АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

19 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року в кримінальному провадженні під №00015309, внесеному до ЄРДР 30.12.2013 р., задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою до 26 серпня 2015 року включно, тобто в межах дії досудового розслідування, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою до п`яти місяців, слідчий суддя місцевого суду врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, в зв`язку із чим у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, та необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні діянь, у яких він підозрюється, найтяжче з яких передбачає покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі чи довічне позбавлення волі, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов висновку про наявність підстав вважати, що він може намагатися ухилитися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні іншим чином, а відтак, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року, оскільки договір про надання правової допомоги ним укладено з підозрюваним 17.07.2015 року, а ордер на участь у справі виписано лише 20 липня 2015 року, на підставі чого вважає строк пропущеним з поважних причин. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2015 р., постановити нову ухвалу, якою обрати у відношенні ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

На обгрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 зважає на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України так і даних на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, необхідності продовження строку тримання під вартою. Також апелянт зазначає про те, що слідчим суддею в ухвалі не наведено жодної обставини наявності реальної причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому злочинів. Тому, на думку апелянта, слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання припустився неповноти судового розгляду, а постановлене ним за результатами розгляду судове рішення з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону ґрунтується на висновках, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу і просили про її задоволення; доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, при цьому апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

За змістом вимог, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

До цього ж, відповідно з правилами, визначеними п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що наявний хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як визначається за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду щодо ОСОБА_6 зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, встановив наявні підстави для розумної підозри щодо причетності його до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування якого ставиться питання про тримання підозрюваного під вартою.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі Нечипорук і Йонкало проти України).

Відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Як убачається з ухвали слідчого судді місцевого суду, Слідчим управлінням ГУ МВС України в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0015309 від 30 грудня 2013 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України.

26.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення від 26.03.2015 внесене кримінальне провадження №0002181, правова кваліфікація п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України, фабула: 26.03.2015 року близько 13:23 години знаходячись поряд з будинком АДРЕСА_2 група осіб: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 здійснили замах на вбивство ОСОБА_11 /а.с.п. 9/.

25.05.2015 року прокуратурою м. Києва дане кримінальне провадження було об`єднано з іншими в одне кримінальне провадження, якому присвоєно №0015309

26.03.2015 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 травня 2015 року включно.

20.05.2015 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжений на 60 днів до 18.07.2015 року включно.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 209 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, постановою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_12 від 18.05.2015 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0015309 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 26 липня 2015 року.

Надалі продовжено постановою заступника прокурора м. Києва старшого радника юстиції ОСОБА_13 від 10 липня 2015 року до п`яти місяців, тобто до 26.08.2015 року.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя місцевого суду встановив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України, є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики перешкоджання встановленню істини в справі та переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, не зменшився.

Також слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати необхідні достатні слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що наведені ним доводи є обґрунтованими, викладені у клопотанні та в ухвалі ризики не зменшилися та існують на даний час. При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, дані про його особу та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки йому повідомлено про підозру в особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування та посягання на життя людини.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, натомість доводи й твердження захисника ОСОБА_5 про які йдеться в поданій ним апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117 ч. 1, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 частина 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 .

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року в кримінальному провадженні №00015309, внесеному до ЄРДР 30.12.2013 р., якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене старшим прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою до 26 серпня 2015 року включно, тобто в межах досудового розслідування, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 348 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_14 . М а с е н к о