Козелецький районний суд Чернігівської області
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2010 року Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Іванюк Т.І.,

при секретарі Ткаченко Н.В.,

за участю: прокурора Авраменко А.А., потерпілої ОСОБА_1Г,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець Чернігівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше згідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудний ОСОБА_2 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Цей злочин підсудним вчинений за таких обставин:

згідно виконавчого листа № 2-940 Козелецького районного суду від 30 листопада 2006 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в твердій грошовій сумі по двісті гривень щомісячно, починаючи з 04.10.2006 року і до 6 червня 2011, до закінчення навчання. Крім того відповідно до виконавчого листа від 2 жовтня 2006 року із ОСОБА_2 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з 07.09.2006 року і продовжувати до його повноліття. ОСОБА_2 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, внаслідок чого виникла загальна заборгованість зі сплати аліментів: на повнолітнього сина ОСОБА_3 за період з 04.10.2006 року по 15.11.2009 року становить 7 486 грн. 66 коп., а на неповнолітнього сина ОСОБА_4 за період з з 07.09.2006 року по 15.11.2009 року становить 9 433 грн. 33 коп. Загальна заборгованість по аліментам на двох дітей становить 16 919 грн. 99 грн.

Винуватість підсудного у вчиненні злочину підтверджується такими доказами:

підсудний ОСОБА_2 показав, що згідно рішення суду повинен сплачувати аліменти на утримання дітей. Оскільки не працевлаштувався і заробітку не мав, то аліменти на утримання дітей не сплачував. На даний час має намір працевлаштуватися та сплатити заборгованість. Висловив щире каяття у скоєному.

потерпіла ОСОБА_1 під час судового засідання показала, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання дітей, але не сплачував. Іншої матеріальної допомоги на утримання дітей також не надавав.

Під час судового засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що проживає разом з матірю ОСОБА_1 та братом ОСОБА_6. Його батько ОСОБА_2 ніякої матеріальної допомоги матері не надає та аліменти не сплачує.

Під час досудового слідства неповнолітній свідок ОСОБА_6 дав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_5 (а.с. 38 )

Свідок ОСОБА_7 під час досудового слідства показав, що проживає у одному будинку разом з ОСОБА_2 Останній ніде не працює і заробляє на життя тимчасовими заробітками. Стосунків із своїми дітьми ОСОБА_6 та Федором не підтримує. (а.с. 40 )

Винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину підтверджується також іншими доказами:

●виконавчим листом № 2-940/2006 р. від 30 листопада 2006 року, виданого Козелецьким районним судом Чернігівської області (а.с. 7);

●виконавчим листом № 2-849/2006 р. від 2 жовтня 2006 року виданого Козелецьким районним судом Чернігівської області (а.с. 14);

●розрахунками заборгованості по аліментам (а.с. 8-11, 15-18).

Оцінюючи зібрані у кримінальній справі докази в їх сукупності, суд вважає доказаним, що ОСОБА_2 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Тому, дії підсудного ОСОБА_2 кваліфікувати за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує визнання вини та щире каяття у скоєному і визнає дані обставини такими, що помякшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2 не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який будучи працездатним ніде не працює, і вважає необхідним призначити ОСОБА_2 покарання, що передбачене санкцією частини 1 статті 164 КК України у вигляді обмеження волі, але із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробовуванням із іспитовим строком, оскільки його вправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 323 і 324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1-го (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рок.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя :