АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - Струка І.Ф.

суддів -ГлінінаБ.В.

-ОСОБА_1

за участю прокурора -Криворучко 1.1,

захисників -ОСОБА_2

-ОСОБА_3 при секретарі -Саврухіній Л.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові справу за апеляцією прокурора, засудженого на вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 17 грудня 2009 року у відношенні ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженец ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, студент Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. П. Василенка., раніше не судимий,-

засуджений за ч.З ст. 286 КК України до позбавлення волі на 7 років с позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_4 у рахунок НДЕКИ, при ГУМВС України у Харківській області 405 грн. 65 коп. за авто технічну експертизу, та 1622 грн. 59 коп. за автотехнічну експертизу, та 507 грн. 06 коп. за авто технічну експертизу.

Стягнуто з ОСОБА_4 1126 грн. 80 коп. за експертизу металів у прибуток держави.

Згідно вироку 27 травня 2007 року біля 22 год. ЗО хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався вулицею Гагаріна у с. Солнцедарівка, Краснокутського району, Харківської області зі сторони с. Високопілля, Валківського району в напрямку с. Дублянка Краснокутського району Харківської області. По руху слідування по вказаній дорозі в районі будинку № 1 ОСОБА_4 порушив п.п. 1.3, 1.5, 10.1, 12.4, 14.2 Правил дорожнього руху України, що виразилося у керуванні автомобілем зі швидкістю понад 60 км/год у населеному пункті, перед початком обгону не переконався у тому, що буде безпечно, і в тому що він не створює перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та не переконався в тому, що полоса зустрічного руху на котру він виїхав, вільна від транспортних засобів на достатньому для обгону відстані та змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну полосу руху, де допустив зіткнення з зустрічним мотоциклом НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5

В результаті зіткнення водій ОСОБА_5 та пасажир мотоциклу ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень скінчались.

В апеляціях:

- прокурор просив вирок відмінити, постановити новий вирок, призначити покарання 9 років позбавлення волі, посилаючись, на те що міра покарання не відповідає ступіню тяжкості скоєного та наступившим наслідками;

-засуджений прохав вирок відмінити, справу направити на новий судовий розгляд, вказав, що суд допустив однобічність при оцінці доказів, не перевіривши всі версії, та не зясував чи мав він можливість передбачити ДТП. '

В основу висновків звинувачення суд поклав висновок автотехнічної експертизи, яке базувалося на експертизі металів та показниках свідків. Однак не було враховано, що висновки експертизи металів невірно оцінені - якто лампа ближнього світла світилася, а показання суперечливі.

У проведенні відтворювання обстановки та обставин події йому необгрунтовано відмовили, а провели слідчий експеримент без участі експерта та в умовах не відповідаючи тим, котрі були. На ці недоліки не звернув увагу районний суд, слухавши справу.

Провівши судове слідство, вислухав доповідача, прокурора, прохавших про задоволення апеляції прокуратури, та заперечуючого проти апеляції засудженого, захисників ОСОБА_7, ОСОБА_3 та засудженого прохавших задовольнити апеляцію ОСОБА_4, перевірив матеріали

справи, обсудив доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновки районного суду про винність ОСОБА_8 у приведеному вище звинуваченні засновані на доказах, які були досліджені в судових засіданнях та наведених у вироку.

Сам ОСОБА_4 визнав, що керуючи автомобілем, в темну добу виїхав на полосу зустрічного руху, де зіткнувся з рухаючимся назустріч мотоциклом.

Свідок ОСОБА_9 показав, що у вказаний вище день та час він керував автомобілем ВАЗ-2107 та рухався за напрямом с. Дублянка, Краснокутського району зі сторони с .Високопілля, Валківського району, біля 22 час. ЗО хвил. с 4 пасажирами. Назустріч йому по своїй полосі дороги їхав мотоцикл з влюченою фарою.

Швидкість його автомобіля була близько 70 км/год.

Приблизившись побачив, що мотоцикл з коляскою, їм керував ОСОБА_5, за ним сидів ОСОБА_6 та в колясці незнайомий. Його хотів обігнати автомобіль, котрий виїхав на зустрічну полосу руху, де зіштовхнувся з мотоциклом.

Аналогічними показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, котрі знаходилися у якості пасажирів в автомобілі ВАЗ-2107.

Свідок ОСОБА_14 котрий їхав у якості пасажира в автомобілі ВАЗ- 2108 під керуванням ОСОБА_4 підтвердив показання вказаних вище свідків.

Згідно висновків судово-медичної експертиз на тілах загиблих ОСОБА_6, ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження, які зявилися внаслідок дорожно-транспортної пригоди (множинні в області голови, грудної клітини, живота, тулуба, кінцівок) від яких наступила смерть.

Згідно висновків авто-технічної експертизи № 716 (а.с. 185-189) у дорожно-транспортній ситуації, яка склалася у діях водія ВАЗ-2108 ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1 та 14.2 Правил дорожнього руху України, котрі знаходилися у причинному звязку з діями, які відбулися.

Свої висновки підтверджуються експертом у судову засіданні.

Із висновків металознавчої експертизи нить накалу лампи ближнього світла в момент механічного удару горіла.

Механізм контакту при зіткненні автомобіля ВАЗ-2108 з мотоциклом відображений у транспортно-трасологічній експертизі.

А технічний стан транспортного засобу ВАЗ-2108 після ДТП відображений у автотехнічній експертизі № 1308 (з пошкодженнями після ДТП).

Давши вірну оцінку цим та наведеним у вироку доказам,

суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч.З ст. 286 КК України, порушившого правила безпеки дорожнього руху, особою яка управляла транспортним засобом, яке потягнуло за собою загибель декількох осіб.

Покази свідка ОСОБА_14, що світло на фарі мотоциклу горіло, дані на досудовому слідстві (а.с. 121-122) суд вірно визнав обгрунтовними.

Оскільки ці покази узгоджувалися з іншими доказами, що перевірялося апеляційним судом. ОСОБА_14 при судовому слідстві підтвердив, що підпис його та він сам писав про правильність цих показів. ( при досудовому слідстві а.с. 121-122).

Таким чином районний суд встановив, що ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом - автомобілем у нічний час не переконався у безпеці маневру попереду рухаючогося транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху.

При цьому не переконався, що назустріч рухався мотоцикл з пасажирами та скоїв наїзд. В даній ситуації ОСОБА_4 діяв в порушення п.п. 10.1, 12.4, 14.2 Правил дорожнього руху України.

Із вимог пунктів вказаних правил видно, що водій виконуючи такий маневр, повинен переконатися у безпеці цього маневру, та рухатися беручи до уваги темний час доби, враховуючи видимість, вибираючи безпечну швидкість руху. І тільки переконавшись, що буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, виконати такі дії.

Ці обставини ОСОБА_4 не врахував, як водій транспортного засобу, що і спричинило ДТП.

При чому у протиправних діях ОСОБА_4 та наступившими громадсько опасними наслідками, які спричинили загибель мотоцикліста та пасажирів присутній причинний зв'язок.

Що ж стосується водія мотоциклу, то він їхав по своїй полосі. А те, що на його мотоциклі слабо горіло габаритне світло, не знаходиться у прямому причинному звязку з наступившими наслідками.

В якій то мірі це сприяло на дію - зіткнення транспортних засобів, що і було враховано судом 1 інстанції у відповідності з вимогами ст. 64 КПК України при призначенні покарання засудженому.

Сам ОСОБА_4 не заперечував, що виїхав на зустрічну смугу .

Суд також врахував докази по справі, оцінив їх у тому числі висновок авто технічної експертизи, враховуючи, що експерт прийшов до висновку про технічну сторону відбувшогося.

Що ж стосується питання про субєктивну сторону, то суд врахував всі докази у їх сукупності, у тому числі і про форму вини - необережної зі сторони водія ОСОБА_4

Районний суд належним чином оцінив всі зібрані докази в тому числі металознавчою, автотехнічну експертизу, які спростовують доводи апеляції ОСОБА_4 про неповноту, однобічність, неправильність досудового та судового слідства та невірній оцінці доказів.

Покарання ОСОБА_4 призначене з урахуванням вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України.

При цьому враховувалось, як наступивши наслідки, так і позитивні дані про особу винного, прохання потерпілого ОСОБА_15 (а.с. 383-387) про правильність призначеного судом покарання, яке призначене у мінімальних межах санкції ч.З ст. 286 КК України, отже говорити, що

призначене покарання є дуже мяке, немає підстав і тому апеляція прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 379 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 17 грудня 2009 року відносно ОСОБА_4 залишити - без змін, а апеляції прокурора та засудженого - без задоволення.

Г оловуючий Судді