Справа № 592/9531/15-к
Провадження № 1-кп/592/517/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0004984, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим, громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.28.07.2010 р. вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 3 ст. 307, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

2.13.12.2010 р. вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; звільнений 18.07.2013 р. по відбуттю строку покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
04.09.2015 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у салоні тролейбусу № 7, побачив на шиї у раніше йому незнайомої ОСОБА_5 золотий та срібний ланцюжки і у нього виник умисел на незаконне заволодіння даними ланцюжками. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 вийшов за ОСОБА_5 на зупинці громадського транспорту «Машинобудівельна», що по вул. Курській у м. Суми та слідуючи за нею, наздогнав ОСОБА_5 біля залізничної колії по вул. Машинобудівників у м. Суми. У подальшому, приблизно о 23 год. 20 хв. ОСОБА_3 , діючи відкрито, повторно підійшов до ОСОБА_5 та взявся рукою за її ланцюжки. ОСОБА_5 , з метою припинення злочину також взялася рукою за ланцюжки, однак ОСОБА_3 шляхом ривка зірвав ланцюжки з шиї потерпілої, завдавши останній, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1141 від 07.09.2015 р. легкі тілесні ушкодження у вигляді садна у ділянці лівої кісті на проксимальній фаланзі 4-го пальця по ладонній поверхні. У зазначений спосіб ОСОБА_3 повторно, відкрито заволодів належними ОСОБА_5 золотим та срібним ланцюжками, вартістю згідно висновку експерта № 1775 від 14.09.2015 р. 4594 грн. 96 коп., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 4594 грн. 96 коп.
З місця злочину ОСОБА_3 втік, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 186 КК України свою вину за фактичних обставин установлених під час досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що 04.09.2015 р. приблизно о 23 год. 00 хв. їхав у тролейбусі № 7, побачив у раніше незнайомої ОСОБА_5 на шиї ланцюжки. На зупинці «Машинобудівників» вийшов із тролейбусу і пішов за потерпілою, наздогнавши - зірвав з її шиї ланцюжки, які вона тримала своєю рукою. Обставини вчинення злочину на даний час пам`ятає погано. Зірвавши ланцюжки пішов у сторону свого дому, згодом був затриманий працівниками міліції, у нього вилучили викрадені ланцюжки. У вчиненому щиро каявся, просив вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 04.09.2015 р. увечері поверталася додому тролейбусом № 7, вийшла на зупинці «Машинобудівників». На протилежній стороні дороги побачила тінь, її окрикнув обвинувачений, потім вона схватила його за руки намагалася відштовхнути, але ОСОБА_3 схватив її за ланцюжки (золотий та срібний) на шиї, вона також взялася за ланцюжки, але обвинувачений їх зірвав. Ланцюжки розірвалися на застібках. Оскільки вона трималася за ланцюжки при ривкі обвинуваченого у неї утворилися садна на пальці правої руки. З ланцюжками обвинувачений втік, а вона зателефонувала до міліції. Ланцюжки їй були повернуті працівниками міліції, претензій до обвинуваченого не має. Не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, при визначенні покарання покладалася на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений і потерпіла не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, доведена у повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, тобто вчинив грабіж повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завданий збиток шляхом повернення викраденого, просив вибачення у потерпілої, у судовому засіданні давав послідовні, правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому.

Ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 , на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, з липня 2014 р. перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом: епізодичне вживання опіатів (а.с. 39, 40, 41).
Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий до позбавлення волі, зокрема за вчинення злочину проти власності та злочину у сфері обігу наркотичних засобів.
Враховуючи особу обвинуваченого, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість призначення покарання, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті(санкції частини статті), з застосуванням ст. 69 КК України. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого суд вважає, що саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про розподіл процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до ст.ст. 122, 124 КПК України стягнувши з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 1775 від 14.09.2015 р.у розмірі 122 грн. 76 коп. (а.с. 42).

Відповідно до положень ст. 100 КПК України суд вважає за доцільне речові докази - золотий ланцюжок та частину срібного ланцюжка, передані на зберігання ОСОБА_5 залишити потерпілій (а.с. 54, 55).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , обраний ухвалою слідчого судді від 07.09.2015 р. у виді тримання під вартою слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили, строк відбуття покарання рахувати з 04.09.2015 року, тобто з моменту його затримання.
Керуючись статтями 373 і 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за даним вироком рахувати з 04.09.2015 року, з моменту його затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 122 грн. 76 коп.

Речові докази: золотий ланцюжок та частину срібного ланцюжка, передані на зберігання потерпілій залишити ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1