печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року Печерський районний суд м. Києва

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову о/у ВКР Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про відмову в порушенні кримінальної справи від 07 липня 2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 236-1 КПК України, в якій. просить скасувати: постанову о/у ВКР Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про відмову в порушенні кримінальної справи від 07 липня 2010 року.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що з висновками міліції в оскаржувальній постанові погодитись не можна, так як бувша керівник спілки ОСОБА_5 не опитувалась з приводу отримання ОСОБА_6 кредиту, представник КС «Либідь» ОСОБА_3 не викликався, не опитувався, документи на підприємство, де працював ОСОБА_6 не витребувані, документація з ДПІ за місцем подання звітності підприємства (товариства) ОСОБА_6 та про доходи не витребувані, не проведені експертизи (дослідження) щодо дійсності, чи підробки довідки про доходи, не встановлено чи є довідка про доходи, яку вона надала в КС «Либідь» при отриманні кредиту. Також заявник до міліції не викликався, не встановлювалися всі обставини вчинення злочину. Додаткові докази, документи не витребовувались. Щодо того, що міліція не може розшукати ОСОБА_6 і що її місцезнаходження не встановлено, то ці висновки не заслуговують на увагу, так як можливо ОСОБА_6 проживає за адресою проживання своїх батьків.

Вказані вимоги закону дотримані не були, перевірка проведена поверхово, не повно, не з`ясовано та не проаналізовано всіх обставин справи, не викликано та не опитано представників та керівників спілки, не розшукано ОСОБА_6 , доводи заявника взагалі не перевірено, перевірка взагалі не проводилась.

Заявник в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Особа, яка винесла постанову та прокурор в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали, на підставі яких прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Статтею ст. 236-1 КПК України передбачено, що скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи може бути подана особою, інтересів якої вона стосується, або її представником, до суду за місцем розташування органу або посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів зі дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

За твердженням заявника, яке не спростовано матеріалами справи, що копія оскаржуваної постанови йому вчасно вручена не була, а тому суд, виходячи з положень ст. ст. 99-1, 236-1 КПК України, вважає скаргу подану у встановлений законом строк.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 236-2 КПК України, суд при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, перевіряє виконання вимог ст. 99 КПК України і в залежності від встановленого скасовує постанову про відмову в порушенні справи та повертає матеріали для додаткової перевірки або залишає скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 4 ст. 97 КПК України, коли потрібно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення кримінальної справи така перевірка здійснюється шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 99 КПК України при відсутності підстав до порушення кримінальної справи орган дізнання, слідчий, прокурор відмовляють в порушенні кримінальної справи, про що виносять постанову, яка у кожному випадку (ч. 2 ст. 130 КПК України) має бути належним чином мотивованою, з аналізом зібраних у ході дослідчої перевірки фактичних даних. При цьому слід зазначити, що стаття 99 КПК України за своєю природою є бланкетною нормою і її положення потрібно оцінювати у сукупності з вимогами ст. 94 КПК України, яка встановлює підстави та приводи до порушення кримінальної справи.

Судовим розглядом встановлено, що за своїм змістом оскаржувана заявником постанова про відмову в порушені кримінальної справи не відповідають вимогам ст. ст. 99, 130 КПК України, в них відсутній аналіз отриманих в ході дослідчої перевірки фактичних даних, не зазначено за яким фактом відмовлено в порушенні кримінальної справи ( або подія якого саме злочину відсутня). В той же час, наявність між сторонами цивільно-правових відносин ще не виключає події злочину.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та направлення матеріалів справи для проведення додаткової перевірки, в ході якої належить вжити усіх передбачених законом заходів для об`єктивного з`ясування обставин справи. При цьому органу дізнання доцільно було би опитати заявника, з`ясувати у нього підстави для порушення кримінальної справи, дати їм належну правову оцінку, і в залежності установленого прийняти законне рішення в порядку ст. 97 КПК України, яке у будь-якому випадку має бути належним чином вмотивованим з аналізом фактичних даних, отриманих в результаті дослідчої перевірки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 236-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову о/у ВКР Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про відмову в порушенні кримінальної справи від 07 липня 2010 року, а матеріали справи направити до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві для проведення додаткової перевірки.

На постанову може бути подана апеляція прокурором чи особою, яка подала скаргу, її представником протягом 7 діб з дня її винесення до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1