Cправа № 638/32/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
02.02.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засiдань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні подання начальника Олексiївської виправної колонiї управлiння Державної пенітенціарної служби України в Харкiвськiй областi (№25) полковника внутрiшньої служби ОСОБА_4 про умовно-дострокове звiльнення вiд вiдбування покарання на пiдставi ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 , 1977 р.н., уродженця с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, маючого неповну середню освiту, неодруженого, який до засудження не працював, фактичне місце мешкання до засудження: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.04.2006 р. Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волi;

- 29.05.2012 р. Маліновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 384 КК України до 2 років позбавлення волi. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Суворовського р/с м. Одеси від 25.04.2006 р. та остаточно до відбуття 4 роки позбавлення волi, -

в с т а н о в и в:

05.01.2016 р. до суду надiйшло подання начальника Олексiївської виправної колонiї управлiння Державної пенітенціарної служби України в Харкiвськiй областi (№25) про умовно-дострокове звiльнення вiд вiдбування покарання на пiдставi ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_6 .

В обгрунтування подання вказав, що початок строку покарання засудженого 29.05.2012 р., кінець строку покарання 29.05.2016 р. Станом на 18.12.2015 р. ОСОБА_7 відбув 3 роки 6 місяців 19 днів, невідбута частина строку складає 5 місяців 11 днів. Прибув 27.09.2012 р. з СІ м. Одеси.

Начальник Олексiївської ВК УДПСУ в Харкiвськiй областi (№25) зазначає, що засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31.10.2005 р. Під час тримання в Одеському слідчому ізоляторі вимог режиму тримання не порушував, характеризувався посередньо, стягнень не мав, не заохочувався, до праці не залучався. З 30.06.2006 р. відбував покарання в Південній ВК № 51 в Одеській області. За період відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав, не заохочувався. З 27.09.2012 р. відбуває покарання в Олексіївській виправній колонії (№ 25). За період відбування покарання допускав незначні порушення вимог режиму відбування покарання, за що був покараний в дисциплінарному порядку, але внаслідок проведених з ним індивідуально-виховної та профілактичної роботи змінив свою поведінку на краще. На даний час характеризується позитивно. Стягнення погашене в установленому законом порядку. Свідомо та безперечно виконує вимоги режиму відбування покарання. Неодноразово заохочувався адміністрацією установи за активну участь в роботі самодіяльних організацій та за сумлінну поведінку та проявлену ініціативу в виконанні ремонтних робіт. Подає позитивний приклад для поведінки іншим засудженим. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх вимоги. Проявляє активну ініціативу в виконанні робіт з благоустрою місць позбавлення волі, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає активну участь у суспільному житті відділення. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає активну участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Освіта». Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь в роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Згідно вироку майнового позову не має, виконавчих листів до установи не надходило, на даний час виплачує аліменти Відповідно до ст. 110 КВК України, підтримує зв`язки з братом шляхом листування, телефонних розмов, отримує від них посилки.

Начальник Олексiївської ВК УДПСУ в Харкiвськiй областi (№25) вказує, що 04.06.2014 р. засудженому ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні зміни умов тримання, відповідно до ст.ст. 100, 101 КВК України, через те, що він не стає на шлях виправлення. 06.02.2015 р. засудженому ОСОБА_8 відмовлено

в застосуванні ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким, оскiльки він не стає на шлях виправлення. 03.06.2015 р. засудженому ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання через те, що він не довів своє виправлення.

Обгрунтовуючи подання про умовно-дострокове звiльнення вiд вiдбування покарання, начальник Олексiївської ВК УДПСУ в Харкiвськiй областi (№25) зазначає, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Засуджений висловлює наміри після звільнення не повертатись до протиправної діяльності та вести законослухняний спосіб життя. Згідно медичної довідки, засуджений є інвалідом III групи, за характером спокійний, врівноважений. Провину в скоєному злочині визнав, розкаюється.

Прокурором Харкiвської мiсцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 надано заперечення проти задоволення подання Олексiївської ВК №25 про умовно-дострокове звiльнення ОСОБА_6 .

Прокурор вважає, що подання не пiдлягає задоволенню, оскiльки перевіркою, проведеною Харківською місцевою прокуратурою №1, встановлено, що при прийнятті рішення комiсiєю Олексiївської ВК УДПтСУ в Харкiвськiй областi (№25) про можливiсть направлення вказаного подання до суду, адміністрацією виправної колонії були грубо порушені вимоги ст. 81 КК України та ч. 2 ст. 130 КВК України, і з цих підстав воно підлягає скасуванню.

Посилаючись на ч. 2 ст. 81 КК України, прокурор вказує, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише в разі, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих або погашених в установленому порядку заходів стягнення, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином і надання матеріальної допомоги сім`ї, або виплати аліментів.

Прокурор зазначає, що оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то в характеристиках на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в установі або не отримує заробіток (особисте небажання чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування). При вирішенні питань застосування до засуджених заохочуваних норм, передбачених ст. 81 КК України, висновок адміністрації установи про той чи інший ступінь виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку та ставлення до праці за весь період відбуття покарання в установі(ах) виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду цих питань.

Однак, вказує прокурор, вивченням матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 встановлено наступне. ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31.10.2005. Під час перебування в Одеському СІЗО стягнень не мав, характеризувався посередньо, не заохочувався, до праці не залучався.

З 30.06.2006 відбував покарання, в Південній ВК №51 Одеської області, за період відбування покарання вимог режиму не порушував, стягнень не мав та не заохочувався. В період відбуття покарання за умисне вбивство, вину за яке в судовому засіданні не визнав, не покаявся, вчинив новий рецидивний злочин, передбачений ч. 2 ст. 384 КК України, надавши неправдиві свідчення в іншій кримінальній справі, за що був засуджений та після набрання вироком законної сили переведений до іншої установи виконання покарань.

14.09.2012 прибув до Харківського СІЗО, стягнень не мав, характеризувався посередньо, не заохочувався, до праці не залучався.

27.09.2012 прибув до Олексіївської ВК №25, де, перебуваючи на дільниці КДіР, в день прибуття, будучи ознайомленим з Правилами внутрішнього розпорядку та КВК України, допустив грубе порушення режиму відбування покарання, а саме при особистому обшуку в його речах виявлено лезо від одноразово станка для гоління, на зроблене зауваження неввічливо повів себе до представників адміністрації установи, за що начальником установи на 10 діб був поміщений в дисциплінарний ізолятор.

08.10.2012, незважаючи на те, що тільки відбув накладене напередодні суворе дисциплінарне стягнення в виді поміщення в ДІЗО, ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив та, зіштовхнувшись в дверях дільниці КДІР з іншим засудженим, незважаючи на вибачення останнього, повів себе грубо, виражався в його бік жаргонними словами, сперечався та намагався схопити вказаного засудженого за комір куртки. Зазначені дії були припинені представниками адміністрації, ОСОБА_8 доставлено до чергової частини, де він також почав сперечатися, виражатися жаргонними словами, перешкоджав проведенню особистого обшуку. Враховуючи грубе порушення, вчинене ОСОБА_8 , останній постановою начальника установи цього ж дня знову був поміщений в дисциплінарний ізолятор на 3 доби.

04.06.2014 засудженому ОСОБА_8 на засіданні комісії установи, заслухавши доповідь начальника відділення ОСОБА_10 , було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст. 101 КВК України, як особі яка не стає на шлях виправлення. Так, відповідно до характеристики ОСОБА_8 , складеної начальником відділення ОСОБА_10 02.06.2014, є інформація, аналогічна вищевказаній, а також зазначено, що засуджений адміністрацією не заохочувався, мав дисциплінарні стягнення, до адміністрації ввічливий, однак виконує їх вимоги лише під контролем, на виробництві установи не працевлаштований в зв`язку зі станом здоров`я, оскільки є інвалідом III групи (хоча це робоча група). У виконанні робіт з благоустрою місць позбавлення волі, що є його прямими обов`язком, як засудженого, не виявляє достатньої ініціативи. За власним бажанням участі в реалізації програми диференційованого виховного впливу не приймає. Прикладу позитивної поведінки іншим засудженим не надає. Окрім цього, ОСОБА_8 охарактеризовано, як корисливу особу. Враховуючи викладене, начальником відділення зроблено висновок про недоцільність застосування вказаної вище пільги до нього.

06.02.2015 засудженому ОСОБА_8 на засіданні комісії установи, заслухавши доповідь начальника відділення ОСОБА_10 , було відмовлено в заміні покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КВК України як особі, яка не стала на шлях виправлення. Так, відповідно до характеристики ОСОБА_8 , складеної начальником відділення ОСОБА_10 02.02.2015, є інформація, аналогічна вищевказаній, а також зазначено, що засуджений адміністрацією не заохочувався, мав дисциплінарні стягнення, до адміністрації ввічливий, однак виконує їх вимоги лише під контролем, на виробництві установи не працевлаштований, у зв`язку зі станом здоров`я (інвалід III групи). У виконанні робіт з благоустрою місць позбавлення волі, що є його обов`язком як засудженого, не виявляє достатньої ініціативи. Активної участі в суспільному житті відділення не приймає, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не прагне до вдосконалення професійно-технічних навичок. Приймає участь в реалізації програми диференційно-виховного впливу «Освіта», але зацікавленості не проявляє. Участі в роботі самодіяльних організацій не бере, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Враховуючи викладене, начальником відділення зроблено висновок про недоцільність застосування вказаної вище пільги до ОСОБА_8 .

03.06.2015 засудженому ОСОБА_8 на засіданні комісії установи, заслухавши доповідь начальника відділення ОСОБА_10 , відмовлено в умовно-достроковому звільненні на підставі ст. 81 КВК України, як особі, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення. Так, відповідно до характеристики ОСОБА_8 , складеної начальником відділення ОСОБА_10 29.03.2015, затвердженої начальником установи лише 03.06.2015, є інформація, аналогічна наданiй в вищевказаних характеристиках. Враховуючи викладене, начальником відділення зроблено висновок про недоцільність застосування вказаної вище пільги до ОСОБА_8 .

Обгрунтовуючи своє заперечення, прокурор також посилається на характеристику, надану психологом установи ОСОБА_11 , відповідно до якої засуджений ОСОБА_8 станом на 02.12.2015 амбітний, любить ризик, схильний зазнавати впливу випадковості, тому він може мати труднощі в адаптуванні до вільного та безконтрольного життя.

Відповідно до наданої довідки в.о. головного бухгалтера установи, засуджений ОСОБА_8 знаходився у бригаді №130. На оплачувані роботи в період відбуття покарання не виводився. Матеріальну чи благодійну допомогу установі чи підприємству установи засуджений чи його родичі та знайомі не надавали.

Прокурор зазначає, що заохочення, на якi в поданнi посилається начальник Олексiївської ВК УДПСУ в Харкiвськiй областi (№25), викликають сумніви, оскiльки в повному обсязі вони не підтверджені та були застосовані до засудженого за 4 місяці до повторного розгляду питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення на комісії установи, якою при вирішенні цього питання не враховано інформацію за весь період відбуття покарання засудженим, а також не враховано його не бажання бути залученим до праці, грубі порушення під час відбування покарання, інші характеристики, які були складені за рік до розгляду матеріалів на останній комісії, а окрім цього про те, що ОСОБА_8 засуджений та відбуває покарання за умисне вбивство, вину в судовому засіданні не визнав, а окрім цього, вчинив новий рецидивний злочин, надавши неправдиві свідчення по іншому кримінальному провадженню, відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі. Заохочення за «сумлінну поведінку і ставлення до праці» при виконанні робіт на відділенні, оголошені ОСОБА_8 , не підтверджене будь-якими матеріалами про конкретний вид та обсяг робіт, як і інші заохочення, а тому, відповідно ст. 130 КВК України, підлягають відміні.

Окрім цього, вказує прокурор, залучення ОСОБА_8 до робіт з благоустрою установи при виконанні робіт на відділенні є прямим обов`язком кожного засудженого, згідно вимог ч. 5 ст. 118 КВК України.

Прокурор вказує, що численні заохочення ОСОБА_8 мають формальний характер, в них не зазначено в чому саме полягала сумлінна поведінка і ставлення до праці засудженого, відсутні матеріали, які б об`єктивно це підтверджували, в зв`язку з чим вказані заохочення не можуть бути взяті до уваги. Навпаки, за час перебування в місцях позбавлення волі засудженим ОСОБА_8 порушувались встановлені правила внутрішнього розпорядку, за що він притягався до суворої дисциплінарної відповідальності.

Вказані факти, вважає прокурор, свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування ним покарання не проявляв того ступеню сумлінної поведінки, яка б могла довести його виправлення. Також встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення умисних злочинів в період відбуття покарання за умисне вбивство, за яке ним свою вину не визнано. Засуждений не зробив будь-яких висновків з цього приводу та продовжив свою злочинну діяльність, вчинив новий рецидивний злочин під час відбуття покарання в місцях позбавлення волі.

Таким чином, зазначає прокурор, рішення комісії, складене за результатами подання начальника установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , який нібито сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, не в повній мірі відображає фактичні дані за весь період відбування покарання, що містяться в матеріалах його особової справи та не в повній мірі є об`єктивним та всебічним, що не відповідає вимогам ст.81 КК України.

ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якiй просив провести судове засiдання з питання застосування до нього умовно-дострокового звiльнення без аудiо- i відеофіксації.

В судовому засіданні представник Олексiївської виправної колонiї (№25) підтримав поданння та просив суд прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_12 від відбування покарання в відповідності до ст. 81 КК України.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, послаючись на відсутність правових підстав для прийняття рішення в порядку ст. 81 КК України на даний час.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника Олексiївської виправної колонiї (№25), вивчивши надані матеріали особової справи, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_7 засуджений 29.05.2012 р. Маліновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 384 КК України до 2 років позбавлення волi. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25.04.2006 р. та остаточно до відбуття призначено 4 роки позбавлення волi. Початок строку покарання 29.05.2012 р., кінець строку покарання 29.05.2016 р.

З характеристики засудженого ОСОБА_12 вбачається, що в місцях позбавлення волі вiн знаходиться з 31.10.2005 р. Під час тримання в Одеському слідчому ізоляторі вимог режиму тримання не порушував, характеризувався посередньо, стягнень не мав, не заохочувався, до праці не залучався. З 30.06.2006 р. відбував покарання в Південній ВК №51 в Одеській області. За період відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав, не заохочувався. З 27.09.2012 р. відбуває покарання в Олексіївській виправній колонії (№25). За період відбування покарання допускав незначні порушення вимог режиму відбування покарання, за що був покараний в дисциплінарному порядку, але внаслідок проведених з ним індивідуально-виховної та профілактичної роботи змінив свою поведінку на краще. На даний час характеризується позитивно. Стягнення погашене в установленому законом порядку. Свідомо та безперечно виконує вимоги режиму відбування покарання. Неодноразово заохочувався адміністрацією установи за активну участь в роботі самодіяльних організацій та за сумлінну поведінку та проявлену ініціативу у виконанні ремонтних робіт. Подає позитивний приклад для поведінки іншим засудженим. В відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, виконує їх вимоги. Проявляє активну ініціативу в виконанні робіт з благоустрою місць позбавлення волі, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає активну участь в суспільному житті відділення. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Відповідно до ст. 123 КВК України, приймає активну участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Освіта». Відповідно до ст. 127 КВК України, бере участь в роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Згідно вироку майнового позову не має, виконавчих листів до установи не надходило, на даний час виплачує аліменти. Відповідно до ст. 110 КВК України, підтримує зв`язки з братом шляхом листування, телефонних розмов, отримує від них посилки.

З зазначеної характеристики також вбачається, що 04.06.2014 р. ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні зміни умов тримання, відповідно до ст.ст. 100, 101 КВК України, через те, що він не стає на шлях виправлення. 06.02.2015 р. ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні замiни невідбутої частини строку покарання більш м`яким, вiдповiдно до ст. 82 КК України, за те, що він не стає на шлях виправлення. 03.06.2015 р. засудженому ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через те, що він не довів своє виправлення. 23.06.2009 р.

Вiдповiдно до довiдки вiд 04.12.2015 р. про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_12 , 1977 р.н., який вiдбуває покарання в Олексiївськiй виправнiй колонiї управлiння Державної пенітенціарної служби України в Харкiвськiй областi (№25), до ОСОБА_12 були застосованi такi стягнення: 27.09.2012 р. ДIЗО, 10 д. за зберiгання заборонених предметiв; 08.10.2012 р. ДIЗО, 10 д. за неввiчливу поведiнку до засудженого; i заохочення: 12.08.2015 р. подяка за сумлiнну поведiнку та проявлену iнiцiативу в виконаннi ремонтних робiт; 15.10.2015 р. подяка за сумлiнну поведiнку та проявлену iнiцiативу в виконаннi ремонтних робiт; ІНФОРМАЦІЯ_1 подяка за активну участь в роботi самодiяльних органiзацiй.

В судовому засiданнi була дослiджена особова справа засудженого ОСОБА_12 , матерiалами якої пованiстю пiдтвердженi обставини, викладенi прокурором в своєму запереченнi протии подання.

Так, згідно наявних в матеріалах особової справи рапорту та подання начальника відділення ОСОБА_10 від 12.08.2015 i від 15.10.2015 про застосування до засудженого ОСОБА_8 заходу заохочення за сумлінну поведінку та проявлену ініціативу в виконанні ремонтних робіт в відділенні, вiдповiдними постановами начальника установи засуджений ОСОБА_8 був заохочений подяками. На підтвердження виконання вказаних робіт в матеріалах справи наявнi акти від 11.08.2015 i вiд 01.10.2015 р., складенi трьома працівниками установи без зазначення посад, а тільки звань, якими останні засвідчили, що засуджений ОСОБА_8 виконав ремонтні роботи в відділенні СПС №13, а саме зачистку підлоги в кімнаті виховної роботи i зачистку фасадів та їх підготовку до лакування в коридорі вiдповiдно. При цьому, матеріали щодо того, коли вказаний засуджений виконав ці роботи, в зв`язку з чим їх виконував, яким інвентарем, хто надав вказівку їх виконувати, який обсяг цих робіт, чи виконувались вони, як безоплатні 2-х часові роботи, які за КВК України є прямим обов`язком засудженого, чи вказані роботи були виконані ОСОБА_8 за його письмовою заявою про залучення до безоплатних робіт понад 2 часові роботи, а також інші документи в особовій справі відсутні.

Окрім цього, згідно наявних в матеріалах особової справи рапорту та подання начальника відділення ОСОБА_10 від 01.12.2015 про застосування до засудженого заходу заохочення за активну участь в роботі самодіяльних організацій, того ж дня постановою начальника установи ОСОБА_8 був заохочений подякою, однак залишається незрозумілим, яку участь (в окремому заході чи постійно) та в якій саме самодіяльній організації приймав вказаний засуджений.iiiiii

Вимогами ч. 2 ст. 67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути в установленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання i заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливi лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р., судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає в дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь в суспільно-корисній праці та передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється в покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

З матерiалiв особистої справи ОСОБА_12 вбачається, що через інвалідність вiн не працевлаштований, хоча III група iнвалiдностi є робочою.

Суд погоджується, що при вирішенні питань застосування до засуджених заохочуваних норм, передбачених ст. 81 КК України, висновок адміністрації установи про той чи інший ступінь виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку та ставлення до праці за весь період відбуття покарання в установах виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду цих питань.

З матерiалiв справи вбачається, що виправлення ОСОБА_12 викликає сумнів, в повному обсязi матерiалами справи не пiдтверджується.

Крiм того, суд враховує, що пiд час вiдбування покарання засудженим допущено кiлька грубих порушень, до нього були застосованi стягнення, до працi засуджений не долучений; ОСОБА_7 засуджений i відбуває покарання за умисне вбивство, вину в судовому засіданні не визнав, а окрім цього, вчинив новий рецидивний злочин, надавши неправдиві свідчення по іншому кримінальному провадженню, відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що надані матеріали не свідчать про те, що засуджений на даний час довів виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення щодо умовно-дострокового звільнення в порядку, визначеному ст. 81 КК України, а тому в задоволенні подання начальника Олексiївської виправної колонiї (№25) про умовно-дострокове звiльнення вiд вiдбування покарання на пiдставi ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_12 необхідно відмовити.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно-дострокове звільнення вiд відбування покарання, а тому подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання начальника Олексiївської виправної колонiї управлiння Державної пенітенціарної служби України в Харкiвськiй областi (№25) полковника внутрiшньої служби ОСОБА_4 про умовно-дострокове звiльнення вiд вiдбування покарання на пiдставi ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_13