АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

14 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеокенференцзв`язку з Ужгородською клінічною лікарнею матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2015 року в кримінальному провадженні під №0000192, внесеному до ЄРДР 11.07.2015 року, задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 5 січня 2016 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Королево, Виноградівського району, Закарпатської області, громадянин України, українець, офіційно неодружений, має на утриманні малолітнього сина 6 років, не працює, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

якому оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя суду першої інстанції, розглядаючи клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою до шести місяців, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, в зв`язку із чим у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, та враховуючи необхідність дотримання положень статтей 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних діянь, у яких він підозрюється, найтяжче з яких передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі, характер і обставини вчинення кримінальних правопорушень так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов висновку про наявність підстав вважати, що він може намагатися переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків і потерпілих, які володіють інформацією щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, та інших осіб, які можуть бути свідками у зазначеному кримінальному провадженні, з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні щодо вчинених кримінальних правопорушень, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, вчинити новий умисний злочин, а відтак, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.11.2015 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 05.01.2016, - скасувати. В задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.

На обгрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_5 зважає на те, що висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а сама оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, отже підлягає скасуванню.

Вказує, що стороною обвинувачення разом із клопотанням про продовження строку застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_6 дійсно може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання встановлення істини, не доведено і в підтвердження не надано жодного доказу про те, що ОСОБА_6 взагалі може здійснювати вплив на свідків та потерпілих, на яких саме свідків буде здійснювати вплив ОСОБА_6 та яким чином він буде здійснювати такий вплив. Також зазначає, що стороною обвинувачення до суду не подано та в підтвердження не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_6 може та буде переховуватись від органу досудового розслідування, може вчинити новий умисний злочин та крім цього, не надано жодного доказу, які стверджували про те, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, що він здійснював такі дії або спроби такі дії вчинити.

На думку захисника, сторона обвинувачення, при поданні клопотання про продовження строку застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст. ст. 183, 184 та 199 КПК України, не надала жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а прокурором під час судового засідання при розгляді цього клопотання такі докази не наведені і наявність таких ризиків не доведена.

Крім того звертає увагу, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів щодо причетності саме ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу і просили про її задоволення; доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

До цього ж, відповідно з правилами, визначеними п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що наявний хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду щодо ОСОБА_6 зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Як убачається з матеріалів судового провадження, першим відділом управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 15 червня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 162, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. ч. 2, 4 ст. 296, ст. 334, ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 350 КК України.

18.09.2015 року до вказаного кримінального провадження приєднано кримінальне провадження під №0000192,внесене 11.07.2015 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами вчинення 11.07.2015 р. у місті Мукачеві Закарпатської області низки умисних злочинів, а саме терористичних актів, грубого порушення громадського порядку із застосуванням вогнепальної зброї, незаконного носіння, зберігання, перевезення та використання вогнепальної зброї, скоєних злочинною організацією, до складу якої входять бійці ДУК ВПР «Правий сектор», а також щодо перевищення службових повноважень співробітниками УМВС України в Закарпатській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. ч. 2, 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 365 КК України.

12.07.2015 року близько 17:00 години під час проведення оперативних заходів, спрямованих на затримання членів злочинної організації, у лісовому масиві біля селища Лавки Мукачівського району Закарпатської області правоохоронними органами було виявлено бійців ДУК ВПР «правий сектор» ОСОБА_9 та ОСОБА_6 з вогнепальними пораненнями та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.07.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України.

15.07.2015 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду за результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

09.09.2015 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжений на два місяці.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 209 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, постановою Генерального прокурора України від 07.09.2015 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0000192, продовжено до шести місяців, тобто до 11 січня 2016 року.

Як визначається за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, встановив наявні підстави для розумної підозри щодо причетності його до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування якого ставиться питання про тримання підозрюваного під вартою.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі Нечипорук і Йонкало проти України).

Відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отже, слідчий суддя місцевого суду вірно встановив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 258 КК України, є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому, як встановлено колегією суддів, для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати необхідні достатні слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що наведені ним доводи є обґрунтованими, викладені у клопотанні та в ухвалі ризики не зменшилися та існують на даний час. При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, характер та значну суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, їх тривалість, дані про особу підозрюваного, та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки йому повідомлено про підозру в особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, натомість доводи й твердження захисника, про які йдеться в поданій ним апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких ОСОБА_6 підозрюється, а дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2015 року в кримінальному провадженні №0000192, внесеному до ЄРДР 11.07.2015 р., якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 5 січня 2016 року включно, тобто в межах досудового розслідування, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 258 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 к у р е н к о