Справа № 428/7472/15-к
Провадження № 11-сс/782/156/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«28» серпня 2015 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_1

Суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

захисників : ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області матеріали кримінального провадження №000270 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 серпня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Верхньодвинськ Вітебської області, Біларусь, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого генеральним директором КП «Луганськвода», є інвалідом 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,-

в с т а н о в и л а:
18 серпня 2015 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшло клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Луганській області капітана юстиції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №000270 від 26.05.2015р., погодженого з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

У клопотанні зазначено, що під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що у березні-квітні 2014 року у м.Луганську створено стійке ієрархічне об`єднання терористичну організацію, так звану «ЛНР», учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякування населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель, органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі.

Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної владі в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення «ЛНР».

У травні 2014 року у гр-на ОСОБА_9 , який на той час обіймав посаду генерального директора ОКП «Компанія «Луганськвода», виник злочинний умисел, направлений на сприяння діяльності терористичної організації «ЛНР». Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_9 в період часу з травня 2014 року по 16 серпня 2015 року, зловживаючи своєю посадою, знаходячись в м.Луганську, здійснював діяльність щодо надання послуг населенню та підприємствам з водопостачання та водовідведення, використовуючи при цьому технологічне обладнання та розподільчі мережі комунального підприємства. Кошти від вказаної діяльності використовувалися, у тому числі, для фінансування діяльності незаконних збройних формувань та діяльності так званого уряду самопроголошеної «ЛНР» у вигляді сплати податків до бюджету самопроголошеної республіки.

6 березня 2015 року розпорядженням голови Луганської обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_9 звільнено із займаної посади. Однак, до 16 серпня 2015 року ОСОБА_9 продовжував надавати вказівки щодо діяльності підприємства «Луганськвода» від імені генерального директора ОКП «Компанія «Луганськвода», а також брав участь у засіданнях уряду самопроголошеної «ЛНР`у якості директора ОКП «Луганськвода».

Крім того, з метою координації вказаної діяльності, ОСОБА_9 , перебуваючи на території м.Луганська, встановив та підтримував контакти, у тому числі у телефонному режимі, з представниками незаконно створеного «Міністерства ЖКХ» т.зв. «ЛНР», а також з іншими посадовими особами незаконно створених органів влади самопроголошеної «ЛНР».

26 травня 2015 року слідчим відділом УСБУ в Луганській області зареєстровано кримінальне провадження №000270 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

17 серпня 2015 року ОСОБА_9 було затримано співробітниками УСБУ в Луганській області в порядку ст.208 КПК України та в той же день повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

В клопотанні зазначається, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними у провадженні доказами, а саме: протоколами огляду відеозаписів, згідно яких ОСОБА_9 брав участь у засіданнях так званої «Ради міністрів ЛНР», здійснював доповіді так званому «голові ради міністрів ЛНР» та «голові «ЛНР» з приводу водопостачання на території так званої «республіки»; свідченнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо діяльності ОСОБА_9 на посаді директора ОКП «Луганськвода» на непідконтрольній українській владі території м.Луганська.

Крім того у клопотанні зазначається, що, оскільки на даний час діяльність злочинних угрупувань, в яких приймав участь підозрюваний ОСОБА_9 , не припинена, та місце його постійного проживання знаходиться на території, не підконтрольній українським правоохоронним органам, то існують ризики того, що ОСОБА_9 буде продовжувати свою злочинну діяльність, здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні та може переховуватись від суду, тобто існують ризики, передбачені пп.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Поміж тим, згідно ч.5 ст.176 КПК України, не можуть застосовуватись інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 258-5, 260, 261 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 серпня 2015 року клопотання органів досудового розслідування було задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжних захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з моменту затримання з 12 годин 17 хвилин 17 серпня 2015 року до 12 години 17 хвилин 15 жовтня 2015 року.

В обгрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що на даний час розслідування справи наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами наданими до суду разом з клопотанням, якими підтверджено участь підозрюваного у діяльності «ЛНР», його проживання на непідконтрольній території українській владі та виконання обов`язків директора підприємства підконтрольного самопроголошеній владі «ЛНР» і співпраця з керівниками вказаної організації тоді як обласна державна адміністрація знаходиться у м.Сєвєродонецьк та підозрюваний у її діяльності участі не приймав та навіть не знав, що його звільнено з посади, а спілкувався з керівниками самопроголошеної республіки та працював на її території, чим сприяв її діяльності, підприємство відповідно не перереєстрував на території України.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що на момент обрання запобіжного заходу має місце наявність обгрунтованої підозри, ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення завдана в тому числі і майнова шкода державі Україна, так як податки підприємство сплачувало у самопроголошену республіку, наявні ризики передбачені п.1 ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, що підтверджується тим, що він не має реєстрації, на території підконтрольній українській владі, він знаходився, проживав та працював на території самопроголошеної республіки «ЛНР», органу досудового розслідування його місце знаходження не було відомо. Також наявні ризики передбачені п.5 ст.177 КПК України, а саме: знаходячись на свободі ОСОБА_9 може продовжити свою злочинну діяльність, продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється та переховатись від органів слідства та суду на захопленій території не підконтрольній правоохоронним органам України.
Наявність ризиків передбачених п.1 та п.5 ст.177 КПК України, вагомість зібраних доказів, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у злочині що йому інкримінують, слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі не забезпечить його належної поведінки, в зв`язку з чим є необхідність в обранні стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі заходи не достатні для запобіганню зазначеним ризикам.
На даний час слідчому судді не надано доказів щодо неможливості тримання підозрюваного у слідчому ізоляторі під вартою по стану здоров`я.
Також слідчий суддя послався на положення п.5 ст.176 КПК України, яка передбачає, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчинені злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 258-5, 260, 261 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись з рішенням слідчого судді, посилається на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України. Не погоджується з висновками суду про наявність таких ризиків, як переховування від органів слідства і суду, та продовження злочинної діяльності. В обгрунтування своїх доводів захисник посилається на наявність у підозрюваного ОСОБА_9 місця реєстрації на підконтрольній українській владі території, його мати-пенсіонерка проживає у м.Черкаси, а донька мешкає у м.Києві, тобто він має тісні соціальні зв`язки. Від органів слідства ОСОБА_9 не скривався, у розшуку не знаходився та до правоохоронних органів будь-яким чином не викликався. Щодо ризику продовження підзахисним злочинної діяльності, захисник вважає його безпідставним, який ґрунтується виключно на припущеннях. Захисник вважає, а ні прокурор, а ні слідчий у своєму клопотанні не довели наявність ризиків, а сама по собі тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому захисник просить апеляційний суд ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з рішенням слідчого судді, посилається на наявні порушення вимог кримінального та кримінально-процесуального закону, та зазначає, що висновки суду про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, є необґрунтованими. В обґрунтування своїх доводів захисник зазначає, що згідно складеного слідчим письмового повідомлення про підозру від 17.08.2015 року дії ОСОБА_9 не складають об`єктивну сторону злочину, передбаченому ч.1 ст.258-3 КК України. Крім того, захисник в своїй апеляційній скарзі наводить доводи, які, на його думку, свідчать про відсутність на теперішній час в Україні політичного та судового механізму визнання організації терористичною, а тому повідомлення Генеральної прокуратури України про визнання «ДНР» та «ЛНР» терористичними організаціями є неправомірним і не створює юридичних наслідків для кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_9 за ч.1 ст.258-3 КК України. Також захисник зазначив, що, оскільки останній день для подання апеляційної скарги припав на вихідний день, то він не мав можливості своєчасно подати скаргу. Тому захисник просить апеляційний суд поновити йому процесуальний строк для подання апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисників на підтримку апеляційних скарг, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обох захисників та вважав рішення слідчого судді законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження судового розгляду та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді від 18.08.2015 року подана до апеляційного суду 25 серпня 2015 року, тобто у перший робочий день після вихідних 23-24 серпня 2015 року. Останній день для подання апеляційної скарги припадає на 23 серпня. Між тим, враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК України, останнім днем для подання апеляційної скарги вважається наступний за ним робочий день, тобто 25 серпня, тому процесуальні строки на апеляційне оскарження захисником не пропущені та скарга подана ним у визначений законом термін.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Судова колегія вважає, що при розгляді клопотання слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177,178,183 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, передбачені процесуальним законом, що враховуються при обрані запобіжного заходу, та дійшов правильних висновків щодо наявності обґрунтованої підозри та наявності ризиків, визначених процесуальним законом.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що обгрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, підтверджується наведеними в клопотанні органів досудового розслідування обставинами та наданими суду матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами огляду відеозаписів, згідно яких ОСОБА_9 брав участь у засіданнях так званої «Ради міністрів ЛНР», здійснював доповіді так званому «голові ради міністрів ЛНР» та «голові «ЛНР» з приводу водопостачання на території так званої «республіки»; свідченнями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо діяльності ОСОБА_9 на посаді директора ОКП «Луганськвода» на непідконтрольній українській владі території м.Луганська (а.с.7-42).

Також колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність наведених в ухвалі ризиків, передбачених пп.1,5 ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства і суду, та продовжити свою злочинну діяльність на захопленій території не підконтрольній правоохоронним органам України, оскільки ОСОБА_9 не має реєстрації на території підконтрольній українській владі, знаходився, проживав і працював на території самопроголошеної республіки «ЛНР».
За таких обставин судова колегія апеляційного суду вважає безпідставними апеляційні доводи захисників щодо недоведеності слідчим та прокурором наявності обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України та відсутності ризиків, зазначених у пп.1,5 ст.177 КПК України.
Суд першої інстанції в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, його стану здоров`я, наявності 3 групи інвалідності, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, яке згідно ч.5 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років. Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що існує реальний ризик спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовження своєї злочинної діяльності та що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також слідчий суддя обґрунтовано послався на положення п.5 ст.176 КПК України, оскільки запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчинені злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 258-5, 260, 261 КК України.
Доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про відсутність правових підстав для кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_9 за ч.1 ст.258-3 КК України з огляду на невизначеність національного законодавства щодо визнання організацій терористичними та відсутність доказів вини підзахисного у вчиненні інкримінованого йому злочину, є необґрунтованими, оскільки не перевіряються слідчим суддею на цій стадії кримінального процесу та є предметом розгляду справи судом по суті.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 є законним, обґрунтованим, мотивованим та єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, застосування інших запобіжних заходів є недоцільним. Тому апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404,405,407,419 та 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 серпня 2015 року про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
_____________ _______________ _____________
/ ОСОБА_1 / / ОСОБА_2 / / ОСОБА_3 /