Справа № 635/8451/15-к
Провадження № 1-кп/635/826/2015
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2015 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши при підготовчому розгляді у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003662 від 19.09.2015р., відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хорошеве Харківського району Харківської області, громадянина України, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України;

за участю:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2015 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003662 від 19.09.2015 р. відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , 30 серпня 2015 року о 13 годині 30 хвилин, керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , рухався вулицею Перемоги у с. Безлюдівка, Харківського району Харківської області.

В ході руху вказаною вулицею в районі перехрестя вул. Перемоги та вул. Бережної у с. Безлюдівка, Харківського району Харківської області, ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість бачити пішохода, який рухався по узбіччю, розташованому праворуч відносно напрямку руху автомобілем «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , у попутному з ним напрямку, грубо порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

та, рухаючись у межах населеного пункту, не врахував дорожню обстановку, і вибрав такі прийоми управління, які призвели до виїзду керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини дороги та наїзду на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася по узбіччю, розташованому праворуч відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , у попутному з ним напрямку.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 904-А/15 від 22.10.2015р., були заподіяні садна тім`яної області, садна у області верхньої губи, садна кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також було заподіяна закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного, кураєвого перелому переднього відділу верхньої щелепи із зсувом, кураєвого перелому носової кістки зліва без істотного зсуву, травматичного сколу двох зубів на верхній щелепі, ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця управо, які у сукупності відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 966/15 від 24.10.2015р. порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією та наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди і виражаються в тому, що ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобіля «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , проявив необачність, не врахував дорожню обстановку, не зорієнтувався в ній та вибрав такі прийоми управління, які призвели до виїзду керованого ним автомобіля за межі проїжджої частини дороги та наїзду на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася по узбіччю, розташованому праворуч відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 2107», р.н. НОМЕР_1 , у попутному з ним напрямку, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Сторони кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінальної справи у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою ОСОБА_5 , він раніше не судимий, кримінальне правопорушення, яке він вчинив, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, потерпіла ніяких претензій матеріального й морального характеру до нього не має, так як шкода відшкодована в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила суд звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 примирився з нею та відшкодував повність матеріальну шкоду.

Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, думку обвинуваченого, думку потерпілої, суд вважає за можливим на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та закрити кримінальне провадження з цієї підстави.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим і відшкодувала заподіяні нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, потерпіла ОСОБА_5 претензій матеріального й морального характеру до ОСОБА_3 не має; з потерпілою ОСОБА_5 обвинувачений повністю примирився, про що в матеріалах справи є їхні клопотання, сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав, а також, потерпіла не заперечувала проти закриття кримінального провадження й звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Доводи прокурора про те, що при укладенні угоди про примирення слід враховувати що, така угода може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам (інтересам фізичної особи) та/або майновим інтересам юридичної особи, тобто лише щодо діянь, які посягають на приватні інтереси та не зачіпають значною мірою публічних інтересів; а саме, у злочинах, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається, тому з урахуванням Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про доповнення до інформаційного листа «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угоди» № 223-558/0Є4-13 від 5 квітня 2013 року, звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку з примиренням із потерпілим не можливим на підставі ст. 46 КК України є неспроможною та не ґрунтується на законі, оскільки штучно звужують коло осіб, які можуть розраховувати на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, що погіршує становище обвинувачених.

Крім того, зазначене тлумачення підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не відповідає змісту п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», яким такі умови для застосування ст. 46 КК України не передбачені.

Окрім того, відповідно до змісту п. 4 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про доповнення до інформаційного листа «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угоди» № 223-558/0Є4-13 від 5 квітня 2013 року у випадках, коли у кримінальному провадженні одночасно вбачаються підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, передбачені ст. 46 КК, та для призначення обвинуваченій особі покарання на підставі угоди між потерпілим і підозрюваним/обвинуваченим (надійшла укладена між сторонами угода про примирення), суд, враховуючи, що стаття кримінального закону, яка передбачає таке звільнення від кримінальної відповідальності, має імперативний (обов`язковий) характер, а також беручи до уваги встановлені обставини, повинен: - за наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим (вчинення першим злочину невеликої тяжкості чи з необережності - злочину середньої тяжкості вперше, відшкодування обвинуваченим потерпілому завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди, а також дійсного примирення з останнім, про що свідчить, крім іншого, згода потерпілого на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на цій підставі) та згоди обвинуваченого на таке звільнення і закриття провадження з таких підстав - відмовити згідно з п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК у затвердженні угоди про примирення та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК.

З огляду наведеного, суд вважає за можливим на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та закрити кримінальне провадження з цієї підстави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 369, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням з потерпілим.

Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1