Справа № 442/6211/15-к
Провадження № 1-кс/442/1248/2015
УХВАЛА
24 вересня 2015 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області,

ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області в якій просить зобов`язати внести його заяву про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

В обґрунтування скарги покликається на те, що він 07.09.2015 року подав заяву про кримінальне правопорушення у Дрогобицький міський відділ ГУМВСУ у Львівській області, реєстраційний № 6090 за ЄО, і така не зареєстрована в ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просить її задоволити. Вказав, що під час ознайомлення з матеріалами справи в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області він виявив відсутність ухвали про відкриття провадження у справі № 2др/442/11/15, яка була повернута із апеляційного суду Львівської області для постановлення додаткового рішення суду. Вважає, що він обгрунтовано звернувся до Дрогобицького МВ, оскільки вчинено злочин передбачений ст. 357 КК України. Оскільки в порушення вимог ст. 214 КПК України не було внесено його заяву про злочин, він змушений був звернутись до суду із даною скаргою.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, а тому відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника вивчивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 07.09.2015 року Дрогобицьким МВ прийнято заяву ОСОБА_3 та зареєстровано її за № 6090 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, про що останньому видано відповідний талон-повідомлення № 206.

Слідчому судді надано матеріали перевірки з висновком № 3084 по протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_3 по факту дій працівників суду з якого вбачається, що подальшу перевірку по зверненню ОСОБА_3 припинено.

Із висновку від 15.09.2015 року, який був предметом дослідження в судовому засіданні вбачається, що 07.09.2015 року в Дрогобицький МВ ГУМВСУ у Львівській області поступила письмова заява від ОСОБА_3 що працівники суду вчиняють протиправні дії. В процесі перевірки у письмових поясненнях ОСОБА_3 вказав те, що 07.09.2015року близько 15:00 год в приміщені Дрогобицького міськрайонного суду по вул. В.Гора в м. Дрогобичі під час перегляду матеріалів цивільної справи він виявив відсутність ухвали суду про призначення судового засідання на 11.09.2015року, тому склав акт про відсутність даного доказу та попросив підписати акт секретаря судових засідань ОСОБА_4 яка відмовилась поставити свій підпис. Після цього він звернувся до керівника апарату суду ОСОБА_5 який теж відмовився підписувати акт хоча вищевказані працівники зобов`язані це зробити згідно інструкції з діловодства в судах України, і він визвав по телефону працівників міліції.

Відповідно до наявних в матеріалах перевірки поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення № 3084 від 15.09.2015 року пояснень керівника апарату Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 вбачається, що в його обов`язки не входить підписувати та складати акти про відсутність документів в справі з ініціативи сторони справи. Сторона по справі немає жодного юридичного права для складання такого акту. Натомість мають право звернутися до головуючого суді із відповідною заявою. Заяву ОСОБА_3 вважає наклепом.

Відповідно до поданих пояснень ОСОБА_4 остання пояснила те, що працює у Дрогобицькому міжрайонному суді на посаді секретаря судових засідань. 07.09.2015року за дорученням голови суду ОСОБА_6 нею було надано цивільну справу для ознайомлення ОСОБА_3 . Після ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_3 склав акт про відсутність доказу, а саме ухвали про призначення дати судового засідання про прийняття додаткового рішення. Оскільки така ухвала непередбачена ЦПК України та те, що ОСОБА_3 не являється працівником апарату Дрогобицького міжрайонного суду вона відмовилась підписувати вищевказаний акт.

В матеріалах перевірки органу досудового розслідування міститься лист повідомлення, яким скаржника повідомлено, що відсутні будь-які ознаки злочину передбаченого КК України, та у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань по даному факту перевірку припинено.

За вказаних обставин відсутня бездіяльність органу досудового розслідування. Вказаним органом повідомлено скаржника про відмову у внесенні в ЄРДР відомостей за його заявою.

В ст. 303 КПК України вказано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні скаржником вказано, що з приводу поданої заяви про кримінальне правопорушення він вбачає ознаки складу злочину передбаченого ст. 357 КК України.

Стаття 357 КК України регламентує викрадення, привласнення, вимагання документів, штампів, печаток, заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем або їх пошкодження.

У сучасному суспільстві реалізація прав і законних інтересів утруднюється, а інколи стає неможливою без належного документального посвідчення юридичне значимих фактів і відносин. У зв`язку з цим ст. ст. 357 і 358 КК України варто розглядати як важливу законодавчу гарантію здійснення і захисту прав і законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої, до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, і отже зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити саме такі відомості.

Також, відповідно до ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до національного законодавства та міжнародно-правових зобов`язань України скаржнику не гарантуєтсья право просити правоохоронний орган здійснити реєстрацію події стосовно певної особи або визначеного кола осіб і за бажаним ним обвинуваченням у формі кримінально-правової кваліфікації, оскільки будь-який вплив на працівника правоохоронного органу щодо здійснення ним дії щодо створення обставин, наслідком яких є оголошення підозри певній особі за певною кримінально-правовою кваліфікацією є кримінально-караним діянням, відповідальність за яке передбачено в ст. 343 КК України.

Таким чином працівника правоохоронного органу не може бути зобов`язано зареєструвати повідомлення про злочин щодо будь-якої особи чи кола осіб за певною кримінально-правовою кваліфікацією.

Враховуючи заслухані пояснення у судовому засіданні скаржника ОСОБА_3 та досліджені в судовому засіданні матеріали, заява від 07.09.2015 року не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, обставини на які в своїй заяві посилається скаржник, відповідно до ст. 11 КК України не можуть трактуватися як злочин, а тому відсутні підстави для реєстрації цього звернення у ЄРДР.

Усі інші пояснення, докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цій ухвалі, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі викладеного вважаю, що скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303 - 307, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1