Справа №1-553/09 09.03.2010 09.03.2010 09.03.2010
Справа № 11 130/10 р.
Категорія ст. ст. 187 ч. 2, 185 ч. 1, 296 ч. 3 КК України
Головуючий суду 1 інстанції суддя Щербина С.В.
Доповідач суду апеляційної інстанції суддя Гребенюк В.І.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах апеляційного суду Миколаївської

області в складі:

Головуючого: Царюка В.В.

Суддів: Кателіна В.П.

ОСОБА_1

При секретарі Простякові Є.О.

за участю прокурора Данчука В.М.

захисника ОСОБА_2

законного представника

неповнолітнього засудженого ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2009 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, холостого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого; -

засуджено:

- за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі

- за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обовязків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і навчання, та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за вчинення злочинів за таких обставин.

17.08.2008 року близько 10.00 год. неповнолітній ОСОБА_4, знаходячись у дворі будинку № 8 по вул. Сидорчука в місті Миколаєві, побачив належний ОСОБА_5 мопед «Навігатор», в звязку з чим у нього виник корисливий намір на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_5, який в цей час пішов в магазин, шляхом вільного доступу таємно викрав мопед «Навігатор» вартістю 2700 грн., розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2700 гривен.

Крім того, будучи притягнутим Центральним РВ ММУ УМВС України до кримінальної відповідальності за вчинення 11.10.2008 року передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України злочину, ОСОБА_4 09.05.2009 року близько 23.00 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, біля магазину «Невський» по вул. Чигрина в м. Миколаєві підійшов до неповнолітнього ОСОБА_6 і, застосувавши небезпечне для життя і здоровя потерпілого фізичне насильство, напав на нього, завдавши йому удару рукою по обличчю, від чого ОСОБА_6 впав на асфальт і втратив свідомість. Після цього ОСОБА_4 завдав ще одного удару ногою в область голови і повторно, відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_6 належне ОСОБА_7 майно: мобільний телефон «Нокія 6233» вартістю 1260 грн. зі стартовим пакетом «Лайф» вартістю 25 грн., на рахунку якого було 25 грн., та картою памяті на 2 Гб. вартістю 145 грн., а також грошима в сумі 550 грн.; заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2005 грн.

Крім того, 16.05.2009 року близько 21.25 год. в трамваї № 1070, що слідував по маршруту «ОСОБА_8 - Яхт-клуб» по вул. Декабристів в м. Миколаєві, неповнолітній ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, підійшов до водія трамвая ОСОБА_9 і вимагав зробити зупинку у невстановленому для цього місці на вул. Чигрина, на що отримав відмову.

ОСОБА_4 став виражатися на адресу ОСОБА_9 грубою нецензурною лайкою. ОСОБА_9 і пасажир трамвая ОСОБА_10, виконуючи громадський обовязок по припиненню хуліганських дій, висловлюючи загальне обурення, з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_4 зажадали припинити хуліганські дії, проте останній не реагуючи на їх зауваження, продовжував виражатися на їх адресу і на адресу пасажирів трамваю нецензурною лайкою, а згодом намагався вдарити водія трамвая ОСОБА_9, чим порушив графік руху трамвая по маршруту. На зупинці біля заводу «Кристал» по вул. Чигрина ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 і невстановленим в ході досудового слідства чоловіком спробували припинити хуліганські дії ОСОБА_4 і вивели його з трамваю на вулицю. Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_4, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до трамвая і рукою вибив бокове скло, а потім з місця вчинення злочину скрився.

Хуліганські дії ОСОБА_4 були тривалими і наполегливо не припинялися впродовж 15 хвилин.

В ході хуліганських дій ОСОБА_4 пошкодив майно КП НТО «Миколаївелектротранс», розбивши скло в трамваї № 1070, чим заподіяв матеріальну шкоду на суму 262,96 грн.

В апеляції прокурор, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок скасувати через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів і особі засудженого, а також через необґрунтоване звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України - 1 рік позбавлення волі; за ч. 3 ст. 296 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 187 КК України - із застосуванням ст. 69 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно просить призначити ОСОБА_4 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Посилається на не врахування судом в повній мірі тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів середньої тяжкості і тяжкого, на не врахування судом обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння; на не врахування судом кількості епізодів злочинної діяльності - 3 епізоди; а також на не врахування судом тієї обставини, що ОСОБА_4 Центральним районним судом м. Миколаєва притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Вказане, на думку апелянта, свідчить про можливість продовження засудженим ОСОБА_4 злочинної діяльності.

Заслухавши доповідача, прокурора Данчука В.М. на підтримку апеляції помічника прокурора Заводського району м. Миколаєва; заперечення засудженого ОСОБА_4, а також його захисника ОСОБА_2 та законного представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 проти апеляції прокурора; вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає апеляцію підлягаючою частковому задоволенню з таких підстав.

Оцінивши перевірені докази, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Фактичні обставини справи та правильність юридичної кваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 апелянтом не оспорюються. Іншими учасниками апеляції не подавалися.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, суд правильно врахував помякшуючі покарання обставини - вчинення ОСОБА_4 злочинів в неповнолітньому віці, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, його щире каяття; а також особу засудженого ОСОБА_4, який раніше не судимий, виховувався в неповній сімї, позитивно характеризується директором СДЮСШОР де займався греко - римською боротьбою, неодноразово брав участь, у тому числі і в міжнародних змаганнях, займаючи призові місця;

на обліку в службі у справах дітей адміністрації Центрального району як неповнолітній, а також на обліку у лікаря нарколога і психіатра не знаходиться; перебуває на обліку в ОКМДД Центрального РВ з 01.11.2008 року;

стан здоровя засудженого, який страждав рядом захворювань, у тому числі в 2007 році знаходився на лікуванні у звязку з неврозом дитячого віку. Згідно висновку судово - психіатричної експертизи, виявляє ознаки органічного розладу особи і поведінки (внаслідок черепно - мозкових травм) зі зниженням когнітивних функцій. За станом здоровя знаходився на індивідуальному навчанні в ЗОШ № 61 з 2002 року і за місцем навчання характеризується негативно; а дільничним - за місцем проживання - посередньо.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вищезазначені помякшуючі покарання обставини були достатні для застосування судом першої інстанції положень ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_4 основного покарання за ч. 2 ст. 187 КК України.

Однак, суд не взяв до уваги наявність обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_4, а саме вчинення ним злочинів в стані алкогольного спяніння, і в порушення вимог ч. 2 ст. 67 КК України мотивів цього не навів.

А тому твердження апелянта про необґрунтованість не врахування судом першої інстанції обтяжуючої покарання засудженого обставини - вчинення ним злочинів в стані алкогольного спяніння є слушними, і колегія суддів визнає цю обставину обтяжуючою покарання ОСОБА_4

Разом з тим, розмір призначеного судом першої інстанції покарання засудженому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України є обґрунтованим, достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому, навіть з урахуванням обтяжуючої покарання обставини, апеляція прокурора в частині посилення засудженому покарання за цей злочин задоволенню не підлягає.

Також не відповідає дійсності посилання суду у вироку на те, що ОСОБА_4 сусідами характеризується позитивно, оскільки ніяких окремих характеристик сусідів на засудженого суд не досліджував.

Крім того, з довідки характеристики дільничного від 08.06.2009 року вбачається, що сусідами засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо. Був помічений в стані алкогольного спяніння, а також в компанії осіб, схильних до вчинення злочинів (а. с. 231).

З урахуванням наведеного є неправильним рішення суду про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку колегії суддів, зазначених вище помякшуючих покарання обставин було не достатньо для застосування положень ст. 75 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляцію прокурора в цій частині задовольнити, а вирок суду першої інстанції в частині неправильного звільнення засудженого від відбування покарання скасувати та постановити свій вирок, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 378 КПК України.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 378 КПК України, колегія суддів

З А С У Д И Л А :

Апеляцію прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2009 року відносно ОСОБА_4 в частині звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України - скасувати .

Вважати ОСОБА_4 засудженим:

- за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації майна.

Строк покарання засудженому рахувати з дня приведення вироку до виконання.

В строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_4 строк тримання його під вартою з 06.06.2009 року по 16.12.2009 року.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України через апеляційний суд Миколаївської області протягом одного місяця з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: