Справа № 524/8445/15-к
У Х В А Л А
19.10.2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області,
28 вересня 2015 року захисником було подане старшому слідчому Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майору міліції ОСОБА_5 клопотання про призначення проведення повторної судової медичної експертизи.
Наявність тілесних ушкоджень у потерпілої підтверджується висновком судово- медичної експертизи Кременчуцького бюро СМЕ № 901 від 05.06.2015 року.
30 вересня 2015 року постановою старший слідчий Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майор міліції ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про призначення проведення повторної судової медичної експертизи відмовив.
Свою відмову старший слідчий ОСОБА_5 мотивав тим, що судова медична експертиза вже була проведена Кремнчуцьким міжрайонним відділенням обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської облдержадміністрації і висновок відповідає даним кримінального провадження.
Вважає, що зазначена постанова слідчого порушує право підозрюваного на проведення законного, повного і неупередженого досудового розслідування.
З такими висновками слідчого він погодитись не може. Просив суд визнати постанову старшого слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції ОСОБА_5 , щодо відмови у задоволенні клопотання про проведення додаткової судово-медичної експертизи такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Скасувати постанову старшого слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції ОСОБА_5 , щодо відмови у задоволенні клопотання про проведення додаткової судово-медичної експертизи. Зобов`язати старшого слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції ОСОБА_5 призначити проведення повторної судової медичної експертизи відповідно до поданого мною клопотання.
Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї матеріали, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до змісту повідомлення про підозру від 23 вересня 2015 р., досудовим розслідуванням встановлено, що 31 серпня 2015 року на території дошкільного навчального закладу «Барвінок», що розташований по вул. Приморській, 158-Б в с. Недогарки Кременчуцького району потерпіла ОСОБА_6 , у зв`язку з її службовою діяльністю, отримала легкі тілесні ушкодження.
Наявність тілесних ушкоджень у потерпілої підтверджується висновком судово- медичної експертизи Кременчуцького бюро СМЕ № 901 від 05.06.2015 року.
30 вересня 2015 року своєю постановою старший слідчий Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майор міліції ОСОБА_5 у задоволенні клопотання захисника про призначення проведення повторної судової медичної експертизи відмовив.
Свою відмову старший слідчий ОСОБА_5 мотивував тим, що судова медична експертиза вже була проведена Кремнчуцьким міжрайонним відділенням обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської облдержадміністрації і висновок відповідає даним кримінального провадження.
Висновок судово-медичної експертизи № 901 від 05.06.2015 року не відповідає дійсності та суперечить матеріалам кримінального провадження, у зв`язку із тим, що свідчення свідків вказують на протилежні обставини пригоди які підтверджують, що потерпілій ОСОБА_6 під час інциденту не були і не могли бути спричинені такі тілесні ушкодження саме підозрюваним ОСОБА_4 . Експертиза проводилась по матеріалам кримінального провадження, в якому вже були на той час лише свідчення самої потерпілої та деяких інших свідків.
Свідки події ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ), вказують, що потерпілій ОСОБА_6 ніхто тілесних ушкоджень, які вказані в повідомлені про підозру, навмисно, не заподіював. Потерпіла сама з необережності оступилася і отримала через це якесь ушкодження. Зазначені свідки події, які були допитані слідчим пізніше, не бачили на тілі потерпілої будь-яких тілесних ушкоджень, що свідчить про відсутність у неї тілесних ушкоджень, як під час так і після самого інциденту. До того ж сам підозрюваний та його захисник, були позбавлені можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, також були позбавлені можливості ставити експерту свої питання.
Слідчий суддя вважає, що проведена експертиза є не повною, експерт дослідив не всі матеріали кримінального провадження і не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання.
Повноваження слідчого визначені ст.40 КПК України, в той час як повноваження експерта визначені ст.69 КПК України. Зокрема експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено проведення дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.
Не можуть бути експертами особи, які перебувають у службових або іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого.
Пунктом 19 статті 3 КПК України чітко визначені сторони кримінального провадження з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник, у випадках установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про судову експертизу», незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов`язаний: провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок. При цьому стаття 13 вищезгаданого закону наголошує на тому, що незалежно від виду судочинства судовий експерт має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи, і подавати клопотання про надання додаткових матеріалів.
Аналогічні посилання маються в Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 08.01.1998 р. №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 р. №1950/5).
Зокрема, пункт 2.1. згаданої інструкції надає експерту право ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються предмета експертизи.
Аналогічні приписи маються і в Інструкції «Про проведення судово-медичної експертизи» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.95 р. № 6.
П. 2.5. У разі необхідності вирішення питань, що потребують спеціальних знань з судової медицини та інших галузей науки та техніки, призначається комплексна експертиза, яка виконується судово-медичним експертом та фахівцями інших спеціальностей.
П. 2.8. При проведенні експертизи судово-медичний експерт має право ознайомлюватись з матеріалами справи, що стосуються експертизи.
П. 3.3. В обставинах справи викладаються відомості, які необхідні судово-медичному експерту при виконанні експертизи та складанні підсумків: слідчі дані, зміст медичних документів, опитування та скарги особи, яку оглядають тощо.
ВССУ, який у своєму листі від 01.06.2011 р. в Узагальненнях судової практики про застосування судами кримінально-процесуального законодавства при призначенні судових експертиз і використання їх висновків у кримінальному судочинстві наголосив на наступному.
Відповідно до ст. 1 Закону "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, попереднього слідства та суду. Згідно з ч. 2 ст. 65 КПК висновок експерта є процесуальним джерелом доказів. Як свідчить судово-слідча практика, правильне використання можливостей експертиз та наукових об`єктивних досліджень є необхідною умовою для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених у ст. 2 КПК…..
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» із змінами зазначається, що висновок експертизи визнається не повним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений. неконкретний характер.
Пунктом 11 цієї ж постанови вказується, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справам, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотним можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинувачення прав обвинуваченого чи інших осіб.
Всі зазначені в сукупності факти викликають сумнів у наявності тілесних ушкоджень у потерпілої та об`єктивності проведеної судово-медичної експертизи, а тому з метою повного, неупередженого та об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження необхідно провести додаткову експертизу іншою експертною установою.
Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності відповідно до п. 17 ч.І ст. 7 КПК визнано однією із загальних засад кримінального провадження.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволені клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання. її представником чи захисником.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 122, 244 КПК України, слідчий суддя -
Скаргу захисника ОСОБА_3 діючого в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області - задовольнити.
Визнати постанову старшого слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції ОСОБА_5 , щодо відмови у задоволенні клопотання про проведення додаткової судово-медичної експертизи такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Скасувати постанову старшого слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції ОСОБА_5 , щодо відмови у задоволенні клопотання про проведення додаткової судово-медичної експертизи.
Зобов`язати старшого слідчого Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області майора міліції ОСОБА_5 призначити проведення повторної судової медичної експертизи відповідно до поданого мною клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1