність ухваленого вироку щодо ОСОБА_5 .

Враховуючи зазначене, колегія суддів визнає, що судові рішення у справі підлягають скасуванню через невиконання вимог статті 384 КПК України, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону та порушенням права засудженого на захист.

За таких обставин, вирок та ухвала підлягають скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а касаційна скарга засудженого - задоволенню частково. Інші доводи касаційної скарги щодо однобічності та неповноти судового розгляду, щодо недоведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 27 ч. 5, 14 ч. 1, 115 ч. 2 п.п. 1,6, 11, 12, 263 ч. 1 КК України, підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

При новому розгляді в суді першої інстанції необхідно врахувати наведене, виконати вимоги ст. 384 КПК України, розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим на 2 місяці до 11 квітня 2016 року.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ __________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3