АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/151/16 Справа № 206/6291/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника ІВЦ ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудного, Запорізької області, громадянина України, українця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.12.2004 року Васильківським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі;
- 29.12.2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст.ст.121 ч.1,186 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 09.12.2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.5,71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна
якою відмовлено у задоволенні клопотання останнього про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що, ОСОБА_7 згідно вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 09.12.2009 року засуджений за ч.5 ст. 185 КК України, ст.71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.

17 листопада 2015 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове його звільнення, суд першої інстанції не знайшов підстав вважати, що поведінка ОСОБА_7 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його виправлення, так як засуджений неодноразово був засуджений за умисні злочини, має стягнення, на шлях виправлення не став.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить задовольнити його апеляційну скаргу, застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, так як він мав стягнення, які на даний час погашені, він має 9 заохочень, за станом здоров`я не працює.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, пояснення засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимий, відбув більш ? строку призначеного покарання, за час відбування покарання в Ігренському виправному центрі з 16.06.2015 року, характеризується посередньо, мав стягнення, які на даний час погашені та 9 заохочень за період 2011-2015 років за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці, після прибуття до установи не був працевлаштований, у зв`язку з хворобою. У 2015 році наказом начальника установи ОСОБА_7 було направлено у відрядження до СІЗО м. Дніпропетровська для робіт у господарчій обслузі.

В судовому засіданні в суді першої інстанції, представник адміністрації Ігренського ВЦ УДПтСУ в Дніпропетровській області заперечував проти задоволення клопотання.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка оцінюється залежно від виду покарання, що відбувається. Так, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, сумлінна поведінка полягає: у зразковому дотриманні вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; свідомому додержанні дисципліни, виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації установи; наявності подяк і відсутності стягнень; працьовитості, прагненні до одержання спеціальності, до підвищення загальноосвітнього рівня і трудової кваліфікації; участі у громадському житті загалом і самодіяльних творчих колективах засуджених зокрема; товариському ставленні до інших осіб, які відбувають покарання, тощо.

Разом з тим, від сумлінної поведінки слід відрізняти пристосування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання, тоді як реальна поведінка свідчить про негативну спрямованість особистості, або коли засуджені дотримуються вимог режиму тільки під контролем з боку адміністрації.
Про сумлінну працю засудженого додатково може свідчити отримання ним заохочень, передбачених відповідним законодавством (трудовим, кримінально-виконавчим, військовим).
Виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про застосування до останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженому, який знаходиться під вартою в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді: