Справа № 639/8759/15-к
Провадж. № 1-кп/639/490/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/8759/15-к (в ЄРДР №0001689 від 23.06.2013 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого: 1) 23.06.2003 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік; 2) 11.12.2003 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 3) 26.02.2007 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 395, ч. 1 ст. 345, ст. ст. 70,71 КК України до 1 року позбавлення волі; 4) 23.10.2008 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі; 5) 06.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :
22.06.2013 року, приблизно об 11 годині, ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку № 6 по пров. Монгольському м. Харкова, де помітив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , у якої на шиї висів золотий ланцюжок.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка, належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переконавшись, шо на вулиці немає сторонніх осіб, які можуть завадити йому довести злочин до кінця, знаходячись позаду ОСОБА_5 , без застосування фізичної сили, зненацька для потерпілої, рукою схопив золотий ланцюжок та ривком зірвав його з її шиї.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь золотий ланцюжок вагою 10 грам, 585 проби, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок протиправного діяння, скоєного ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди на суму 1920 гривень 20 коп.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 14.07.2013 року, приблизно о 2 годині 40 хвилин, знаходився поблизу Основ`янського мосту, розташованого поблизу заводу ім. Шеваченка за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 99, де помітив раніше йому незнайому ОСОБА_6 , яка мала при собі жіночу сумку.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що на вулиці немає сторонніх осіб, які можуть завадити йому довести злочин до кінця, знаходячись позаду ОСОБА_6 , без застосування фізичної сили, зненацька для потерпілої, схопив рукою її сумку, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляла, та вирвав її з рук останньої.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, а саме: сумку, у якій знаходились мобільний телефон «Nokia 500», вартістю 485 гривень 43 коп., мобільний телефон «Sony Erricson К-750», вартість якого визначити не виявилось за можливе, та грошові кошти в сумі 300 гривень, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 785 гривні 43 коп.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Надалі ОСОБА_4 10.07.2014 року, приблизно об 17 годині 50 хвилин, знаходився поблизу будинку № 29 по вул. Академіка Богомольця м. Харкова, де помітив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , у якої на шиї був золотий ланцюжок.

Саме в той час, коли вона входила до під`їзду зазначеного будинку, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що поблизу немає сторонніх осіб, які можуть завадити йому довести злочин до кінця, знаходячись позаду ОСОБА_7 , без застосування фізичної сили, ривком намагався зірвати з шиї останньої її золотий ланцюжок із хрестиком. Оскільки золотий ланцюжок йому зірвати не вдалося, то він, бажаючи довести злочин до кінця, спочатку зажадав від потерпілої, щоб вона не поверталась до нього обличчям, а потім розстебнув ланцюжок руками, зняв його з її шиї. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, оголосив вимогу ОСОБА_8 , щоб вона віддала йому гаманець. У відповідь на це потерпіла ОСОБА_7 , усвідомлюючи фізичну перевагу нападника та можливість застосування до неї фізичного впливу у разі невиконання нею вимог, була змушена віддати ОСОБА_9 свій гаманець, який для неї матеріальної цінності не представляв, але в ньому знаходились грошові кошти в сумі 380 гривень.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно потерпілої, а саме: золотий ланцюжок вагою 9 грамів 585 проби, вартістю 2557 гривень, золотий хрестик вагою 2 грами 585 проби, вартістю 568 гривень 42 копійки та грошові кошти в сумі 380 гривень, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3505 гривень 42 копійки, з яких 3125 гривень 42 коп. вартість виробів із золота, а також грошові кошти в сумі 380 гривень.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, 28.10.2014 року, приблизно об 11 годині 15 хвилин, ОСОБА_9 знаходився поблизу будинку № 18 по вул. Селянській м. Харкова, де помітив раніше невідому йому ОСОБА_10 , у якої на шиї були золоті ланцюжок з хрестиком.

Саме в той час, коли вона заходила у під`їзд вказаного будинку, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме прикрас із золота, належних ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що поблизу немає сторонніх осіб, які можуть завадити йому довести злочин до кінця, знаходячись позаду ОСОБА_10 , без застосування фізичної сили, зненацька для потерпілої, схопив рукою золотий ланцюжок з хрестиком та зірвав їх з шиї потерпілої.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь золотий ланцюжок вагою 20 грам, 585 проби, вартістю 5875 гривень 20 коп. та золотий хрестик вагою 10 грамів 585 проби, вартістю 2937 гривень 60 коп., з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 8812 гривень 80 коп.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, 22.12.2014 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходився поблизу будинку № 1 по вул. Червоножовтнева м. Харкова, де помітив раніше незнайому йому ОСОБА_11 , яка мала при собі жіночу сумку.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме жіночої сумки разом з її вмістом, яка належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переконавшись, шо поблизу немає сторонніх осіб, які можуть завадити йому довести злочин до кінця, знаходячись позаду ОСОБА_11 , зненацька для потерпілої, вирвав із рук останньої її жіночу сумку, яка для неї матеріальної цінності не представляє, із вмістимими в ній особистими речами потерпілої та грошовими коштами.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, а саме : сумку, у якій знаходились мобільний телефон «Fly Ezzy Flip», вартістю 270 гривень, гаманець, флешка та окуляри, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють, грошові кошти в сумі 200 гривень, а також банківські картки, паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення та посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_11 та плеєр моделі «Трансфет» вартість якого, визначити не виявилось за можливе, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 470 гривень, з яких 270 гривень, вартість мобільного телефону «Fly Ezzy Flip» та грошові кошти в сумі 200 гривень.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, 25.07.2015 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 3 у пров. Маргариновому м. Харкова, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_12 , у якої на шиї був золотий ланцюжок.

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка, який належав ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що на вулиці немає сторонніх осіб, які можуть завадити йому довести злочин до кінця, підійшов до ОСОБА_12 , та без застосування фізичної сили, зненацька для потерпілої, рукою схопив золотий ланцюжок та ривком зірвав його з шиї останньої.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь золотий ланцюжок вагою 10 грам, 585 проби, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 4899 гривень 07 коп., що складається з вартості вищезазначеного золотого ланцюжка.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та пояснив як скоїв їх при вищезазначених обставинах. Висновки судово-товарознавчих експертиз ОСОБА_4 не оспорював.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримав і прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий; неодружений; не працює; має постійне місце проживання та реєстрації; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєних злочинів, пом`якшуючу покарання обставину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

При цьому, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових злочинів, та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому є неможливе без реального відбування покарання у місцях позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було засуджено 06.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, та частина злочинів, що є предметом даного судового розгляду була скоєна ОСОБА_4 до постановлення вказаного вироку, а частина після цього, суд остаточне покарання ОСОБА_4 призначає за правилами ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, а покарання йому призначається у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за епізодами відкритого викрадення чужого майна від 22.06.2013 року та 14.07.2013 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.03.2014 року, більш суворим за цим вироком, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за епізодами відкритого викрадення чужого майна від 10.07.2014 року, 28.10.2014 року, 22.12.2014 року та 25.07.2015 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.03.2014 року, з урахуванням його визначення за цим вироком в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 29.10.2015 року.

Процесуальні витрати в сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 26 коп. на залучення експертів стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області №0005, код доходів 24060300, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова.

Процесуальні витрати в сумі 307 (триста сім) грн. 50 коп. на залучення експертів стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а, код ЄДРПОУ 2883133).

До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення направити потерпілим.

Суддя ОСОБА_1