Справа № 453/1430/13-к
Провадження № 1-кп/456/227/2014
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою

02 грудня 2014 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000407 від 09.09.2013 р. відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 121 КК України.
20 серпня 2014 року ухвалою суду кримінальне провадження призначено до судового розгляду та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 жовтня 2014 року.
13 жовтня 2014 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 11 грудня 2014 року.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 строком на 60 днів, мотивуючи своє клопотання тим, що обвинувачений ніде не працює та немає постійних джерел прибутку, а тому не може внести заставу, за місцем проживання характеризується позитивно, однак, як такий, що інколи зловживає спиртними напоями, не одружений, а тому до нього не можна застосувати домашній арешт чи особисте зобов`язання, обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки немає постійного місця прибутку і може виїхати за межі України з метою відшукання будь-якої роботи, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які є його односельчанами, а також немає близьких родичів, які б взяли його на поруки, оскільки зловживає спиртним може вчинити інші правопорушення, окрім цього вчинив тяжкий злочин, і міра покарання лише позбавлення волі, а тому підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу в суду відсутні. А тому просить суд продовжити строки тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечив проти заявленого клопотання.
Захисник ОСОБА_4 заперечила проти продовження обвинуваченому строків тримання під вартою, просить суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, покликаючись на постійне місце праці обвинуваченого до його затримання правоохоронними органами, відсутність жодних письмових доказів про зловживання обвинуваченим спиртними напоями та наявність у обвинуваченого близьких родичів матері та брата та позитивну характеристику за місцем проживання.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора.
Згідно з вимогами ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11 грудня 2014 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Заслухавши учасників судового провадження, враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2013 року ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.09.2013 р. (а.с.130-131 додатку). Підставою для обрання запобіжного заходу стали достатні підстави вважати, що підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини в справі та вчиняти нові злочини.
Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваного ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення в справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX, згідно якого подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.
Окрім цього, суд враховує вимоги пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та вважає, що застосування такого заходу є необхідним за конкретних обставин справи. Так, в судовому засіданні не надав пояснення потерпілий ОСОБА_9 , щодо якого обвинуваченим подано заяву про реєстрацію кримінального правопорушення за ст.125 КК України, а тому з метою незаконного впливу на потерпілого, з боку обвинуваченого, суд вважає за необхідне відмовити захиснику в клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Оцінюючи тяжкість вчинених злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.
Злочини, які інкримінуються обвинуваченому характеризуються значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед в позбавленні життя іншої людини.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованих йому діянь, вік та стан його здоров`я; відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання; репутацію, майновий стан і попередню судимість; також розмір майнової шкоди, заподіяної злочином, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без визначення розміру застави, так як злочин спричинив загибель людини.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд
ухвалив:
Обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 02 грудня 2014 року до 30 січня 2015 року.
Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , обвинуваченому ОСОБА_6 , захиснику ОСОБА_4 та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1