Справа № 495/6492/14-к
УХВАЛА
про зміну запобіжного заходу

24.04.2015 м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002649 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ст.185 ч.1, 194ч.2, 296ч.1 КК України.

ВСТАНОВИВ :

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області находиться обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0002649 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ст.185 ч.1, 194ч.2, 296ч.1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт, вказуючи, що за станом здоров`я він не може знаходиться під вартою, тому що потребує лікування, яке у умовах слідчого ізолятора проходити не може, вказуючи, що згідно довідки начальника МСЧ Ізмаїльського слідчого ізолятора він потребує консультації лікаря-офтальмолога з проведенням необхідних досліджень, проведення реоєнцефалографії та проходження лікування в спеціалізованих закладах МОЗ, що в умовах СІЗО не є можливим, крім того на його утриманні знаходяться 2 неповнолітніх дітей, старі батьки та батько інвалід, в разі відмови йому у зміні запобіжного заходу він буде скаржитися до обласної прокуратури, Генеральної прокуратури та до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Прокурор заперечував про проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 проти зміни запобіжного заходу, вказуючи, що до ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні спочатку була обрана міра запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту, але обвинувачений ОСОБА_6 обов`язки порушив та переховувався від органів досудового розслідування та суду, вчинив інші кримінальні правопорушення, тому йому був змінений запобіжній захід з домашнього арешту на тримання під вартою, вважає, що не має підстав для його зміни, тому що ризики які були так і залишилися, ОСОБА_6 знаходячись під домашнім арештом знову буде переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала думку прокурора та заперечували проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, вказуючи що підстави для задоволення його клопотання відсутні. В частині оскарження відмови суду про задоволення його клопотання про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт до обласної прокуратури, Генеральної прокуратури та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, вважає тиском на суд.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання підзахисного ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт, вказуючи, що на його утриманні знаходяться 2 неповнолітніх дітей, перестарілі батьки та батько інвалід і згідно довідки начальника МСЧ Ізмаїльського слідчого ізолятора він потребує лікування, яке не може отримати в умовах слідчого ізолятора.

Суд, дослідивши обвинувальний акт з додатками, вислухав думку учасників кримінального провадження, враховуючи положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, та матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченому ОСОБА_6 під час розгляду справи, тому що знаходячись на досудовому розслідуванні під домашнім арештом, обвинувачений ОСОБА_6 порушив свої обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді та переховувався від органів досудового розслідування та суду, вчинив інші кримінальні правопорушення, що ОСОБА_6 потребує консультації лікаря офтальмолога з проведенням необхідних досліджень, проведення реоєнцефалографії та проходження лікування в спеціалізованих закладах МОЗ, що в умовах слідчого ізолятора не є можливим, суд приходить до висновку, що в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 слід відмовити, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 згідно довідки начальника МСЧ Ізмаїльського слідчого ізолятора дійсно проходить лікування в умовах слідчого ізолятора, що підтвердили лікар терапевт та лікар невропатолог, потребує консультації лікаря-офтальмолога з проведенням необхідних досліджень та проведення реоєнцефалографії, однак висновку про те, що ОСОБА_6 не може знаходиться в слідчому ізоляторі відсутні, тому суд приходить до висновку, що в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.

Керуючись ст. ст.42, 177-178,183,194, 372 КПК України, суд
Ухвалив:

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити .

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя: