11-сс/775/376/2015(м)
266/3689/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000554 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України, за апеляційною скаргою прокурора, який здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом Приморського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000554 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України.

16 жовтня 2015 року до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ Приморського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області, погоджене з прокурором, про арешт майна, а саме вилученого під час проведення огляду місця події 13 жовтня 2015 року металевого кіоску, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно клопотання, невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб, в порушення вимог Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою НБУ від 12.12.2002 року № 502, здійснюють підроблення офіційних документів, які видаються чи посвідчуються підприємством (банком, фінансовою установою), а саме вказують завідомо недостовірні відомості про курси купівлі-продажу іноземної валюти в квитанціях про здійснення валютно-обмінних операцій і довідок-certificate за формою № 377, та проводять валюто-обмінні операції на території Приморського району м. Маріуполя за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 , без належного документального оформлення та сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, а також використовують дані кошти, одержані внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя від 20 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт вилученого 13 жовтня 2015 року металевого кіоску, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна. Зазначає, що, судове рішення не відповідає вимогам ст.173 КПК України, вважає, що зазначений металевий кіоск відповідає усім критеріям, передбаченим ст.ст.167,170 КПК України, а тому висновки суду з цього приводу є хибними. Також посилається на те, що незастосування арешту вказаного майна може призвести до його зникнення чи пошкодження або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Згідно вимог ч.ч.2,3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При вирішенні питань про арешт майна слідчий суддя враховує обставини та підстави, передбачені ч.3 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України.

Як вбачається з судового рішення, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки саме тим обставинам, що 9 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000554 були внесені відомості про здійснення невстановленими особами незаконних валютно-обмінних операцій на території Приморського району м. Маріуполя лише за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ,. Таким чином, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється лише за зазначеними обставинами, а особи, якими було вчинене кримінальне правопорушення, до теперішнього часу залишаються не встановленими.

Натомість, відомості щодо незаконної діяльності з валютно-обмінних операцій за адресою АДРЕСА_1 до ЄРДР не вносилися, дані, які б підтверджували, що вилучений за зазначеною адресою 13 жовтня 2015 року металевий кіоск належить будь-кому із зазначених осіб у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000554, відсутні, що також виключає накладення арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна. У клопотанні слідчого не наведено жодних підстав, за яких він дійшов висновку, що існує взаємозв`язок між вилученим металевим кіоском, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , та об`єктами, розташованими за адресами, внесеними до ЄРДР, тим більш, що цей кіоск взагалі якось пов`язаний з незаконною діяльністю та цим кримінальним правопорушенням.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необґрунтованість клопотання слідчого та недоведеність ним необхідності арешту майна, яке не відповідає критеріям, визначеним ст.ст.167,170 КК України, а тому доводи прокурора про це в апеляційній скарзі не є слушними.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.173,370 КПК України.

Порушень кримінального процесуального закону та підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст.409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132,170-173, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт вилученого 13 жовтня 2015 року металевого кіоску, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області