Справа№1-83/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі

головуючого судді: Шипова І. М.

при секретарях Крохмальна Л. В., Андрушко Т. Г.

з участю прокурора Сорока Г.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_2, 20.06.1973р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_3 2000р.народження, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше не судимого, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 - за ст.368 ч.2 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_2 працюючи старшим дізнавачем сектору дізнання Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області, маючи спеціальне звання-капітан міліції, будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, наділеною функціями представника влади, який відповідно до ст..10 Закону України «Про міліцію» та посадової інструкції уповноважений здійснювати досудову підготовку матеріалів за протокольною формою, провадити дізнання у межах, визначеним кримінально-процесуальним законодавством, а також зобовязаний запобігати та припиняти злочини, в листопаді 2010 року використовуючи службове становище вимагав та одержав хабара за наступних обставин:

Так, ОСОБА_2 з 11.11.2010 року здійснював провадження за протокольною формою досудової підготовки матеріалів у справі про злочин передбачений ст..185 ч.1 КК України, за фактом вчинення 2.11.2010 року ОСОБА_4 крадіжки індивідуального майна гр-на ОСОБА_5.

При цьому, бажаючи одержати незаконну вигоду матеріального характеру та використовуючи владу, ОСОБА_2, під час зустрічей та спілкування з ОСОБА_4, став натякати на можливість вжиття заходів щодо притягнення її до кримінальної відповідальності за іншою частиною статті 185 КК України, яка передбачає більш тяжке покарання і за якою можливо обрати їй запобіжний захід у вигляді позбавлення волі.

Тим самим ОСОБА_2 умисно створював умови, що спонукали ОСОБА_4 до дачі йому хабара.

ОСОБА_4, будучи поставленою ОСОБА_2 в умови, за яких вона з метою запобігти настання шкідливих наслідків щодо своїх прав та законних інтересів, вимушена дати хабара, погодилась на вимогу вказаної службової особи, про що вона повідомила ОСОБА_2 при черговій зустрічі по місцю її проживання. При цьому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленості, що остання передасть йому 2000 грн.

30.11.2010 року, біля 16 год., в приміщенні буд. 27/2 по вул.. Шевчука м. Чернігова, ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_2 одержав в якості хабара грошові кошти в сумі 2000 грн., після чого був викритий співробітниками УСБУ в Чернігівській області та у нього було вилучено предмет хабара грошові кошти в сумі 2000 грн.

Підсудний ОСОБА_2 вину в предявленому обвинуваченні не визнав, при цьому пояснив, що ніяких злочинів він не скоював, його безпідставно звинувачують в отриманні хабара. Він особисто ніколи не вимагав у ОСОБА_4 передати йому гроші. Дійсно між ними відбувались спілкування, однак вони проходили тільки в звязку з необхідністю провести досудову підготовку матеріалів за протокольною формою. Записи їх розмов, на його думку не містять вимог про передачу йому будь якої винагороди, а такі розмови проводились ним для ретельного розслідування справи. Він дійсно 30.11.2010 року заходив додому до ОСОБА_4, з метою забрати в неї довідку про склад сімї. Грошові кошти він дійсно забрав, однак вважав що їх необхідно передати потерпілому ОСОБА_5. Він не переховував гроші, та не писав ніякої розписки. Чому він так чинив пояснити не може.

Таку поведінку підсудного суд оцінює критично, як природну захисну реакцію на предявлене обвинувачення з метою уникнути покарання за вчинені злочини, заплутати суд та перешкодити встановленню істині у справі. Крім того покази підсудного не відповідають дійсності, обставинам справи, характеру скоєного злочину, повністю спростовуються показами свідків, та матеріалами справи, а саме:

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що відносно неї проводилось дізнання працівником міліції ОСОБА_2, за фактом здійснення нею крадіжки майна гр-на ОСОБА_5. Під час спілкування з ОСОБА_2 останній став їй погрожувати можливістю застосування до неї більш тяжкої частини ст..185 КК України, та притягненні її до відповідальності у вигляді позбавлення волі, застосування до неї запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою. Вона реально сприймала дану погрозу. Однак ОСОБА_2 дав їй зрозуміти, що він може вирішити дане питання, без застосування до неї такого виду покарання, в разі передачі йому за це грошових коштів. В бесіді вони дійшли згоди про передачу йому грошей в сумі 2000 грн. Вона боялась за себе та вирішила здійснити запис їх розмов. Потім вона з даним записом звернулась з відповідною заявою до працівників СБУ. Було оглянуто грошові кошти, які вона потім передала ОСОБА_2 в сумі 2000 грн., гроші вона передавала у себе вдома, куди прийшов ОСОБА_2. Розмови, записані на МР-3 плеєр, відповідають дійсності. Вона ніяких підстав оговорювати ОСОБА_2 в вимаганні та отриманні хабара не має, наполягає на своїх показах, як даних в суді, так і під час досудового слідства.

Свідок ОСОБА_5 показав, що ОСОБА_2 проводив дізнання, за фактом викрадення у нього майна ОСОБА_4. Особисто він ОСОБА_2 ніякого дозволу та доручення про отримання для нього та передачі саме йому будь яких грошових коштів від ОСОБА_4 не давав. У нього на даний рахунок не було розмов з ним.

Свідок ОСОБА_6 показав, що після передачі матеріалів перевірки, за заявою ОСОБА_5, до відділу дізнання він не цікавився ними. Також у нього не було ніяких розмов з ОСОБА_2 про необхідність застосування чи обрання відносно ОСОБА_4 будь яких запобіжних заходів, чи проведення будь яких слідчих дій.

Крім показів свідків вина ОСОБА_2 повністю доведена:

- заявою ОСОБА_4 в якій зазначено про вимагання хабара з боку ОСОБА_2 за не притягнення її до кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин (а.с.3),

- протоколом огляду та повернення грошових коштів в сумі 2000 грн. для передачі їх в якості хабара (а.с.11),

- протоколом видачі, огляду та повернення ОСОБА_4 належного їй МР-3 плеєра. В ході огляду зафіксовано наявність одного звукового файлу 1128М001 (а.с.6-10),

- актом огляду, та вилучення у ОСОБА_4 належного їй МР-3 плеєра. В якому зафіксовано наявність двох звукових файлів 1128М001 та 1201М001 (а.с.13),

- протоколом огляду місця події в ході якого у ОСОБА_2 було вилучено грошові кошти в сумі 2000 грн., номери та серії купюр яких відповідають номерам і серіям купюр, переданих ОСОБА_4 для передачі в якості хабара. При цьому ОСОБА_2 неодноразово на питання працівників СБУ повідомляв про відсутність у нього грошових коштів, одержаних від ОСОБА_4 (а.с.14-17),

На питання суду як ОСОБА_2 може пояснити, яким чином, та для чого він брав у ОСОБА_4 грошові кошти, він повідомив, що хотів їх передати потерпілому ОСОБА_5. Він не рахував суми грошей та не писав ніякої розписки про їх отримання від ОСОБА_4. Якби ОСОБА_4 вимагала від нього повернення даних грошей, то він повернув би їх. Яку суму необхідно було повертати, ОСОБА_2 зрозумілої відповіді не дав.

На думку суду дані пояснення не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони не послідовні, заплутані, не дають чіткої відповіді на те, яким чином можливо працівнику міліції отримати грошові кошти без точного перерахунку їх суми, та без пояснень на які цілі, та для чого вони йому передаються.

Навпаки, працівник міліції не міг не знати, що отримуючи будь які грошові кошти від громадян, відносно яких проводиться дізнання згідно до його посадових обовязків, необхідно скласти відповідний протокол.

- протоколом огляду матеріалів кримінальної справи №73/988 порушеної на підставі протокольної форми досудової підготовки матеріалів за фактом вчинення ОСОБА_4 крадіжки індивідуального майна ОСОБА_5 копії якої долучені до матеріалів справи (а.с.87-118, 120),

- протоколом огляду службового посвідчення на імя ОСОБА_2, витягом з наказу УМВС України в Чернігівській області №6 о/с від 18.01.2009р. про призначення ОСОБА_2 старшим дізнавачем сектору дізнання ЧРВ УМВС України в Чернігівській області. Витягом з наказу про його звільнення, посадовою інструкцією та витягом з інструкції (а.с.59, 65, 34, 247, 35-37, 255).

- речовими доказами по справі (а.с.60-62, 74).

Відповідно до протоколу огляду предметів було оглянуто МР-3 плеєр на якому маються два аудіо файли з записами розмов, в яких міститься вимога про передачу грошових коштів в сумі 2000 грн. та погрози про можливість настання наслідків у вигляді потрапляння в тюрму. На питання суду як може пояснити запис даної розмови ОСОБА_2, він зрозумілої відповіді не дав. (а.с.77-84).

Аналізуючи викладені докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного, які виразились в одержанні службовою особою хабара в сумі 2000 грн., поєднаним з його вимаганням, підлягають кваліфікації за ст.368 ч.2 КК України.

Обставин, що пом`якшують відповідальність підсудного, та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не виявлено.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, враховується особа підсудного, стан його здоровя, матеріальний та сімейний стан, те, що в нього на утриманні перебуває малолітня дитина син ОСОБА_3 2000р.народження, його характеристика яка є позитивною, відношення до скоєного злочину та наслідків від його дій, враховуючи його вік і виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку, що достатнє і необхідне покарання за скоєне підсудному повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі з ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним по ст.368 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах строком на три роки та з конфіскацією усього належного йому майна.

Речові докази:

- касету з записом огляду місця події зберігати в прокуратурі Чернігівської області.

- роздруківки вхідних та вихідних телефонних дзвінків, копії матеріалів кримінальної справи зберігати в матеріалах справи.

- службове посвідчення УМВС України в Чернігівській області серії УЧГ №020805 залишити на зберіганні в інспекції кадрового забезпечення Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області.

Грошові кошти в сумі 2000 грн., що вилучені у ОСОБА_2 і зберігаються на депозитному рахунку, та МР-3 плеєр, серійний №, що зберігається в прокуратурі Чернігівської області повернути ОСОБА_4.

Мобільний телефон марки «Самсунг Е-200», який належить ОСОБА_2 конфіскувати в доход держави.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписка про невиїзд з постійного місця мешкання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М. Шипов