04 січня 2016 року
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_2
представника потерпілого ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 звинувачується у тому, що 24.09.2015 року біля 13-30 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Економ №19», належного ПАТ «Фірма Бакалія», переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрала гель для душу « Fresh juice « ємкістю 500 мл. вартістю 98 гр., та упаковку чаю "Tess Grey" вагою 100 грам вартістю 63 гр. З викраденим з місця скоєння злочину зникла, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ПАТ «Фірма Бакалія» на суму 161 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину заперечила. Разом з тим дала суду протиречиві та неоднозначні пояснення. Вона вказала: 24.09.2015 р. їй зателефонував працівник міліції і викликав на двір. Там він повідомив, що вона викрала товари у магазині «Економ», а тому їй необхідно піти до завідуючої. Коли вона прийшла до ОСОБА_3 , то та сказала їй відшкодувати вартість недостачі у сумі 7530 грн. При цьому її шантажували викриттям у смт.Підволочиську і тому, побоюючись розголосу, вона поклала на стіл ОСОБА_3 200 грн і пішла. Під час розгляду справи вказала, що вину визнає частково, однак крадіжки не вчиняла; не могла вкрасти такого дорогого гелю для душу після тих подій у тому ж магазині вона придбала аналогічний гель за 21гр. 82коп.
Представник потерпілого ПАТ «Фірма Бакалія» ОСОБА_3 повідомила: при перегляді відеодиска з камери відеоспостереження нею було виявлено, що ОСОБА_4 таємно викрала гель для душу, та чай "Tess Grey", які поклала у сумку і на касі не розрахувалася за них. Актом недостачі було виявлено недостачу товарів на суму 600 грн. Про виявлене вона повідомила міліцію. Коли ОСОБА_6 прийшла до неї у кабінет то після їх розмови вона поклала на стіл 200 гр. і пішла. Про конкретну суму відшкодування вона ОСОБА_6 не повідомила.
У відповідності до положень ст.62 Конституції України, винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як зазначено у ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні наряду з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчиненого.
Суд, дослідивши у судовому засіданні докази, надані стороною обвинувачення, прийшов до висновку, що такі не довели участі обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України або ж не можуть бути прийняті судом як такі.
Стороною звинувачення наданий для огляду лазерний компакт-диск від 15.11.2015р. із зображенням запису камери відеоспостереження із магазину «Економ» за 24.09.2015р. Разом з тим, цей диск, як випливає із протоколу огляду місця події, був вилучений 01.10.2015 р. без ухвали слідчого судді та без дотримання вимог ч.1 ст.100 КПК України, згідно якої речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 170-174 цього Кодексу;
Також, відомості про вчинене були внесені у Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.10.2015р., а протокол огляду місця події та вилучення відеодиска проводились 01.10.2015 року, тобто до внесення відомостей у ЄДРДР, і тому дана слідча дія являється нелегітимною, а вилучений відеодиск із камери відеоспостереження є доказом недопустимим і не підтверджує факту вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 крадіжки;
Крім того, у протоколі огляду лазерного компакт-диску від 15.11.2015р., складеного заступником начальника СВ Підволочиського НП ГУНП України в Тернопільській області протягом часу з 10-00 до 10-20, із зображенням запису камери відеоспостереження із магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за 24.09.2015р. зазначено, що на цьому записі наявна інформація з приводу вчинення ОСОБА_4 крадіжки товаро-матеріальних цінностей з приміщення магазину. При цьому слідчим не конкретизовано які саме товари і звідки були викрадені. Сам огляд проводився без присутності підозрюваної ОСОБА_4 ;
Також, як зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту, вказаний протокол огляду відеозаписів зазначений із датою 14 листопада протягом 11-00 до 11-30, що суперечить відомостям, поданим суду протоколу;
Крім того, вимогами ст.290 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Всупереч зазначеному, у протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, підозрювана ОСОБА_4 на зазначила найменування наданих для доступу матеріалів, а тому надані стороною звинувачення докази являються не допустимими, оскільки згідно п.12 ст.290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як доказ;
Стороною звинувачення надані довідки щодо вартості викрадених товарів, однак вони не являються документами, визначеними у ст.99 КПК України, а тому не можуть бути визнані судом як доказ, тобто вони являються не допустимим доказом;
В судовому засіданні стороною звинувачення на доказ вартості викраденого надані дві накладні, видані ПрАТ « Фірма Бакалія», однак вони отримані не у відповідності з вимогами ст.ст.160-169 КПК України, а тому являються не допустимим доказом.
Відповідно до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Пункт 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежать на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого (Рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессерує і Джабардо проти Іспанії).
Версія обвинуваченої з приводу не вчинення нею таємного викрадення чужого майна та незгоди її із вартістю викраденого, не спростована дослідженими в судовому засіданні доказами, не спростована така версія і прокурором при його виступі в судових дебатах, а тому суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_4 по обвинуваченню її у вчиненні умисного таємного викрадення чужого майна на суму 161 грн за недоведеністю її вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України та виправдати за недоведеністю її винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Документи та речовий доказ диск з відеозаписом з камери відео спостереження в магазині «Економ», долучені до матеріалів судового провадження - залишити при матеріалах судового провадження.
На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Головуюча суддя - підпис
З оригіналом згідно:
Головуюча суддя ОСОБА_1