Романівський районний суд Житомирської області
Справа № 1-13/2010 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді: Васильчук О.В.

при секретарі: Крижанівській С.І.

з участю прокурора: Примака О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, дом -кордон квартал 60, Тригірського лісництва, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого - Дзержинським районним судом 12.12.2000 року за ст.140 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 3 року.

Дзержинським районним судом 23.07.2001 року за ч.2 ст. 140 КК України на 2 роки та 3 місяці позбавлення волі.

Черняхівським районним судом 21.06.2005 року за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи раніше неодноразово судимий за крадіжки чужого майна , 14 квітня 2009 року перебуваючи в селі Гремяче Романівського району, будучи в стані алкогольного спяніння, повторно з метою скоєння відкритого викрадення чужого майна, близько 18 години зайшов у веранду будинку ОСОБА_2, на порозі в кухню зустрів останню, яку відштовхнув і зайшов до кухні, потім став вимагати у неї дати мобільний телефон, на що ОСОБА_2 відмовила. Після цього ОСОБА_1 відштовхнув стілець на якому сиділа ОСОБА_2та зайшов у кімнату де зі столу забрав мобільний телефон марки „Нокіа 1110-І із зарядним пристроєм та направився до вхідних дверей, ОСОБА_3 в цей час вихватила з рук ОСОБА_1 мобільний телефон та вигнала його з хати, закривши вхідні двері на замок. Вийшовши на подвіря, ОСОБА_1 вийняв скляну шибу з вікна веранди та через даний віконний отвір проник в приміщення будинку і став продовжувати вимагати у ОСОБА_2 мобільний телефон, горілку та гроші. З метою знайти горілку та гроші зайшов до кімнати та став викидати із шафи білизну. ОСОБА_2 стала кричати на виганяти його з будинку. Після чого ОСОБА_1 не знайшовши горілки, грошей та не отримавши мобільного телефону вийшов з будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно 14 квітня 2009 року, будучи в стані алкогольного спяніння, зайшов до будинку знайомої ОСОБА_2, з метою заволодіння мобільний телефоном для подальшого його продажу або обміну на горілку. У веранді будинку зустрів ОСОБА_2, яку відштовхнув та пройшов до кухні де почав вимагати в останньої мобільний телефон на що ОСОБА_2 заперечувала. В цей час остання сиділа на стільці біля входу до кімнати. Він відштовхнув стілець на якому вона сиділа і самовільно зайшов до кімнати та взяв на столі мобільний телефон та зарядний пристрій і став виходити з будинку в цей час ОСОБА_2 вихватила з його рук мобільний телефон та зарядний пристрій і вигнала його з будинку, закривши вхідні двері на замок. Вийшовши на вулицю, вийняв руками шибку у веранді та через отвір знову проник до будинку ОСОБА_2 з метою викрадення мобільного телефону, горілки чи грошей. Побувавши у веранді ОСОБА_2 став знову з погрозами вимагати грошей, горілки та мобільний телефон, відштовхнувши останню, відразу пішов до кімнати і став шукати в шафі горілку чи гроші, викидаючи речі на підлогу. ОСОБА_2 стала кричати, а він не знайшовши нічого вийшов з будинку та пішов в напрямку села Карвинівка.

Крім повного визнання вини підсудним в скоєнні злочину його вина підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 та матеріалами справи:

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що працює соціальним працівником по Карвинівській сільській раді і два рази на тиждень відвідувала потерпілу ОСОБА_2 17 квітня 2009 року, ОСОБА_2 розповіла їй, що 14 квітня 2009 року до неї в будинок зайшов ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння та вимагав надати мобільний телефон, коли вона відмовилась відштовхнув її та самовільно зайшов у кімнату де на столі взяв мобільний телефон та зарядний пристрій, вона встигла відібрати у нього телефон і зарядний пристрій, вигнала його з будинку та закрила вхідні двері. Потім ОСОБА_1. через вікно веранди знову проник у будинок і пішов до кімнати де лежав мобільний телефон, не знайшовши його, погрожуючи, почав шукати гроші чи горілку в шафі, викидаючи з неї речі. Нічого не знайшовши вийшов з будинку.

Оголошені в судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_2 підтверджують, показання дані в судовому засіданні підсудним ОСОБА_1

З протоколу огляду місця події від 21 квітня 2009 року, видно, що було оглянуто домоволодіння потерпілої ОСОБА_2, яке розташоване в селі Гремяче по вул. Лісова, 13 Романівського району ( а.с.5-7).

З протоколу відтворення обстановки та обставин події та доданих до нього фототаблиць від 27.04.2009 року видно, що вказаний злочин було скоєно у домоволодінні ОСОБА_2, що розташоване в селі Гремяче по вул. Лісова, 13 Романівського району. Підсудний показав як намагався викрасти мобільний телефон, гроші та горілку з будинку потерпілої, (а.с.42-45)

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_1

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України як умисні дії, які проявилися в замаху на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої та з погрозами застосування такого насильства, поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно та не доведене до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Обставиною яка помякшує покарання підсудному є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_1, це вчинення злочину щодо особи похилого віку у стані алкогольного спяніння.

Як особа, підсудний по місцю проживання характеризується посередньо.

З матеріалів справи видно, що Підсудний має постійне місце проживання, перебуваючи у місцях позбавлення волі зарекомендував себе з позитивної сторони, підлягав заохоченню з боку адміністрації установ. Потерпіла ОСОБА_2 матеріальних претензій не має, оскільки шкода вказаним злочином не була заподіяна. Щодо міри покарання поклалася на розсуд суду. Враховуючи наведене, особу підсудного, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції його від суспільства.

Речові докази, мобільний телефон марки „Нокіа 1110-І та зарядний пристрій, які передані потерпілій ОСОБА_2 на зберігання - залишити останній як власнику.

На підставі вищевикладеного. керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 . ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи ;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи;

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу

змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варти в залі суду.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки „Нокіа 1110-І та зарядний пристрій, які передані потерпілій ОСОБА_2 на зберігання - залишити останній як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення через Романівський районний суд Житомирської області.

Головуючий: