Справа № 567/1048/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2015 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника потерпілого - ОСОБА_8

представник служби в справах дітей - ОСОБА_9

особи, що скоїла суспільно небезпечне діяння - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 6 класу Острозької ЗОШ І-ІІІ ст. № 3, на Д-обліку в лікарів нарколога та психіатра Острозької ЦРЛ не перебуває, раніше не судимого, який скоїв суспільно- небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, примусових заходів виховного характеру,-

встановив:
07.07.2015 року, близько 19 год., неповнолітній ОСОБА_5 , маючи вільний доступ та умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на березі водойми с. Межиріч Острозького району Рівненської області, скориставшись відсутністю спостереження за ним зі сторони відпочиваючих, таємно викрав чоловічі шорти вартістю 180 гривень, у яких знаходились: мобільний телефон марки «Нокіа -108» вартістю 387,50 гривень, з сім картою мобільного оператора «КиївСтар» вартістю 15 гривень, грошові кошти в сумі 30 гривень та ключ від автомобіля, який цінності не представляє, які на праві приватної власності належали ОСОБА_7 , чим потерпілому було заподіяно майнової шкоди на загальну суму 612 грн. 50 коп.

Потерпілим заявлено цивільний позов до законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , його мами ОСОБА_6 на суму 7960,00 гривень.

Неповнолітній ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, винним себе у скоєнні суспільно- небезпечного діяння визнав повністю та пояснив, що 7 липня 2015 року, в післяобідню пору зайшов до свого двоюрідного брата ОСОБА_10 , та разом з ним пішли на ставок в с. Межиріч Острозького району Рівненської області, щоб покупатися. ОСОБА_10 взяв з собою свою собаку. На ставку вони купалися, відпочивали. Коли йшли додому, то ОСОБА_10 з собакою йшов попереду, а він трішки відстав. Проходячи повз постеленого килимка, побачив шорти, котрі викрав. В кишенях шортів були цигарки, телефон марки «Нокіа -108», гроші в сумі 30 гривень та ключ. Він забрав телефон та гроші, а шорти кинув на стежку. ОСОБА_11 та викрадені речі поклав до його сумки сказавши, що він їх знайшов і це його речі.

Крім повного визнання неповнолітнім ОСОБА_5 своєї вини в скоєному суспільно- небезпечному діянні, вина його доведена зібраними та перевіреними в залі суду доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 показав, що 07.07.2015 року близько 17 години 30 хвилин, він зі своєю сім`єю приїхав відпочивати на ставок в с. Межиріч Острозького району Рівненської області. Коли вони всі купалися в ставку, то залишені на березі озера речі він старався тримати в полі свого зору. Однак коли вийшли на берег та почали одягатися, виявив пропажу шортів в карманах котрих знаходився мобільний телефон, цигарки, гроші в розмірі 30 гривень та ключ від автомобіля.

Через певний час від працівників міліції дізнався, що крадіжку скоїв ОСОБА_5 . Йому було повернуто його мобільний телефон «Нокіа -108» без сім картки.

Заявлений ним цивільний позов підтримує та просить його задовольнити, мотивуючи тим, що через втрату ключа до автомобіля він змушений був виготовити дублікат ключа за що заплатив 4960,00 гривень та за послуги адвоката по наданню правової допомоги заплатив 3000 гривень.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 показала, що виховує сина сама. З сином має довірливі стосунки і він її завжди слухається. Те що сталося з її сином рахує прикрим непорозумінням та просить дати можливість йому виправитись, а в свою чергу обіцяє посилити за ним контроль.

Заявлений до неї цивільний позов на суму 7960,00 гривень не визнає, так як рахує його не мотивованим та не підтвердженим доказами.

Свідок ОСОБА_10 показав, що 7 липня цього року до нього додому прийшов ОСОБА_5 , вони взяли собаку та пішли на ставок в с. Межирічі Острозького району Рівненської області з метою покупатися. Коли ішли додому, то ОСОБА_12 трішки відстав, а коли наздогнав його то показав йому телефона та гроші сказавши, що вони його. Пізніше, десь в серпні місяці, він від працівників міліції узнав, що ці речі були краденими.

Вартість викрадених шортів підтверджено довідкою ПП ОСОБА_13 , відповідно до котрої вартість шортів становить 180 гривень (а.с.44).

Згідно висновку експерта від 17.09.2015 року № 3.2-664/15 ринкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа -108», з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації та дефектів, у зв`язку з експлуатаційним зношенням і пошкодженням від впливу зовнішніх факторів, станом на момент проведення експертизи, може становити - 387,50 гривень (а. с. 60-63).

Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази з точки зору їх достовірності, достатності та допустимості, суд дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння мало місце, скоїв його неповнолітній ОСОБА_5 , та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння до досягнення ним 14-річного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ст.185 ч.1 КК України. При таких обставинах прокурор обґрунтовано просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується ксерокопією про його народження серії НОМЕР_1 (актовий запис№128).

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання посередньо.

Суд, вивчивши заявлений цивільний позов та заслухавши сторони по справі, рахує його не доведеним та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивач обґрунтовано при визначені цивільного позивача, посилається на вимоги ст.ст. 61, 62, ЦК України.

Проте відповідач в даному випадку визначається не за правилами ст.1179 ЦК України, а за правилами ч.1 ст1178 ЦК України, відповідно до вимог котрої шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Разом з тим ст. 61 КПК України встановлено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Таким чином позивач (потерпілий) по справі мав би суду довести, що малолітнім ОСОБА_5 завдано для нього особисто майнової шкоди.

Позивач стверджує, що в результаті суспільно небезпечного діяння зі сторони ОСОБА_5 він був змушений понести витрати по відновленню ключа до автомобіля «Fiat doblo», які згідно накладної № 47 від 16 липня 2015 року становлять 4960,00 гривень.

Однак, при цьому позивач не довів що в його власності або користуванні на законних підставах перебував автомобіль вказаної марки, правовстановлюючих документів суду не надав.

Більше того в судовому засіданні він заявив, що автомобіль йому не належить, а належить тестеві.

Будь-яких доказів управління на законних підставах цим автомобілем суду не надав.

При таких обставинах, відповідачка обґрунтовано, заперечуючи проти позову, вказала на той факт, що ідентифікувати втраченого ключа не можливо, так як це питання не вивчалося ні досудовим слідством ні в залі суду, позивач не надав доказів по справі.

Відповідно до наданої суду накладної, позивач замовляв ключ до автомобіля марки «Fiat», а не «Fiat doblo», що знову ж таки позбавляє суд можливості ствердно вказати, що був втрачений ключ від автомобіля, котрий належить тестеві позивача, чи від будь-якого іншого ідентичного автомобіля з іншим власником.

Відповідно до вимог ст.60 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких обставинах, суд рахує позовні вимоги не доведеними, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння до досягнення ним 14-річного віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за ст. 185 ч. 1 КК України та не являється суб`єктом даного кримінального правопорушення, керуючись ст.ст. 110, 498, 499 КПК У країни, суд -

ухвалив :

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Нокіа-108», вважати повернутим потерпілому.
В цивільному позові ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1