ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
потерпілої ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000808 від 06 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого 09 квітня 2915 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, згідно ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року скасовано покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання у виді обмеження волі строком на два роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 06 травня 2015 року близько 01 години 00 хвилин, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 помітив, що у дворі даного будинку не горить світло, та у цей час у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що поєднане з проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, що поєднане з проникненням у інше приміщення, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діямии ніхто не спостерігає, переліз через цегляний паркан на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 , підійшов до вікна гаражу та діставши з кишені штанів відкрутку, яку заздалегідь взяв з собою, шляхом віджиму відчинив його, таким чином проник через вікно до приміщення гаражу.

Знаходячись в гаражі на території вищевказаного домоволодіння обвинувачений ОСОБА_5 побачив будівельні матеріали, що знаходились по периметру приміщення гаражу, які він визначив як предмет свого злочинного посягання, після чого з середини відчинив ворота гаражу та виніс будівельні матеріали, а саме: утеплювач в кількості 10 штук, алюмінієву драбину та візок на колесах з приміщення гаражу, а в подальшому з території домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Далі обвинувачений ОСОБА_5 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_3 матеріальний збиток на загальну суму 3123 гривень 50 копійок.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 , виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснюючи суду, що 06 травня 2015 року вночі проходячи повз будинок АДРЕСА_2 він помітив що у вказаному будинку та у дворі не горить світло, після чого впевневшись що за ним ніхто не спостерігає переліз через паркан, підійшов до гаражу та відкрив вікно за допомогою викрутки яка у нього була з собою, проник до середини приміщення гаражу де побачив будівельні матеріали які вирішив викрасти. Після чого відчинив з середини двері гаражу та викрав утеплювачі у кількості 10 штук, алюмінієву драбину та візок на колесах з приміщення гаражу. Після цього з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Також пояснив суду, що позовну заяву потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування шкоди у розмірі 4623 гривні 50 копійок визнає у повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що 06 травня 2015 року їй стало відомо, що із гаражу, який розташований на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , в якому проводиться будівництво будинку і яке їй належить було вчинено крадіжку будівельних матеріалів, а саме: утеплювача в кількості 10 штук, алюмінієву драбину та візок на колесах. Просила задовольнити суд її позовну заяву та стягнути із обвинуваченого суму спричиненої крадіжкою шкоди у розмірі 4623 гривні 50 копійок.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої, та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 який за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та у скоєному щиро покаявся, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року був засуджений за ст. 309 ч.1 КК України до двох років обмеження волі із іспитовим строком на два роки та скоїв нове кримінальне правопорушення не відбувши призначеного покарання, зв`язку з чим, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_3 про стягнення чотири тисячі шістсот двадцять три гривні п`ятдесят копійок, внаслідок заподіяння матеріальної шкоди, з урахуванням повного визнання позову обвинуваченим ОСОБА_5 , суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
У відповідності до ст. 71 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року, у виді обмеження волі строком на 6 місяців, що згідно ст. 72 КК України відповідає трьом місяцям позбавлення волі, остаточно визначив до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 22 серпня 2015 року із дня фактичного затримання, залишивши незмінним запобіжний заід у виді тримання від вартою до вступу вироком у законну силу.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_3 4623 гривні 50 копійок, внаслідок заподіяння матеріальної шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави кошти, витрачені на проведення судово- товарознавчої експертизи у розмірі 92 гривень 40 копійок, на проведення судово- дактилоскопічної експертизи у розмірі 306 гривень 90 копійок, на проведення судово- дактилоскопічної експертизи у розмірі 306 гривень 90 копійок.

Речові доказаи- 1 слід пальця пальця руки, один слід низу взуття, які відкопійовані на липку стрічку і дактилоплівку і зберігаються у матеріалах кримінального провадження, залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок у той же строк з дня врученя копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1