Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
Справа № 1-77/2010р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Бобровського І.М.

при секретарі Зацепіній І.О.

за участю прокурора Кравченка К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Южноукраїнську кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Балкарія, РФ, росіянина, громадянина України, одруженого, має неповнолітню доньку, не працюючого, мешкає за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, село Зелена Поляна, вулиця Тіниста, 6, раніше не судимого

за ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2010 року близько 13-ї години 15 хвилин в м. Южноукраїнську Миколаївської області ОСОБА_1, після вживання спиртних напоїв із своєю знайомою ОСОБА_2, зайшли до приміщення магазину ТОВ «АТБ-маркет», розташованого по проспекту Леніна, 7. Знаходячись поряд з ОСОБА_3 ОСОБА_1 почув та запамятав цифри пін-коду, належної їй пластикової кредитної картки КБ «Приватбанк», який потерпіла назвала касиру, розраховуючись по терміналу за придбаний товар.

Побачивши, що ОСОБА_2 відійшла у бік, забувши забрати свою кредитну картку у касира, ОСОБА_1 сам взяв у касира її кредитну картку, після чого вони вийшли із магазину. В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, які знаходились на рахунку кредитної картки ОСОБА_2 У звязку з чим, ОСОБА_1 не передав кредитну картку ОСОБА_2, а залишив її собі.

В той же день, ОСОБА_1, реалізуючи свій злочинний намір, в м. Южноукраїнську з банкомату, розташованому по вулиці Дружби народів на території центрального міського ринку, зняв з викраденої кредитної картки ОСОБА_2 ( яка сама по собі для неї цінності не має ) гроші, тобто таємно заволодів чужими грошовими коштами, спричинивши потерпілій ОСОБА_2 матеріальний збиток на загальну суму 1120,00 гривень.

В судовому засіданні підсудний повністю визнав себе винним в скоєних злочинах, щиросердо кається. Пояснив, що 09.02.2010 року близько 11 години дня він приїхав до м. Южноукраїнська, де мешкають батьки дружини за адресою АДРЕСА_1. Знаходячись в м. Южноукраїнську, близько 13-ї години біля магазину «АТБ» по пр-ту Леніна, 7 він зустрів свою знайому потерпілу ОСОБА_2. Біля магазину разом з потерпілою вживали вино. ОСОБА_2 запропонувала придбати ще вина. Коли зайшли до магазину, ОСОБА_2 взяла два пакети вина «Словянське» і вони разом пішли до каси. Виклавши вино та продукти харчування на касі, ОСОБА_2 дістала свою пластикову кредитну банківську картку «Приватбанк» щоб розрахуватись по терміналу за покупку. Продавець взяла пластикову банківську картку і запропонувала ОСОБА_2 ввести пін код карти, аби провести розрахунок. Потерпіла почала вводити пін код карти і при цьому цифри коду вона промовляла вголос. Оскільки він стояв поруч, то бачив цифри та порядок їх вводу і запамятав пін код картки. Після цього касир магазину забрала термінал, а потерпіла склала в пакет продукти харчування та вино. ОСОБА_2 відійшла від каси у бік, при цьому не забрала свою банківську картку. Він забрав картку і вирішив залишити її собі, аби в подальшому зняти через банкомат гроші, з метою заволодіння ними. Через деякий час з банкомату, який розташований на території «Центрального міського ринку» по вул. Дружби Народів в м. Южноукраїнську зняв гроші в сумі 1000,00 ( одна тисяча ) грн. Після цього, він ще зняв гроші в сумі 100,00 (сто) грн. та 20,00 (двадцять) грн. Коли черговий раз він пластикову картку ввів у отвір банкомату, то картка не «вийшла», і осталась в банкоматі.

Після цього, зайшов на територію ринку, де придбав продукти харчування. Всього він придбав продукти харчування приблизно на 700,00 гривень, які на автомобілі таксі привіз додому в село Зелена поляна Арбузинського району.

Наступного дня в м. Южноукраїнську він в магазині придбав за 350 гривень черевики для своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, після чого у нього грошей, які зняв з пластикової банківської картки ОСОБА_2, більше не залишилось.

Допитавши підсудного, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка).

На думку суду, кваліфікуюча ознака вчинення крадіжки повторно, в судовому засіданні підтвердження не знайшла.

Вирішуючи питання про покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, щиросерде каяття, посередні характеристики, відсутність судимостей і вважає за можливе виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі.

Згідно до ст. 75 КК України засудженого від призначеного покарання звільнити з випробуванням 2 роки.

Згідно до ст. 76 КК України зобов'язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1120 гривень.

Речові докази: банківську пластикову картку повернути потерпілій ОСОБА_2.

На вирок можуть бути подані апеляції в судову палату по кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області, шляхом подання до Южноукраїнського міського суду протягом 15 діб, засудженим в той же термін з моменту отримання копії вироку.

Суддя: І.М. Бобровський