Справа№1-325/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі

головуючого судді: Шипова І. М.

при секретарі Крохмальна Л. В.

з участю прокурора Лиштван А.Д.,

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_2, 10.11.1967р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого в силу ст.89 КК України, мешкаючого в м. Чернігів, вул. Червона 34 «А» - за ст.122 ч.1 КК України,

Встановив:

21.11.2010 року, близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_2, знаходячись біля буд.64 по вул.. Довга м. Чернігова в ході сварки, на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_3 наніс один удар головою в область обличчя останньої, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку, котрі виникли від дії тупих предметів і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя, понад 21 день, та тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носа без зміщення, синця та забиття мяких тканин обличчя, котрі виникли від дії тупого предмету, могли утворитись 21.11.2010 року і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Допитаний в суді, в якості підсудного ОСОБА_2 вину в предявленому обвинуваченні не визнав та показав, що він 21.11.2010 року зустрів свою сусідку на вулиці, вона була з донькою та вигулювала свою собаку. Вона стала на нього сваритись, а коли він проходив повз неї, то зачепився, та випадково вдарився головою в область голови ОСОБА_3. Після цього він відразу пішов додому. Ніякого умислу бити ОСОБА_3 у нього не було.

Таку поведінку підсудного суд оцінює критично, як природну захисну реакцію на предявлене обвинувачення з метою уникнути покарання за вчинений злочин, заплутати суд та перешкодити встановленню істині у справі. Крім того покази підсудного не відповідають дійсності, обставинам справи, характеру скоєного злочину, повністю спростовуються показами потерпілої, свідків та матеріалами справи, а саме:

Потерпіла ОСОБА_3 показала, що вона разом з донькою вигулювала собаку. Коли вони повертались додому то неподалік від двору до них підійшов ОСОБА_2. Вона зробила йому зауваження про його непристойну поведінку щодо зазирання у вікна будинку. Відразу після цього ОСОБА_2 підійшов до неї та взявши її за плечі наніс на її думку декілька ударів головою їй в обличчя. Від удару вона почула тріск кісток, та у неї з носу пішла кров. Донька перелякалась та вони пішли додому. ОСОБА_2 її відштовхнув та пішов геть. Просить задовольнити її позовні вимоги, оскільки вона лікувалась, та їй заподіяно моральних страждань у вигляді фізичного болю, вона докладала додаткових зусиль по налагодженню свого життя.

Свідок ОСОБА_4 показала, що вона гуляла зі своєю мамою на вулиці. Потім вона побачила ОСОБА_2, до якого з зауваженнями звернулась її матір. ОСОБА_2 відразу підійшов до неї та взявши за плечі вдарив головою в обличчя, після чого відштовхнув її та пішов геть. Вона побачила кров з носа у мами, та вони пішли додому.

Свідок ОСОБА_5 показав, що він проходив по вулиці Довга 21.11.2010 року. при цьому він звернув увагу, що на вулиці на відстані близько 25-30 метрів від нього стоять дві жінки та чоловік. Потім він побачив, як чоловік наніс удар головою одній жінці та відштовхнувши її пішов. Потім з двору вийшов чоловік, як він потім зрозумів, то був чоловік потерпілої.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_6, який повідомив, що він особисто не бачив як відбувся конфлікт між його сином та ОСОБА_4, однак вважає, що його сина оговорюють.

Також суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_7, який повідомив, що підвіз до дому ОСОБА_6 та бачив, як той проходячи повз двох жінок зачепився та трохи не впав. ОСОБА_6 зачепився від жінок на відстані 1-2 метрів. Самого удару чи контакту між ОСОБА_6 та жінками чи жінкою він не бачив.

Крім показів потерпілої, та свідків вина підсудного повністю доведена;

- протоколом очної ставки між ОСОБА_2В, та ОСОБА_3 в ході якої потерпіла розповіла про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень (а.с.56-57)

- висновком комісійної судово-медичної експертизи в якій вказано, що у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку, котрі виникли від дії тупих предметів, могли утворитись 21.11.2010р. і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоровя, понад 21 день. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носа без зміщення, синця та забиття мяких тканин обличчя, котрі виникли від дії тупого предмету, могли утворитись 21.11.2010р. і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3, вони могли утворитись внаслідок нанесення одного удару головою нападника в область носу. В виявлених тілесних ушкодженнях індивідуальні ознаки травмуючого предмету не відобразились. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, вони могли утворитись за обставин на які вказує потерпіла, тобто від нанесення удару головою нападника в область носу потерпілої. Зазначені вище тілесні ушкодження у потерпілої не могли утворитись за обставин на які вказує нападник, тобто в результаті дотичного удару в область голови потерпілої (а.с.96-101)

Аналізуючи викладені докази суд приходить до висновку, що дії підсудного, які виразились в умисному спричиненні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості ОСОБА_3, підлягають кваліфікації за ст.122 ч.1 КК України.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність підсудного, судом не виявлено.

Суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 повинні бути стягнуті в повному обсязі витрати, повязані з лікуванням потерпілої в сумі 2239 грн. 14 коп. - на користь місцевого бюджету з якого фінансується лікувальний заклад.

Цивільний позов ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 1203 грн. 33 коп., підлягає задоволенню, оскільки матеріальні витрати підтверджені копіями фіскальних чеків на оплату вартості медикаментів (а.с.108-109).

Стосовно моральної шкоди, то суд вважає, що потерпілій вона завдана, так як вона докладала додаткових зусиль по відновленню свого здоровя, отримала тілесні ушкодження, які потягли за собою больові відчуття, але її сума в розмірі 50000 грн. належним чином не обґрунтована, докази завдання шкоди саме в такому розмірі не надані, на думку суду, з урахуванням всіх обставин даної справи, з підсудного на користь потерпілої слід стягнути 10000 грн. моральної шкоди, оскільки моральна шкода не може слугувати для збагачення.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, враховуючи особу підсудного, те що він не судимий в силу ст.89 КК України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його характеристику яка є позитивною, його вік, стан здоровя, матеріальний та сімейний стан, і виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку, що покарання підсудному може бути призначене не повязане з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним по ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання, встановивши випробування строком на два роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_2 періодично зявлятись в органи кримінально-виконавчої системи і повідомляти про зміну місця мешкання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фінансового управління Чернігівської міської ради р/р 0002 УДК в Чернігівській області МФО 853592, код 22825965 2239 грн. 14 коп. витрат на лікування потерпілої ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1203 грн. 33 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця мешкання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М. Шипов