Гощанський районний суд Рівненської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2010 року.

Гощанський районний суд Рівненської області в складі головуючого Рожина Ю.М., при секретарі Павлюк О.В., за участю прокурора Балабат В.Б., потерпілого ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в смт.Гоща кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працює, не судимий,

у скоєні злочину відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 191 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_2 працюючи продавцем магазину „Крамничка, що належить приватному підприємцю ОСОБА_1, розташований у с.Симонів Гощанського району Рівненської області, являючись матеріально відповідальною особою, у відповідності до укладеного договору №23 від 10 листопада 2008 року, в період з 19 січня по 19 лютого 2009 року, діючи з прямим умислом, привласнив та розтратив ввірені йому товарно-матеріальні цінності отримані для реалізації, чим спричинив власнику ОСОБА_1 матеріальний збиток на суму 3697 гривень 57 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та показав, що працюючи продавцем магазину ,Крамничка, приватного підприємця ОСОБА_1, розташований у с.Симонів Гощанського району, являючись матеріально відповідальною особою без оплати відпускав продукти харчування громадянам села Симонів, з приводу чого вів облік. Згідний із сумою завданого матеріального збитку завданого потерпілому ОСОБА_1

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав, що ОСОБА_2 працював продавцем у продовольчому магазині с.Симонів „Крамничка, що належить йому на праві приватної власності. За короткий термін роботи він допустив привласнення та розтрату матеріальних цінностей, що йому не належали. Він змушений був призначити ревізію за період роботи ОСОБА_2, яка виявила суму нестачі у розмірі 3697 грн. Нестача утворилась внаслідок того, що ОСОБА_2 продукти харчування безоплатно видавав громадянам села. Частково збиток відшкодовано в період проведення досудового слідства. Він має намір подати цивільний позов про відшкодування збитків у повному обсязі. Вважає міру покарання ОСОБА_2 обрати не повязану з позбавленням волі, погоджується з позицією прокурора.

Крім визнання ОСОБА_2 своєї вина вона доведена матеріалами кримінальної справи, які досліджені та перевірені у ході судового слідства.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 у судовому засіданні показали, що у продавця продовольчого магазину „Крамничка у с. Симонів ОСОБА_2, що належить приватному підприємцю ОСОБА_1 отримували продукти харчування «під борг». На даний час розрахувались, а частина не розрахувалась за відсутності можливості коштів.

Згідно акту проміжкової документальної ревізії (а.с.140), проведеної у магазині „Крамничка у с.Симонів Гощанського району, що належить приватному підприємцю ОСОБА_1 за період роботи ОСОБА_2 з 19 січня по 19 лютого 2009 року виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 3697 грн. 57 коп.

З урахуванням здобутих та перевірених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що органи досудового слідства дії ОСОБА_2 правильно кваліфікували, він винний у скоєні злочину відповідальність за який передбачена ч.1 ст.191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірено винуватому.

При обранні підсудному ОСОБА_2 міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання передбачені п.1 ч.1 ст.65 КК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року, ступінь тяжкості вчинення такого злочину як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірено винуватому, що характеризується підвищеним рівнем та ступенем суспільної небезпеки злочинів направлених проти власності та відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд також враховує особу підсудного ОСОБА_2 який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.358 КК України. По місцю проживання характеризується позитивно, утримує двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, у відповідно до ст.66 КК України, що помякшують відповідальність ОСОБА_2 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_2, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 повинна бути призначена міра покарання в межах санкції статті за злочин, що він вчинив.

Суд виходить з того, що у відповідності до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року, додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендує судам при постановлені вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового. При цьому треба мати на увазі, що додаткові покарання можуть приєднуватися до будь-яких видів основного покарання, передбачених санкцією статті.

З урахуванням обставин злочину вчинено ОСОБА_2, суд дійшов висновку про необхідність застосуванням додаткової міри покарання повязаної з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади у сфері торгівлі терміном на один рік.

З урахуванням особи підсудного ОСОБА_2, обставин справи, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без реального відбування міри покарання в місцях позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України суд -

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину відповідальність за який передбачена ч.1 ст.191 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі тридцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 595 (пятсот дев'яносто пять) гривень, у доход держави, з позбавленням права обіймати матеріально- відповідальні посади в сфері торгівлі строком на один рік.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписка про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя