Справа № 361/287/16-к
Провадження № 1-кп/361/80/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003824 від 13.10.2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого», інвалід 3 групи, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.12.2012 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 6 місяців арешту, 04.08.2015 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
12 жовтня 2015 року, приблизно о 23 годинi, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, попередньо підготувавши підручні саморобні засоби для відкриття замку дверцят автомобіля та для замку запалення, залізничним транспортом направився до м. Бровари, Київської області.
Приблизно о 02 год. 00 хв., 13 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 перебуваючи на подвір`ї між будинком № 9-А та АДРЕСА_2 , діючи повторно, намагався незаконно заволодіти автомобілем марки «ВАЗ» модель «2111» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ринковою вартістю 124381,12 грн., який належить ОСОБА_5 , а саме за допомогою саморобного пристрою для відкриття дверцят автомобіля відкрив дверцята вказаного транспортного засобу, проникнув після цього до салону автомобіля, де за допомогою зазначеного саморобного пристрою намагався запустити двигун, вставивши пристрій у замок запалення, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки його дії були помічені і зупинені ОСОБА_5 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що він 12.10. 2015 року, приблизно о 23 год, виїхав на електричці з м.Ніжина в м.Бровари з метою викрасти автомобіль. З вокзалу м.Бровари він прибув на житловий масив по вул.Олімпійській. 13.10.2015 року, близько 2 год, перебуваючи неподалік будинків він побачив автомобіль ВАЗ сірого кольору. Він підійшов до нього, та за допомогою виготовленої ним раніше відмички , він відкрив водійські двері цього автомобіля, сів за кермо та намагався відмичкою завести автомобіль, однак в цей час був виявлений та затриманий власником автомобіля. Просить не наказувати його суворо, врахувати, що він відшкодував потерпілому всю шкоду, розкаюється в скоєному, він вчинив неправильно, більше не допустить подібного.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт незаконного заволодіння транспортного засобу не заперечує.

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_6 за виключенням дослідженням документів, що характеризують його особу .

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність , а його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд , у відповідності до ст. ст. 66 КК України , визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не виявлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Обвинувачений має постійне місця проживання, є інвалідом.. Тому суд, враховуючи думку потерпілого, який просив не призначати обвинуваченому суворе покарання, вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений на момент винесення вироку повністю відбув покарання у виді громадських робіт, призначене йому вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.08.2015 року за ч.1ст.185 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_6 під час досудового розслідування і судового застосовані у виді застави , з урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд вважає можливим залишити даний запобіжний захід до набрання вироком законної чинності.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази: автомобіль-залишити в користуванні потерпілого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 5(п`ять) років .
У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання , встановивши йому строк випробовування в три роки. Та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком законної чинності запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити у виді застави.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати 829,08 грн за проведені судові експертизи.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1