Справа № 495/6492/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Дунаївці, Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, не працює, розлученого, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою :

АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 11.06.1993 року Дунаєвецьким

районним судом Хмельницької області за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років

позбавлення волі. 17.04.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 185

ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень.

В силу ст.89 КК України судимість погашена.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 194 ч.2, 296 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2013 року о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів таємно викрав банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_10 , на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 31050 (тридцять одна тисяча п`ятдесят) гривень 66 копійок, після чого з місця пригоди з вказаною карткою зник.

Далі, 13.08.2013 року ОСОБА_9 більш точного часу встановити не вдалось можливим, продовжуючи свої злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, скориставшись банківською карткою банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_10 , з перервою у 3-5 хвилин, з рахунку вказаної картки зняв грошові кошти на загальну суму 29800 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот) гривень. Після чого з викраденими коштами зник, розпорядившись ними на власний розсуд. Таким чином, своїми діями ОСОБА_9 спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_10 на вище вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25.12.2013року приблизно о 23:00 годині, більш точного часу встановити не вдалось можливим, ОСОБА_9 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автостоянці по АДРЕСА_3 , умисно, з метою знищення майна, на ґрунті неприязнених відносин з потерпілою ОСОБА_10 , шляхом підпалу, знищив належний їй транспортний засіб марки «Ford Transit», державний знак НОМЕР_2 , вартістю 66500 гривень, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.07.2014року близько 23:00 годині, ОСОБА_9 знаходячись в провулку біля будинку АДРЕСА_2 та, являючись особою, якій повідомлено про підозру у скоєнні тяжких злочинів, зустрів працівників сектору карного розшуку Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області та на вимогу останніх зупинитись вирішив не підкорятись законним вимогам працівникам органів внутрішніх справ України та вчинити хуліганські дії.

З цією метою, достовірно розуміючи, що він перебуває у громадському місці, де існують певні правила поведінки та моралі, проявляючи явну зневагу до суспільства та оточуючих, а також працівників органів внутрішніх справ України, ОСОБА_9 почав висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою з приниженням людської гідності, що продовжувалось близько 3-5 хвилин. В подальшому, з тим же умислом ОСОБА_9 з наявним у нього револьвером марки «Profi 3» № ХК000974 CAL 4 mm Flobert виробництво України, хаотично здійснив в різні сторони 4 (чотири) постріли, створюючи небезпеку ураження кулями сторонніх осіб та супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю. Однак, працівниками органів внутрішніх справ України вжито відповідних заходів до ОСОБА_9 , а саме на місці вчинення злочину був затриманий, а його протиправна діяльність припинена.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні винним себе визнав частково та пояснив суду, що у період з серпня 2012року по серпень 2013року проживав у цивільному шлюбі з потерпілою ОСОБА_10 , вів з нею спільне господарство, допомагав у її діяльності як приватного підприємця, користувався її карткою ПриватБанку, оплачував її рахунки і коли вони посварилися зняв з її картки грошові кошти та поїхав додому, вважає, що це гроші їх спільні, тому вину визнає частково за ст.185 ч.1 КК України. За ст.ст.194ч.2 та 296ч.1 КК України винним себе не визнав, тому що у грудні 2013 року в момент підпалу автомобіля ОСОБА_10 на стоянці, знаходився в Хмельницькій області, вдома у батьків. На відеозапису є силуети схожі на нього, але це не він. Так як у м. Білгород-Дністровський не приїжджав, знаходився вдома вину свою у підпалу не визнає, вважає, що потерпіла ОСОБА_10 мала борги та можливо це зробили її особи боржники, кому вона повинна повернути борг, це ОСОБА_11 та її брат у зв`язку з тим що у них з братом були неприязні відносини. Потерпіла постійно по мобільному телефону погрожувала йому, на що він відповідав тим же їй. Постійно спілкувався по телефону з потерпілою ОСОБА_10 , але вона йому про підпал мікроавтобусу не повідомила, а повідомила, що продала його. У липні 2014 року домовився зустрітися з потерпілою ОСОБА_10 близько 15:00 годині, однак коли приїхав її не було і він пішов до моря. У вечірній час знаходився на обриві до нього підійшов її брат і два співробітники міліції, які взяли у нього револьвер та здійснили в різні сторони 4 (чотири) постріли, потім нанесли йому удари та затримали, вказавши що це він здійснив постріли, тому винним у хуліганстві себе теж не визнає.

Крім часткового визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_9 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується й іншими доказами, дослідженими в суді, а саме :

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що познайомилися з ОСОБА_9 у 2012року по телефону. Зателефонували і спілкувалися близько пів року. Після чого почали проживати спільно у період з 01.08.2012 року по 13.08.2013 рік. При зустрічі ОСОБА_9 розповів їй, що його дружина і дитина розбилися, був без грошей і документів, тільки паспорт бачила його на призвіще « ОСОБА_12 » Була у ОСОБА_13 вдома, батьки зустріли добре. Перед початком сезону 2013 року, взяла кредит 100000 грн., коли проживала з ОСОБА_9 . У середині червня 2013 року, придбала морозильну камеру і морозиво, і ОСОБА_13 торгував морозивом. 13.08.2013 року вранці поїхала до м.Одеси з мамою, але коли повернулася додому, ОСОБА_9 не було. Пропала картка та 86.000 грн. та гроші її матері у сумі 2000 грн., так як вона влітку проживала разом з нею. Дозволу на зняття грошових коштів з кредитної картки вона ОСОБА_9 не давала, пін-код мабуть він випадково помітив, коли вона знімала гроші. Доступу до грошей у нього не було. Після крадіжки грошей з картки їй зателефонував однокласник та розповів, що бачив ОСОБА_9 , який приїхав на автомобілі марки "БМВ", весь в золотих прикрасах, з ноутбуком. 26.12.2013 року близько 06:20 - 06:30 годин, вийшла на балкон, пила каву, побачила на вулиці ОСОБА_9 біля магазину "Каштан" навпроти її будинку. Через 2-3годині підійшовши до стоянці побачила свою згорілу машину. Про те, що автомобіль згорів ОСОБА_9 не повідомила, однак він сам зателефонував її і вже знав, що свідчить про те, що він сам і підпалив його. На наступний день зателефонував двоюрідний брат ОСОБА_14 і повідомив, що ОСОБА_15 учора просив у ОСОБА_16 500 грн. у борг, але він його повідомив щоб не давав. При огляді відеозапису впізнала ОСОБА_9 по поході, речам та його манерам. Коли вони гуляли з дитиною, ОСОБА_15 стежив за ними, вони тікали, а ОСОБА_15 переслідував, та погрожував її і вона викликала співробітників міліції. До пожежі ОСОБА_9 неодноразово погрожував їй, що виляє кислоту в обличчя, що знищить майно, якщо вона не буди проживати разом з ним. 13.07.2014 року ОСОБА_9 зателефонував їй, щоб вона вийшла до моря на обрив поговорити, однак вона подзвонила в міліцію і його забрали.

- показаннями свідка ОСОБА_17 , про те, що ОСОБА_9 проживав близько одного року з його рідною сестрою ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та вкрав у неї гроші з картки і поїхав додому. Влітку ОСОБА_9 торгував морозивом. Він проживає поряд з сестрою. У сестри був автомобіль, який стояв біля під`їзду, спочатку зняли номера , потім розбили скло і зняли відео реєстратор, а 25.12.2013р. спалили її мікроавтобус, який був новим. Вважає, що це зробив ОСОБА_9 , так як він погрожував постійно сестрі розправою та викраденням її дитини. У липні 2014року приблизно о 23:00 годині, сестра повідомила, що ОСОБА_9 в селі і погрожував її. Після чого він пішов шукати ОСОБА_9 щоб захистити сестру і побачив його на обриві. ОСОБА_9 був п`яний і з пляшкою вина, а коли він почав з ним розмовляти, ОСОБА_15 дістав пістолет та почав йому погрожувати. Коли ОСОБА_9 побачив працівників міліції, здійснив у їх бік постріли і його затримали працівники міліції.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , про те, що в кінці грудня 2013року ОСОБА_9 зателефонував на його мобільний телефон номер НОМЕР_3 , близько 21:00 годині і попросив вийти до нього на вулицю. У ході розмови ОСОБА_9 попросив гроші в борг, в заставу залишав своє водійське посвідчення. Після чого, не довіряючи ОСОБА_9 , так як він його мало знав, зателефонував ОСОБА_20 , який познайомив його з ОСОБА_21 і запитав чи давати йому гроші в борг, на що ОСОБА_22 повідомив, що ОСОБА_9 ненадійний, посварився зі своєю цивільною дружиною, викрав гроші і зник. Після чого він відмовив ОСОБА_23 , повернув йому водійське посвідчення. Від ОСОБА_9 він чув запах алкоголю.

- показаннями свідка ОСОБА_24 про те, що у потерпілої ОСОБА_10 підробляла влітку 2013 року в магазині продавцем, а ОСОБА_15 був співмешканцем потерпілої. В середині липня 2014року приїжджав ОСОБА_15 і повідомив, що потерпіла ОСОБА_10 поїхала в м.Одесу і йому потрібні гроші. Однак вона без відома ОСОБА_10 грошей не давала. Через деякий час потерпіла ОСОБА_10 не могла зателефонувати ОСОБА_13 , і зателефонувала їй та запитала чи не бачила вона його. На що вона відповіла, що ОСОБА_15 був уранці і пішов кудись. Коли ОСОБА_10 приїхала з ОСОБА_25 була засмучена та повідомила, що ОСОБА_15 у її відсутність викрав з будинку мамині гроші, викрав її банківську карту і знімає з неї гроші. Пам`ятає, що коли вони проживали разом, ОСОБА_18 дозволяла іноді давати гроші ОСОБА_23 і вона давала. Крім того, спілкуючись від потерпілої ОСОБА_10 після Нового 2014 року дізналася про те, що ОСОБА_15 перед Новим роком спалив її мікроавтобус із-за помсти, що вона не бажає з ним спільно проживати.

- показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що 25.12.2013 року перебував на своєму робочому місці, охоронцем, у вагончику, який стоїть на тієї стоянки, де почалася пожежа. Побачив полум`я, підійшов і допомагав гасити пожежу. Відсунули три машини, основне полум`я пішло з панелі від двигуна мікроавтобуса а потім почав горіти весь мікроавтобус. Щоб хтось підпалював мікроавтобус, він не бачив.

- показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що працює охоронцем на стоянці, вона огороджена, але виходів декілька і між ними є прохід і проїзд та межує з іншими організаціями, і там проходить спільна дорога. Пост розташований 30 м. до автомобіля ОСОБА_18 , до воріт 40 м. На той час на стоянці знаходилося 10 автомобілів. Бачив один раз ОСОБА_10 , яка ставила автомобіль на даній стоянці. 25.12.2013 року, близько 22: 30-22: 40 годині, перебував на робочому місці, дивився телевізор, разом з напарником ОСОБА_28 , бачив машину ОСОБА_10 , побачив якийсь відблиск, підійшов до її автомобілю, побачив вогонь всередині авто, побіг за вогнегасником, але це не допомогло, став поливати водою, але все рівно нічого не допомогло. Зовнішній огляд мікроавтобуса ним був проведений, був цілий. Про це вони ніде не фіксували. До цього, близько 22:00 годині, бачив хлопця біля воріт з пластиковою каністрою. Поцікавився у нього, що він робить, на що відповів, що їде за водою. В тій ділянці, де проходив хлопець, дорога не була освітлена, начебто він був у світлій куртці. З того моменту, як побачив хлопця з каністрою, пройшла приблизно одна година. Близько до хлопця не підходив а розмовляв на відстані.
- показаннями свідка ОСОБА_29 про те, що ОСОБА_9 , син її, добрий і завжди допомагав їй по господарству. У 2012 році він познайомився з ОСОБА_18 та переїхав до м.Білгород-Дністровський та почав з нею проживати. У її чоловіка інсульт, він інвалід 2 групи і її син ОСОБА_15 допомагав доглядати за чоловіком. Зробив в квартирі косметичний ремонт і постійно у грудні 2013 року знаходився вдома, поїхав тільки після Нового року. 13.08.2013 року, приїхав і сказав, що немає грошей на проживання та продукти. Дала йому 1500 грн. і на день народження вислала гроші доньці ОСОБА_30 в сумі 500грн. Коли син почав проживати спільно з ОСОБА_18 вони приїхали на мікроавтобусі і забрали меблі, диван, телевізор, стіл, стільці, ложки, виделки та перевезли все це до ОСОБА_18 додому, яка до теперішнього часу не повернула майно сина. 25.12.2013 року у ввечері та 26.12.2013 року її син ОСОБА_9 був дома і не міг вчинити підпал її мікроавтобуса, вважає, що вона обумовлює сина, син не вчиняв злочинів, він раніше несудимий. У сина на утриманні знаходяться ще 2 неповнолітніх дітей.

- показаннями свідка ОСОБА_31 про те, що працює оперуповноваженим та знайомий з ОСОБА_21 і ОСОБА_10 з серпня 2013 року, після здійснення у неї крадіжки грошей з картки. Готував довідку-аналіз по роздруківці розмов мобільного телефону номер НОМЕР_4 . Даний номер телефону дала потерпіла ОСОБА_10 , і у нього він теж був, так як він неодноразово допитував ОСОБА_9 і він йому сам давав свій номер мобільного телефону на той час. Також працював по заяві про підпал автомобіля ОСОБА_10 у кінці грудня 2013року. Після отримання даних оператора «Київстар» по розпечатці часу і місця зв`язку мобільних телефонів на підставі ухвали слідчого судді, ним проводився аналіз телефону ОСОБА_9 , що відповідало часу і місцю де перебував ОСОБА_9 на момент підпалу автомобіля ОСОБА_18 , а саме: на території м. Білгород-Дністровський, що зафіксувала станція мобільного зв`язку «Київстар» у м. Білгород Дністровський, Одеської області. У липні 2014 року у момент затримання ОСОБА_9 , останній був у стані алкогольного сп`яніння, коли побачив працівників міліції почав стріляти і він змушений був вибити у нього з рук пістолет. Після затримання ОСОБА_9 була повідомлена чергова частина міліції та була викликана оперативно-слідча група.

- показаннями свідка ОСОБА_32 про те, що ним як слідчим проводилося досудове розслідування по заявам потерпілої ОСОБА_18 . Диск з відеозаписом про підпал автомобіля був наданий потерпілою ОСОБА_10 , який був долучений до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ згідно норм КПК України. Дана відеозапис була оглянута з потерпілою ОСОБА_10 та іншими учасниками кримінального провадження, де потерпіла впізнала ОСОБА_9 по походці, речам та його манерам. При перегляді диску він переконався в тому, що це був дійсно ОСОБА_9 . Крім того, ним було подано клопотання про відтворення запису, трафіку мобільного телефону ОСОБА_9 та були отримані оперативні дані та довідка-аналіз з СУР, що дійсно, в момент підпалу, тобто 25.12.2013року ОСОБА_9 зі своїм мобільним телефоном номер НОМЕР_4 знаходився в м. Білгород-Дністровський недалеко від місцю підпалу. У ході досудового розслідування у нього знаходилася копія паспорта ОСОБА_13 , первинне прізвище якого було « ОСОБА_12 ».

- показаннями свідка ОСОБА_33 про те, що працює в пожежній частині. В кінці грудня 2013 року, виїхав за викликом на пожежу в м Білгород-Дністровський на територію Агропромислового технікуму. Було встановлено, що мікроавтобус згорів, був складений акт про пожежу та направлений для уточнення причини пожежі.

- показаннями свідка ОСОБА_34 про те, що ОСОБА_9 знає, як особу, яка скоїла кримінальне провадження за ст. ст. 185 ч.1, 194 ч.2, 296 ч.1 КК України та йому спочатку було обрана міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Відповідальним за цю справу був він, і коли останній зник, хотів оголосити ОСОБА_9 в розшук, так як він був відсутнім за місцем проживання. У липні 2014 року зателефонувала потерпіла ОСОБА_10 і повідомила, що ОСОБА_15 знаходиться біля її будинку і вона боїться його погроз. З ОСОБА_31 під`їхали до її будинку, де недалеко від нього побачили силует людини, схожої на ОСОБА_9 . Були в цивільному одягу і звернулися до ОСОБА_9 , щоб стояв на місці. Однак ОСОБА_9 почав висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою. Поруч проходили перехожі, коли ОСОБА_9 витягнув руку з кишені вони почули 3-4 постріли і побачили як світиться вогонь, підійшли ближче, заламали йому руки і пістолет впав на землю. Повідомили про затримання ОСОБА_9 в чергову частину. Вважає, що ОСОБА_9 знав, що він порушив домашній арешт і йому буде обрана інша міра запобіжного заходу, як тримання під вартою та хотів утекти. Він з ОСОБА_31 супроводжували ОСОБА_9 в Саратськое ІТТ так як Білгород-Дністровське ІТТ було закрито на ремонт. Пам`ятає, що при затриманні ОСОБА_9 знаходився у алкогольному сп`янінні, на обличчі були подряпини та кров.

- показаннями свідка ОСОБА_35 про те, що він згідно договору купівлі-продажу продав ОСОБА_10 квартиру. ОСОБА_10 віддавала йому гроші частками. Однак на теперішній час ОСОБА_10 повернула йому борг і він не має до неї претензій. Пам`ятає, що в кінці грудня 2013 року йому подзвонив ОСОБА_9 і повідомив, що автомобіль ОСОБА_10 згорів.

- показаннями свідка ОСОБА_36 про те, що ОСОБА_10 є її дочкою. Після знайомства з ОСОБА_9 він їй з самого початку не сподобався, так як ОСОБА_9 вживав спиртні напої, не працював. У лютому 2013 року, зателефонувала донька і попросила 2000 доларів США для ОСОБА_9 , так як він скоїв ДТП, на що вона відмовила, але дочка дала йому. 15.06.2013 року, ОСОБА_9 на мікроавтобусі дочки поїхав додому і привіз з дому старі меблі. Потім вона стала помічати, що ОСОБА_9 з магазину все почав брати на ім`я її дочки гроші. Сварилася з донькою по поводу її проживання з ОСОБА_9 , який не працював та проживав на утриманні дочці. Потім влітку 2013року донька купила йому холодильник і він продавав морозиво. Пам`ятає, що у ОСОБА_9 було багато номерів мобільних телефонів, так як він їх постійно змінював. 26.12.2013 року, вранці на наступний день після пожежі їй зателефонував ОСОБА_9 і запитав як справи у дочки і внучки ОСОБА_37 , але вона здогадувалася що він хотів більше дізнатися про пожежу автомобіля та почути їх думки. 13.08.2013 року вони з дочкою поїхали в м. Одесу, а ОСОБА_9 повинен був відвести внучку ОСОБА_38 в дитячий садок, але його телефон цілий день не відповідав. Коли приїхали назад з м. Одеси, у неї пропали гроші в сумі 2000 грн., а у дочки пропала картка з якої були зняті всі грошові кошти. Зателефонувала ОСОБА_9 , однак він повідомив, що дочка найняла людей його побили й забрали гроші. 15.12.2013 року, дочка повідомила, що з її автомобіля вкрали держ.номера, а через 2 тижні розбили скло. 26.12.2013 року, вранці дочка повідомила її, що її автомобіль підпалили і він згорів та вранці дочка бачила ОСОБА_9 , який стояв навпроти її будинку і дивився на неї. Пам`ятає, що потім подзвонив племінник і розповів, що учора ввечері йому подзвонив ОСОБА_39 , повідомляючи, що ОСОБА_13 хотів позичити в нього 500 грн. Після відтворення відеозапису зі стоянки за 25.12.2013 року, дочка розповіла її, що вона впізнала ОСОБА_9 по одежі, походці та його манерам, який йшов з каністрою, а через деякий час повертався без каністри. Вона подзвонила ОСОБА_9 , який не відповів, але написав їй смсповідомлення сексуального характеру. Потім почав погрожувати їм. 21.01.2014 року вона написала заяву в міліцію про даний факт.

- показаннями свідка ОСОБА_40 про те, що він працює спеціалістом відділу комплексної безпеки ПРаТ «Київстар» і ним виконувалася ухвала суду про тимчасовий доступ до роздруківки до вхідних та вихідних з`єднань мобільного телефону номер НОМЕР_4 за період з.25.12.2013 року по 26.12.2013року, згідно якої встановлено, що мобільний телефон номер НОМЕР_4 , 25.12.2013року згідно розстановки веж операторів мобільного зв`язку знаходився в північному районі в м. Білгород-Дністровський, Одеської області. - протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинення кримінального провадження від 13.08.2013 року, згідно якого, 13.08.2013 року, ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , скоїв крадіжку грошей в сумі 88000 грн. Т.1 а.с. 11-12 - випискою з ПАТ КБ «Приват Банка», та фото таблицями, згідно яких, вбачається, як ОСОБА_9 знімає грошові кошти. Т.1 а.с. 23-28

- протоколом огляду місця події від 25.12.2013 року, згідно якого, місцем події є територія КП "Агропромтехніка", яка розташована по вул. Шкільній у м Білгород-Дністровський Одеської області. В`їзд на територію здійснюється з боку вул. Шкільної, в`їзд вільний. На момент огляду, з південної стіни на території знаходиться автомобіль "Форд Транзит" держ. номер НОМЕР_2 . На момент огляду автомобіль має пошкодження а саме: кузов автомобіля деформований, зовні і зсередини згорілий. Кузов покритий повністю сажею. Шини на передніх колесах відсутні, диски покриті сажею. Бампер відсутнє, все покрито кіптявою. У салоні автомобіля панель управління, кермо відсутнє, є безліч розплавлених проводів. На землі навколо автомобіля знаходяться безліч осколків пожежного сміття та скла. Під передньому сидінні знаходиться акумуляторна батарея, на якій знаходяться розплавлені дроти з клемами. Т.1 а.с.54-57

- протоколом огляду місця події від 26.12.2013 року та фото таблицями, згідно якого, об`єктом огляду є автомобіль марки "Форд Транзит", держ. номер НОМЕР_2 , 2002 року випуску, який розташований на автостоянці за адресою м.Білгород-Дністровський по вул. Червоноармійська 4. Лакобарвисте покриття кузова повністю згоріло з передньою крайньою частиною. Скло в автомобілі обрушилось і оплавлено, метал кузова деформований. Штатним місцем розташування акумуляторної батареї, є шина під сидінням водія. Корпус батареї поверхнево переплавлений. У задній частині автомобіля сидіння відсутні, на підлозі розташовані обгорілі фрагменти гумового покриття підлоги. Під центральною частиною панелі прилади на підлозі виявлений плавлений корпус, зламаного радіатора. У лівій частині панелі приладів, розташовані обгорілі фрагменти обладнання. При огляді моторного відсіку, встановлено, що в палаючій частині передніх фар згоріли, контакти, лампочки. Гума задніх коліс поверхнево обгоріла. Радіатори в передній частині моторного відсіку оплавлені. Т.1 а.с.64-69 - актом про пожежу від 25.12.2013 року, згідно якого, пожежею було пошкоджено автомобіль «Ford-Transit», д/н НОМЕР_2 , зареєстрований в м. Білгород-Дністровський РБВ-4 МРВДІ ГУМВС України, 2002 року випуску. Т.1 а.с. 74

- висновком автотоварознавчої експертизи №8 від 30.01.2014 року, згідно якого встановлено, що вартість автомобіля «Ford-Transit», реєстраційний № НОМЕР_2 станом на 25 грудня 2013 становить : 66500 грн. Автомобіль знищено внаслідок термічної дії (пожежі), відновленню технічно і економічно не підлягає. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ford-Transit», реєстраційний № НОМЕР_2 становить 66500 грн. Т.1 а.с.91-103

- висновком №13/88/25.12.2013 р., від 07.03.2014р. з дослідження технічної причини виникнення пожежі, яка сталась 25.12.2013 року в автомобілі «Ford-Transit» (д.н. НОМЕР_2 ), який на момент пожежі був розташований на автостоянці за адресою : Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Червоноармійська 4, від 07.03.2014 року, згідно якого, встановлено, що осередок пожежі, яка сталася 25.12.13 р. у автомобілі «Ford Transit» з (д/н НОМЕР_2 ), знаходився у передній лівій частині моторного відсіку автомобіля. Найбільш ймовірною причиною даної пожежі, є занесення стороннього джерела запалювання із зовні невстановленою особою. Т.1 а.с.111-119 - протоколом огляду місця події від 28.04.2014 року, згідно якого, місцем огляду є кабінет №206 Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України, у якому ОСОБА_10 надала для огляду мобільний телефон марки "Samsung Галакси S4, білого кольору, для прослуховування запису телефонної розмови з ОСОБА_9 , що мало місце 27.04.2014 року, 4 вх. о 17.46.21, о 19.57.41, 20.23.17, 20.39.10, де ОСОБА_9 з мобільного телефону НОМЕР_5 «Олег» вимовив фразу: "Я тебе не залишу, це раз, і по друге, почуй мене, я тебе покараю дуже боляче (кілька разів), ти не зможеш ні дивитися, ти не зможеш ні чути, не зможеш нічого, я тебе покараю дуже сильно». Т.1 а.с.146-148

- протоколом огляду місця події від 14.07.2014 року, згідно якого, праворуч з боку проїжджої частини по вул. Набережній біля будинку № 17 А в с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області є провулок шириною приблизно 3,5 м., що знаходиться між будинком 17-А по вище зазначеною адресою і парканом з бетонних плит. На відстані 37 м. від вул. Набережній в с. Курортне Білгород-Дністровського району, від 0,6 м. паркану з бетонних плит на землі знайдено револьвер чорного кольору, на поверхні якого є маркувальні позначення: на правій стороні «zbroia» вироблено в Україні, 7,5 Cal 4 mm Flobert; на лівій стороні «Profi 3, № ХК000974»; в барабані револьвера знаходяться 9 патронів, на капсулях 4-х з яких є поглиблення (сліди від бочка). Зазначений револьвер упакований в пакет і з місця події вилучено. Т.2 а.с.5-9 - висновком балістичної експертизи №430-Б/1137-Х від 14.08.2014 року, згідно якої, предмет, вилучений в ході ОМП в с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області в провулку біля будинку №17-а вул. Набережна, є револьвером моделі «Profi 3» № ХК000974 Cal 4 mm Flobert, виробництва України, призначений для стрільби набоями Флобера кільцевого займання калібру 4мм, і до категорії вогнепальної зброї не відноситься. Револьвери калібру 4мм (Флобер) не мають призначення для ураження людини, стріляні з револьверів кулі не мають достатньої притомної кінетичної енергії для нанесення людині тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого вказані револьвери до категорії вогнепальної зброї не відносяться. Револьвер «Profi 3» № ХК000974 Cal 4 mm Flobert, до стрільби набоями Флобера кільцевого займання калібру 4мм придатний, та до категорії вогнепальної зброї не відноситься. П`ять предметів, з числа дев`яти, вилучених з камер барабану револьвера являються довгими патронами до револьверів Флобера калібру 4мм, виробництва Німеччини, призначеними для спортивно тренувальних стрільб за межами спеціальних приміщень та тренувальних майданчиків та до категорії боєприпасів не відносяться. Чотири предмета, з числа дев`яти, вилучених з камор барабану револьвера, являються стріляними гільзами від патронів даного типу. Т.2 а.с.17-29 - прослуховуванням та дослідженням роздруківки окремих розмов мобільних телефонів потерпілої ОСОБА_10 у судовому засіданні, згідно яких прослуховувались погрози на адресу потерпілої, оглядом та дослідженням роздруківки мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_9 з прив`язкою до базових станцій і встановленням місця знаходження належного йому мобільного телефону номер НОМЕР_4 на той час за 25.12.2013года і 26.12.2013 року, згідно яких встановлено, що мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_9 номер НОМЕР_4 , 25.12.2013года на момент підпалу автомобіля ОСОБА_10 згідно розстановки веж операторів мобільного зв`язку знаходився в районі вчиненого кримінального правопорушення в м. Білгород-Дністровський,Одеської області. Т.1а.с.173-174
- висновком судової криміналістичної експертизи № 1630/08 від 19.05.2015року матеріалів відеозапису диску ДВД на (а.с.89) та диска електронного носія CD-R трафіків мобільних телефонів на (а.с.173), встановлено, що на представленому відеозапису ДВД диску на а.с.89 та диску електронного носія CD-R трафіків мобільних телефонів на а.с.173 не виявлено порушень безперервності відеозаписів, що досліджувались.
- додатковою роздруківкою мобільного телефону та схемою радіо покриття базових станцій ПраТ «Київстар» з прив`язкою до базових станцій і встановленням місця знаходження мобільного телефону номер НОМЕР_4 за 25.12.2013года і 26.12.2013 року, згідно якої встановлено, що мобільний телефон номер НОМЕР_4 , 25.12.2013года, який на той час належав обвинуваченому ОСОБА_9 згідно розстановки веж операторів мобільного зв`язку знаходився в районі м. Білгород-Дністровський, Одеської області.
- постановою старшого слідчого другого слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_41 від 30.06.2015 року про закриття кримінального провадження відносно оперуповноважених сектору карного розшуку Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_31 та ОСОБА_42 за ст.ст.146ч.1, 365ч.1 КК України, у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення.
Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_29 , матері обвинуваченого про те, що 25.12.2013 року ввечері та 26.12.2013 року її син ОСОБА_9 був дома у м. Дунаївці і не міг вчинити підпал мікроавтобуса, вважає, що потерпіла обумовлює її сина, оскільки її свідчення не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються: показаннями потерпілої ОСОБА_10 , про те, що ОСОБА_9 неодноразово погрожував її знищення її майна та спричинення шкоди як її так і її доньки, що підтверджується прослуховуванням роздруківки окремих розмов мобільних телефонів потерпілої ОСОБА_10 у судовому засіданні, що потерпіла вранці 26.12.2013року бачила ОСОБА_9 біля свого будинку, дослідженням та оглядом роздруківки мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_9 на той час номер НОМЕР_4 з прив`язкою до базових станцій і встановленням місця та часу знаходження належного йому мобільного телефону номер НОМЕР_4 на той час за 25.12.2013року і 26.12.2013 року, згідно яких встановлено, що мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_9 номер НОМЕР_4 , 25.12.2013року на момент підпалу автомобіля ОСОБА_10 згідно розстановки веж операторів мобільного зв`язку знаходився в районі вчиненого кримінального правопорушення в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, показань свідка ОСОБА_16 , про те, що в кінці грудня 2013року, ( згідно роздруківці 26.12.2013р.) ОСОБА_15 зателефонував йому на його мобільний телефон номер НОМЕР_3 , близько 21:00 годині і попросив гроші в борг, в заставу залишав своє водійське посвідчення. Не довіряючи ОСОБА_9 він зателефонував ОСОБА_20 , який повідомив, що ОСОБА_9 ненадійний, посварився зі своєю цивільною дружиною, викрав гроші і зник. Після чого він відмовив ОСОБА_23 , повернув йому водійське посвідчення.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те що він не скоїв підпалу мікроавтобуса, який належав потерпілій ОСОБА_10 та не скоїв хуліганство, тому що потерпіла ОСОБА_10 мала борги та перебувала у неприязних стосунках зі своїм братом, тому підпал її мікроавтобуса на стоянці міг скоїти як її брат так і ОСОБА_11 , якому потерпіла винна була гроші, крім того 25.12.2013 та 26.12.2013року він у м.Білгород-Дністровський не знаходився, а знаходився вдома в м. Дунаївці, Хмельницької області про що підтвердила його мати, суд розцінює критично, як спосіб захисту і намір уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, оскільки наявність у ОСОБА_9 наміру на навмисне знищення майна, ОСОБА_10 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_9 неодноразово погрожував їй знищення її майна та спричинення шкоди, що підтверджується прослуховуванням роздруківки окремих розмов мобільних телефонів потерпілої ОСОБА_10 у судовому засіданні, згідно яких прослуховувались погрози на адресу потерпілої, оглядом та дослідженням роздруківки мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_9 з прив`язкою до базових станцій і встановленням місця знаходження належного йому мобільного телефону номер НОМЕР_4 на той час за 25.12.2013року і 26.12.2013 року, згідно яких встановлено, що мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_9 номер НОМЕР_4 , 25.12.2013року на момент підпалу автомобіля ОСОБА_10 згідно розстановки веж операторів мобільного зв`язку знаходився в районі вчиненого кримінального правопорушення в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, показаннями свідка ОСОБА_16 , про те, що в кінці грудня 2013року (згідно додаткової роздруківці 26.12.2013р.) ОСОБА_9 зателефонував йому на його мобільний телефон номер НОМЕР_3 , близько 21:00 годині і попросив гроші в борг, в заставу залишав своє водійське посвідчення. Після чого, не довіряючи ОСОБА_9 , зателефонував ОСОБА_20 і запитав чи давати йому гроші в борг, на що ОСОБА_22 повідомив, що ОСОБА_9 ненадійний, посварився зі своєю цивільною дружиною, викрав гроші і зник. Після чого він відмовив ОСОБА_23 , повернув йому водійське посвідчення. Від ОСОБА_9 він чув запах алкоголю. Показаннями свідка ОСОБА_35 про те, що він згідно договору купівлі-продажу продав ОСОБА_10 квартиру. ОСОБА_10 віддавала йому гроші частками. Однак на теперішній час ОСОБА_10 повернула йому борг і він не має до неї претензій. Пам`ятає, що в кінці грудня 2013 року йому зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що автомобіль ОСОБА_10 згорів. Показаннями свідка ОСОБА_32 про те, що ним як слідчим проводилося досудове розслідування по заявам потерпілої ОСОБА_10 . Диск з відеозаписом про підпал автомобіля був наданий потерпілою ОСОБА_10 , який був долучений до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ згідно норм КПК України. Відеозапис була оглянута з потерпілою ОСОБА_10 та іншими учасниками кримінального провадження, де потерпіла впізнала ОСОБА_9 по ході, речам та його манерам. При перегляді диску він переконався в тому, що це був дійсно ОСОБА_9 . Крім того, ним було подано клопотання про відтворення запису, трафіку мобільного телефону ОСОБА_9 та були отримані оперативні дані та довідка-аналіз з СУР, що дійсно, в момент підпалу, тобто 25.12.2013року ОСОБА_9 зі своїм мобільним телефоном знаходився в м. Білгород-Дністровський недалеко від місця підпалу. Показаннями свідка ОСОБА_40 про те, що ним виконувалася ухвала суду про тимчасовий доступ до роздруківки до вхідних та вихідних з`єднань мобільного телефону номер НОМЕР_4 за період з 25.12.2013 року по 26.12.2013року, згідно якої встановлено, що номер мобільного телефону НОМЕР_4 , 25.12.2013року та 26.12.2013року згідно розстановки веж операторів мобільного зв`язку знаходився в північному районі в м. Білгород-Дністровський, Одеської області. Оглядом та дослідженням додаткової роздруківки мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_9 з прив`язкою до базових станцій і встановленням місця знаходження належного йому мобільного номеру телефону НОМЕР_4 на той час за 25.12.2013року і 26.12.2013 року, згідно яких встановлено, що мобільний телефон обвинуваченого ОСОБА_9 номер НОМЕР_4 , 25.12.2013года на момент підпалу автомобіля ОСОБА_10 згідно розстановки веж операторів мобільного зв`язку знаходився в районі вчиненого кримінального правопорушення в м. Білгород-Дністровський, Одеської області та всіма висновками експертиз дослідженими судом.

Оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши висновки проведених експертиз та матеріали кримінального провадження, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у скоєнні крадіжки, у навмисному знищенні майна, скоєному шляхом підпалу та хуліганстві, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для винесення обвинувального вироку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1 КК України як, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ст. 194 ч.2 КК України як, навмисне знищення майна, скоєне шляхом підпалу, за ст. 296 ч.1 КК України як, грубе порушення громадського порядку (хуліганство), вчинене з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Доводи захисника ОСОБА_7 на те, що відеозапис диску ДВД на (а.с.89) та диск електронного носія CD-R трафіків мобільних телефонів на (а.с.173), були отримані та надані з порушенням вимог КПК Украйни, а тому не можуть бути сприйняті судом як допустимі докази, судом до уваги прийняти бути не можуть, оскільки встановлено, що вказані слідчі дії проведені у відповідності до положень ст.ст.40, 84, 93, 98 - 99, 104 - 111, 159-164, 237, 262-266 КПК України, відносно них судом була призначена судова криміналістична експертиза, згідно висновку якої встановлено, що на відеозапису диску ДВД на (а.с.89) та диску електронного носія CD-R трафіків мобільних телефонів на (а.с.173) не виявлено порушень безперервності відеозаписів, а тому вони є допустимими.

Доводи захисника ОСОБА_7 про недопустимість доказів показань свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_43 , які в ході досудового слідства вчинили незаконні дії відносно його підзахисного не можуть бути сприйняті судом як допустимі докази, оскільки суд розцінює їх як спосіб захисту свого підзахисного з метою уникнути покарання, оскільки в ході досудового слідства ОСОБА_9 ніде і ніколи не заявляв про застосування до нього недозволених методів ведення слідства та його затримання, хоча мав реальну можливість заявити про це не лише прокуророві, але і суду при обранні запобіжного заходу. Крім того, з моменту затримання обвинуваченому ОСОБА_9 був наданий захисник в присутності якого проводились слідчі дії. Показання обвинуваченого ОСОБА_9 відносно показань свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_43 , спростовуються і постановою старшого слідчого другого слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_41 від 30.06.2015 року про закриття кримінального провадження відносно оперуповноважених сектору карного розшуку Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_31 та ОСОБА_42 за ст.ст.146ч.1, 365ч.1 КК України, у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення. Крім того показання обвинуваченого ОСОБА_9 відносно свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_42 спростовуються його заявою поданою ним особисто на ім`я заступника прокурора ОСОБА_41 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 15.08.2014року, у якої він чітко вказує на скоєння злочину відносно нього та його побиття з боку інших осіб та вказує, що тільки втручання працівників міліції зупинили злочинні дії відносно нього, що свідчить що працівники міліції не застосовували до нього насильницьких дій при його затриманні. т.2 а.с.55-59)

Тому суд приходить до висновку, що незалежно від результатів перевірки законності дій співробітників міліції під час затримання ОСОБА_9 , на які посилається ОСОБА_9 та його захисник, результати розслідування вказаних обставин, що мають бути проведені у відповідності до вимог КПК України, не вплинуть на вирішення питання про допустимість доказів, досліджених в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_9 .

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

Відповідно вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальні правопорушення необхідно обрати таке покарання, яке буде необхідне для його виправлення та запобігання нових злочинів.

При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Так, ОСОБА_9 , вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої та тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є часткове визнання своєї вини.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, що скоїв кримінальне правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої та тяжких злочинів, що має 2 неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, батько-інвалід 2 групи, суд вважає за доцільне відбування покарання тільки у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.70 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 , покарання нижче нижчої межі, ніж передбачено Законом, суд не вбачає, тому що згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

У відповідності з ч.1 ст.1166 та ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана потерпілому від злочину, відшкодовується в повному обсязі особою, яка вчинила злочин та завдала цю шкоду.

Враховуючи, що під час судового розгляду було доведено вчинення крадіжки грошей та підпалу автомобіля потерпілої ОСОБА_10 , суд вважає необхідним заявлені вимоги майнового характеру задовольнити в повному обсязі, а саме 106300грн., які знайшли своє підтвердження у суді та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 у повному обсязі у тому числі і 5000 грн. оплата за правову допомогу захисника, так як вимушена була скористатися правовою допомогою захисника.

В обґрунтування заявленої моральної шкоди на суму 20000 грн. потерпіла ОСОБА_10 зазначила, що крадіжка грошей та підпал мікроавтобуса обвинуваченим ОСОБА_9 , на неї призвили до фізичних та душевних страждань, порушили умови її повсякденного життя, вона змушена була звертатися до правоохоронних органів, скористатися правовою допомогою захисника на протязі довгого часу з`являтися до міліції та суду .

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із того, що при встановлених в суді обставинах вчинення обвинуваченим крадіжки та підпалу слід дійти висновку, що це безумовно потягло для потерпілої ОСОБА_10 позбавлення певних елементів благополуччя, фізичних та моральних страждань і суттєвих негативних змін в її подальшому житті. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого, який до теперішнього часу не відшкодував заподіяну матеріальну шкоду, враховуючи вимоги ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої ОСОБА_10 моральної шкоди на суму 20000 грн. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілою моральними стражданнями та стягнути її з обвинуваченого.

На підставі ст. 124 КПК України - з ОСОБА_9 в дохід держави належать стягненню судові витрати за проведення експертизи в сумі 983,84 грн.

Речові докази у справі : автомобіль «Ford-Transit», д.н. НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , - залишити їй. Т.1 а.с.71

Речові докази у справі : DVD+R16x 4/7 GB 120 min Videx, DVD диск Verbatim №PSР328RВ23081817-1, CD-R диск, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0004306 залишити при матеріалах кримінального провадження. Т.1 а.с. 89, 150,173 Речові докази : револьвер моделі «Profi 3» № НОМЕР_6 Cal 4 mm Flobert, виробництва України, переданий на зберігання до камери речових доказів при Білгород-Дністровському МВ ГУМВС України - знищити. т.2 а.с.30

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 296 КК України, і на підставі санкцій даних статей призначити покарання :

- за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

- за ст. 194 ч.2 КК України - у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

- за ст. 296 ч.1 КК України - у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно ч.1 ст.70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого виду покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_9 визначити у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили, обчислюючи термін відбування покарання з моменту його затримання - з 14.07.2014 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 на 126 300 грн. заподіяної шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_10 126 300 грн. заподіяної шкоди.

Стягнути с засудженого ОСОБА_9 на користь держави, грошові кошти в сумі 983,84 грн. за проведення експертизи.

Матеріали кримінального провадження № 0002649 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/6492/14-к.

Речові докази у справі : автомобіль «Ford-Transit», д.н. НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , - залишити їй. Т.1 а.с.71

Речові докази у справі : DVD+R16x 4/7 GB 120 min Videx, DVD диск Verbatim №PSР328RВ23081817-1, CD-R диск, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0004306 залишити при матеріалах кримінального провадження. Т.1 а.с. 89, 150,173

Речові докази : револьвер моделі «Profi 3» № ХК000974 Cal 4 mm Flobert, виробництва України, переданий на зберігання до камери речових доказів при Білгород-Дністровському МВ ГУМВС України - знищити. т.2 а.с.30

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, а засудженому ОСОБА_9 який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Суддя :