Справа № 481/1376/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/103/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.11.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
його представника - адвоката - ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої передбачаються заходи виховного характеру ОСОБА_6 ,
його законних представників - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
представника КМСД - ОСОБА_10 ,
представника служби у справах дітей - ОСОБА_11 ,
педагога - ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області клопотання прокурора прокуратури Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру, -
Встановив:
28.08.2015 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання із прокуратури Новобузького району Миколаївської області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 01 травня 2015 року, про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що неповнолітній ОСОБА_6 01.05.2015 року близько 17 години, перебуваючи на території свого домоволодіння, з метою відлякування бродячої собаки, взяв без дозволу батька ОСОБА_7 , пневматичну гвинтівку моделі « XTSG XT28PL». № НОМЕР_1 , калібру 4,5 мм, яка зберігалась в приміщенні гаражу. Взявши вказану гвинтівку, зарядивши її пулями, які також зберігались в приміщенні гаражу, неповнолітній ОСОБА_13 вийшов із приміщення, та перебуваючи біля вказаного гаражу почав прицілюватися у бродячу собаку і намагався вистрілити. Однак, зважаючи на те, що гвинтівка знаходилась на запобіжнику, вистріл не відбувся. Після цього неповнолітній ОСОБА_6 зняв гвинтівку із запобіжника, але собака вже вибіг із двору, а до самого двору зайшли малолітні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Неповнолітній ОСОБА_6 взяв заряджену гвинтівку у праву руку та почав рух назустріч малолітнім хлопцям, при цьому тримаючи руку на спусковій скобі гвинтівки. Не маючи умислу на позбавлення життя малолітнього ОСОБА_15 , через необережне поводження із пневматичною гвинтівкою, неповнолітній ОСОБА_6 випадково натиснув на спускову скобу і здійснив постріл яким влучив у малолітнього ОСОБА_15 , від якого останній помер.

Прокурор ОСОБА_3 в продовж розгляду матеріалів кримінального провадження вважав, що клопотання підлягає до задоволення і неповнолітнього слід передати під нагляд його матері та батькові, оскільки ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння , що підпадає під ознаки кримінального правопорушення ,передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України у віці 14 років і відповідно до ст. 22 КК України не досяг віку , з якого наступає кримінальна відповідальність.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та пояснив суду, що не робив ніякого цілеспрямованого пострілу у бік свого товариша ОСОБА_15 , а постріл з гвинтівки стався випадково. Він дійсно мав на меті здійснити постріли в бік собак. Коли до двору зайшли його брат ОСОБА_14 та ОСОБА_15 він впустив гвинтівку, а коли піднімав її, то випадково натиснув на спускову скобу гвинтівки, що призвело до пострілу, при цьому гвинтівка була направлена в бік ОСОБА_15 . Пояснив також, що його батько ОСОБА_7 не дозволяв йому користуватися пневматичною гвинтівкою, зберігав її у замкненому гаражі, але ОСОБА_6 всупереч забороні батька, без дозволу останнього, таємно взяв гвинтівку, відкривши при цьому приміщення гаражу. За свої дії щиро кається, він не хотів настання таких наслідків, на даний час усвідомлює протиправність своїх дій, обіцяє в майбутньому ніколи не допускати ніяких правопорушень. Не заперечив проти застосування до нього заходів виховного характеру.

Захисник ОСОБА_9 погодився із думкою прокурора, та також вважав можливим застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував факт вчинення пострілу з боку ОСОБА_6 саме з необережності, так як на його думку останній умисно вистрелив в його сина ОСОБА_15 . Він особисто не був свідком подій 01.05.2015 року о 17.00 годині в дворі домоволодіння ОСОБА_16 , однак йому відомо зі слів свідків, а саме малолітнього ОСОБА_17 який стверджував, що неповнолітній ОСОБА_6 постріл робив навмисно і цілився безпосередньо у ОСОБА_15 з метою завдання йому тілесних ушкоджень. Крім того, потерпілий вважає, що неповнолітній ОСОБА_6 є агресивним, та таким, що може навмисно спричинити тілесні ушкодження, оскільки він і раніше робив постріли по інших дітях із рогаток та арбалета.

Представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечуючи кваліфікацію дій неповнолітнього ОСОБА_6 , просив суд застосувати щодо нього примусові заходи у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 КК України.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 батько ОСОБА_7 просить передати йому під нагляд його неповнолітнього сина ОСОБА_6 , запевнив суд, що він може забезпечити його належний догляд та контроль за його поведінкою. Також пояснив суду, що 01.05.2015 року близько 17.00 години він не був вдома, і про обставини події яка сталась йому відомо лише зі слів інших осіб. Пояснив, що він не дозволяв своєму синові ОСОБА_6 брати пневматичну гвинтівку, зберігав її у закритому гаражі.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 мати ОСОБА_8 просить передати їй під нагляд неповнолітнього сина ОСОБА_6 , також запевнила суд, що вона може забезпечити його належний догляд та контроль за його поведінкою. Пояснила, що вона 01.05.2015 року близько 17.00 години перебувала вдома, однак того, при яких саме обставинах було здійснено постріл вона не бачила. Коли вона поралась у будинку почула як діти покликали її. Коли вона вийшла на вулицю то ій сказали що ОСОБА_6 влучив у ОСОБА_15 . Піднявши майку ОСОБА_15 вона побачила, що у нього на тілі мався слід від пострілу. Вона почала кликати на допомогу, попросила викликати швидку медичну допомогу і по телефону і побігти до сусідів покликати на допомогу, а також повідомити про подію батька ОСОБА_15 ОСОБА_4 , а сама в цей час намагалася врятувати життя ОСОБА_15 , оскільки він почав втрачати свідомість.

В судовому засіданні проведено допит свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 та досліджено матеріали кримінального провадження, з метою перевірки тверджень потерпілого ОСОБА_4 про те, що постріл ОСОБА_6 під час вище згаданої пригоди був вчинений умисно, а також встановлення характеризуючого портрету неповнолітнього ОСОБА_6 .

Під час допиту вказаних осіб, судом не встановлено доказів на підтвердження доводів потерпілого, про вчинення з боку неповнолітнього ОСОБА_6 навмисного пострілу. При цьому, суд аналізуючи покази потерпілого та інших свідків, які на час пригоди знаходилися у будинку АДРЕСА_1 , приймає також до уваги вік свідків, та особливості психіки малолітніх осіб, які здатні до фантазування, викривлення реальності у критичних ситуаціях, оскільки їх психіка ще не стійка, та вони не здатні правильно оцінювати обстановку.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що 01.05.2015 року він разом із потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_14 пішли до домоволодіння, де проживає неповнолітній ОСОБА_6 . Підійшовши до двору вони зайшли у двір, однак там побачили неповнолітнього ОСОБА_6 , який стояв із гвинтівкою біля приміщення гаражу і умисно цілився в їх бік з метою вчинення пострілу. ОСОБА_18 злякався і побіг ховатися в сад. ОСОБА_14 забіг до приміщення літньої кухні, а ОСОБА_15 залишився стояти із велосипедом у дворі. Потім ОСОБА_18 побачив, як ОСОБА_15 заплакав та пригнувся, із чого ОСОБА_18 зрозумів, що постріл із гвинтівки, який зробив неповнолітній ОСОБА_6 влучив у ОСОБА_15 .

Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_18 надавав і при проведенні слідчого експерименту 18.05.2015 року ( а.с. 56-69 ), за результатами якого було призначено додаткову судово-медичну експертизу постановою слідчого СВ Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області від 05.06.2015 року ( а.с.70-71 ). Однак, такі пояснення ОСОБА_17 були спростовані додатковим висновком експерта № 7 від 21.06.2015 року ( а.с.72-73 ), відповідно до якого, при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_18 , кульове поранення, яке стало причиною смерті ОСОБА_15 нанесене бути не могло, оскільки напрямок польоту умовного пострілу під кутом 90 градусів не співпадає із направленням раневого каналу.

Окрім того, вина неповнолітнього ОСОБА_6 , у вчиненні дій, які підпадають під кваліфікацію злочину передбаченого ч.1 ст..119 КК України за обставин викладених у клопотання прокурора, та визнаних неповнолітнім ОСОБА_6 , підтверджена доказами зібраними під час досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні:

-висновком експерта № 72 від 26.05.2015 року ( а.с. 75-78 ), з якого видно, що у ОСОБА_15 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді рани в області 3-го міжребер`я зліва по навколо грудній лінії з прямуючим від неї у направленні спереду назад і декілька зверху вниз раневим каналом, проникаючу у ліву плевральну порожнину, по ходу якого виявлено: крізне пошкодження серцевої сумки і лівого шлуночка серця, нижньої долі лівої легені. Закінчення раневого каналу під шкірою в області 10-го міжребер`я у навколо хребцевій лінії, де виявлено свинцеву кулю від пневматичної гвинтівки. Смерть ОСОБА_15 настала від тампонади сердечної сумки на грунті вищевказаного паранення грудної клітки;

-висновком експерта № 29-528-529 від 08.06.2015 року ( а.с. 84-93 ) відповідно до якої один із предметів є пружинно-поршневою пневматичною гвинтівкою моделі « XTSG XT28PL». № 111102350, калібру 4,5 мм. Гвинтівка придатна до стрільби. Предмети надані на експертизу у кількості 199 шт. придатні до стрільби із пневматичної зброї калібру 4,5. Запаховий слід людини, вилучений із пневматичної гвинтівки ідентичний запаховому зразку ОСОБА_6 ;

-медичним висновком № 283 обстеженого комплексною амбулаторною судовою психолого - психіатричною експертною комісією від 09.06.2015 року ( а.с. 99-106 ) яким встановлено. Що ОСОБА_6 не страждає психічними захворюваннями, і не страждав ними під час вчинення правопорушення. Не виявлено у ОСОБА_6 і підвищеного рівня агресивності та жорстокості . Він здатний вірно сприймати події, які мають значення по справі та давати вірні покази.

Вказані висновки експертиз є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, науково обґрунтованими та узгоджуються по змісту із іншими доказами по справі, а тому суд приймає їх як належні докази по справі.

Суд, при встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає такі достовірними і дійшов висновку, що вина неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст. 119 КК України за ознаками: вбивство вчинене через необережність - доведена повністю, а його дії кваліфіковано вірно.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 119 КК України, яке вчинив неповнолітній ОСОБА_6 , у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Вік, з якого настає кримінальна відповідальність особи за даний злочин, починається з 16 років.

Згідно ч.1 ст.18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років.

Однак, матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , підтверджено, що останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Частина друга статті 97 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 501 КПК України, судом встановлено, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України. Вказане діяння вчинено ОСОБА_6 , який на момент його вчинення був неповнолітнім, оскільки йому виповнилося 14 років, а відтак він не досяг віку кримінальної відповідальності. Тому, суд враховуючи особу неповнолітнього, який вперше вчинив суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, сприяв розкриттю злочину, його вік, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання, ті обставини, що за місцем навчання та проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, проживає у багатодітній сім`ї з батьками, які утримують та виховують трьох неповнолітніх дітей, умови проживання сім`ї нормальні, він не перебуває на обліку в службі у справах дітей та кримінальної міліції у справах дітей, відповідно до медичного висновку є здоровим, не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався ( а.с. 107 - 120 )

Класний керівник ОСОБА_12 суду пояснила, що батьки неповнолітнього ОСОБА_6 здатні забезпечити нагляд за своїм сином, вони є для нього авторитетом та мають вплив на його поведінку.

Обставин, які б свідчили про негативний вплив матері ОСОБА_8 чи батька ОСОБА_7 на неповнолітнього сина ОСОБА_6 суду не надані.

Відповідно до ч.9 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. « Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» до спеціальних навчально-виховних установ відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 КК направляють неповнолітніх, котрі вийшли з-під контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, не піддаються виховному впливу та не можуть бути виправлені шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру.

Таких фактів судом під час судового розгляду справи не встановлено, окрім того відповідно до медичного висновку № 283 обстеженого комплексною амбулаторною судовою психолого - психіатричною експертною комісією від 09.06.2015 року, неповнолітній ОСОБА_6 є терпеливим, чуйним, доброзичливий. У нього не виявлено підвищеного рівня агресивності та жорстокості, відсутня схильність зганяти своє невдоволення на інших людях чи предметах. Виявлено високий рівень почуття провини.

З врахуванням вищевикладеного, до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батьків, а саме, матері ОСОБА_8 та батька ОСОБА_7 .

Цивільний позов по провадженню - не заявлений.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 04.05.2015 року ( а.с. 79) металеву кулю вилучену з тіла ОСОБА_15 , яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новобузького РВ УМВС України знищити;

- відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 23.07.2015 року ( а.с. 94 ) футболку зеленого кольору, спортивну кофту синьо-червоного кольору та пакет за зразками крові ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новобузького РВ УМВС України знищити;

- відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 24.06.2015 року ( а.с. 95 ) пневматичну гвинтівку № НОМЕР_2 , полімерну коробку з металевими кульками , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новобузького РВ УМВС України - повернути ОСОБА_7 ;

- відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 24.06.2015 року ( а.с. 95) зразки крові ОСОБА_6 , запаховий слід з гвинтівки, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новобузького РВ УМВС України знищити.

Наявні процесуальні витрати по справі пов`язані з проведенням комплексної судової експертизи ( а.с. 83 ) в розмірі 3231,55 грн. слід стягнути із законних представників неповнолітнього ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 372,376, 498, 500, 501 КПК України, суд -
Постановив:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця буд. АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці м.Ялта та під нагляд батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Онуфріївка Онуфріївського району Кіровоградської області - до повноліття .
Стягнути з батьків неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області (м. Миколаїв, вул. Акіма №2-а, 38 ) 3231,55 грн. витрат на проведення комплексної судової експертизи.
Речові докази у справі : - відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 04.05.2015 року металеву кулю вилучену з тіла ОСОБА_15 , яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новобузького РВ УМВС України знищити;
- відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 23.07.2015 року футболку зеленого кольору, спортивну кофту синьо-червоного кольору та пакет за зразками крові ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новобузького РВ УМВС України знищити;
- відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 24.06.2015 року пневматичну гвинтівку № НОМЕР_2 , полімерну коробку з металевими кульками , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новобузького РВ УМВС України - повернути ОСОБА_7 ;
- відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 24.06.2015 року зразки крові ОСОБА_6 , запаховий слід з гвинтівки, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Новобузького РВ УМВС України знищити.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її винесення до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області.

Суддя :