Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1019 2010 р. Головуючий в 1й інстанції
Категорія ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 Доповідач Литвиненко І.І.
ч.2 ст.307, ч.2 ст.308 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року серпня місяця 31 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Годуна В.А.

суддів: Литвиненко І.І., Чупини С.П.

з участю прокурора Чепуріної А.С.

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора на вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від «26» квітня 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, не військовозобов'язаного, мешкаючого по вул. Леніна, 18 в с.Новокиївка Каланчацького району Херсонської області, не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ч.2 ст. 308 КК України та ч.1 ст.366 КК України, і призначено покарання: за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на п'ять років; за ч.2 ст.308 КК України із застосуванням ст.69 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права займати посади, пов'язані із виконанням

організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік шість місяців; за ч.1 ст.366 КК України до обмеження волі строком на один рік, що згідно ст.72 КК України становить шість місяців позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років з позбавленням права займати посади, пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік шість місяців. Застосовано ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши річний іспитовий строк, протягом якого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи.

За ч.1 ст.364 КК України ОСОБА_2 виправдано.

Запобіжний захід - підписку про невиїзд - залишено без зміни до вступу вироку в законну силу.

Судом першої інстанції ОСОБА_2 визнано винним за те, що він, працюючи, відповідно до розпорядження голови Новокиївської сільської ради №16 від 17 серпня 2004 року, на посаді головного лікаря Новокиївської амбулаторії сімейної медицини, яка розташована в селі Новокиївка Каланчацького району Херсонської області, як службова особа, яка зобов'язана організувати роботу амбулаторії з отримання, прийому, зберіганню, контролю якості та відпуску медичних препаратів, забезпечувати дотримання правил зберігання лікарських наркотичних засобів та інших матеріальних цінностей і є матеріально-відповідальною особою, умисно, з корисливою метою та з використанням службового становища всупереч інтересам служби, незаконно заволодів, зберігав з метою збуту та збув з 28 червня по 26 липня 2007 року мешканцю села Новокиївка ОСОБА_3 56 ампул з наркотичним засобом «морфін-гідрохлорид» загальною вагою 0,4816 г, за що отримав від останнього 12 літрів бензину вартістю 52 гривні 20 копійок.

Крім того ОСОБА_2, будучи службовою особою, достовірно знаючи, що з отриманих 25 червня 2007 року для хворого ОСОБА_4 14 ампул наркотичного засобу «морфін-гідрохлорид» лише 6 ампул застосовано безпосередньо хворому ОСОБА_4, а починаючи з 28 червня по 26 липня 2007 року наркотичний засіб у кількості 56 ампул незаконно збувався сторонній особі, до журналу обліку наркотичних речовин, що є офіційним документом, власноручно вносив і засвідчував записи із завідомо неправдивими даними про те, що наркотичний засіб застосовувався до хворого ОСОБА_4Г, а також вносив в журнал обліку використаних наркотичних засобів записи із завідомо неправдивими даними про те, що порожні ампули залишались від ін'єкцій наркотичного засобу хворому ОСОБА_4

В апеляції прокурор вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано виправдано ОСОБА_2 за ч.1 ст.364 КК України та застосовано ст.69 КК України відносно нього за вчинення злочину за ч.2 ст.308 КК України. Просить скасувати вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2010 року у звязку з неправильним застосуванням кримінального закону. Направити справу на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

В запереченні на апеляцію прокурора, засуджений ОСОБА_2 просить вирок Чаплинського районного суду Херсонської області залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, думку ОСОБА_2, який не підтримав апеляцію прокурора, а в останньому слові просив не позбавляти волі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.365 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Так, суд виправдав ОСОБА_2 за ч.1 ст.364 КК України, на обґрунтування свого висновку поклав покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_3 не є наркозалежною особою. Як вбачається з показів ОСОБА_9, внаслідок введення інєкцій морфіну внутрімязово ОСОБА_3 наркозалежним не став (а.с.397), свідок ОСОБА_5 (а.с.394) пояснив, що ОСОБА_3 приймав наркотичні засоби внутрімязово з метою обезболювання та наркозалежним не міг стати.

На (а.с.344) матеріалів кримінальної справи від Херсонської обласної державної адміністрації управління охорони здоровя від 24.02.2009 року, на яку посилається суд у вироку, є відповідь ОСОБА_3 про те, що він на диспансерному обліку у лікаря-нарколога за місцем проживання з приводу порушення психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів не перебуває.

Як видно з показів свідка ОСОБА_5, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, що при обстеженні ОСОБА_3 слідів інєкцій на тілі виявлено не було. Лікування від наркоманії він не потребує (а.с.394, 395). Аналогічні пояснення свідка ОСОБА_3 Також висновки слідчого спростовуються показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з яких видно, що ОСОБА_3 не є наркозалежною особою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що за ч.1 ст.364 КК України підсудного ОСОБА_2 необхідно виправдати.

Тому доводи в апеляції прокурора про те, що своїми діями засуджений спричинив істотну шкоду здоровю ОСОБА_3, який внаслідок вживання наркотичних засобів набув стану наркоманійної залежності, колегія суддів вважає не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Будь-яких порушень вимог кримінально-процесуального законодавства при дослідженні і оцінці наведених у вироку доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_2 суд не допустив і вірно кваліфікував його дії за ч.2 ст.307, ч.2 ст.308, ч.1 ст.366 КК України.

Міра покарання ОСОБА_2 обрана судом першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і, на думку колегії суддів, воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження здійснення нових злочинів.

Доводи в апеляції прокурора про те, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано ст.69 КК України за вчинення злочину за ч.2 ст.308 КК України та зазначено, що ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітню дитину про те, ОСОБА_2 має на час винесення вироку неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, але як вірно вказав суд першої інстанції ОСОБА_2 на час скоєння злочину мав на утриманні неповнолітню дитину, що підтверджується матеріалами справи (а.с.208) та крім того ОСОБА_2 характеризується позитивно (а.с.201, 207).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд вжив всіх передбачених законом заходів до всебічного, повного та обєктивного розгляду справи і постановив законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Вирок Чаплинського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2010 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: