Провадження № -
Справа № 11-146/2010 Головуючий в 1-й інстанції Леванчук А.О.
Категорія: ч.2 ст.272 КК України Доповідач Козачок С. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2010 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючої судді Дуфнік Л.М.

суддів Козачка С.В., Матущака М.С.

з участю прокурора Марцинкевича С.А.

захисника ОСОБА_1

представника потерпілих ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника цивільного відповідача ОСОБА_6

цивільного відповідача ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2009 року.

Цим вироком ОСОБА_9,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого водієм машиністом автокрана ТзОВ „Алісбуд, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого;

засуджено за ч.2 ст.272 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права виконання робіт з підвищеною небезпекою на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Запобіжний захід підписка про невиїзд.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.81 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 20 000 грн. моральної шкоди кожному та 2 931 грн. витрат на поховання.

В цивільному позові потерпілих ОСОБА_3 у своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ТзОВ „Алісбуд та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання відмовлено.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_3 у своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ТзОВ „Алісбуд та ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого залишено без розгляду.

За вироком суду, ОСОБА_9 24 червня 2009 року біля 17 год. по закінченню робочого дня на будівництві по Проспекту Миру 101/2, що здійснює ТзОВ „Алісбуд, самовільно поїхав автомобільним краном КТА-25, на шасі автомобіля КАМАЗ-55111, на приватний будівельний обєкт ОСОБА_7 за адресою вул. Гуменюка, 2/5 м. Хмельницького, з метою проведення розвантажувальних робіт. Під час виконання вантажно розвантажувальних робіт допустив грубі порушення правил безпеки з підвищеною небезпекою на будівельному обєкті, що призвело до падіння крана, внаслідок чого був смертельно травмований ОСОБА_10

В апеляційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просить в частині цивільного позову вирок суду змінити, стягнути з ТзОВ „Алісбуд та ОСОБА_7 на користь:

- ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 625 грн. платежів щомісячно довічно;

- ОСОБА_8 в особі його матері ОСОБА_3 по 625 грн. щомісячно до досягненням ним 18 - річного віку;

- ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 80 000 грн., оскільки визначена сума відшкодування моральної шкоди, яка стягнена лише з ОСОБА_11 не відповідає ступеню перенесених потерпілими моральних страждань і не ґрунтується на вимогах закону, згідно із яким матеріальну відповідальність мають нести, як власник джерела підвищеної небезпеки в особі ТзОВ „Алісбуд, так і замовник робіт де був смертельно травмований потерпілий громадянин ОСОБА_7

Крім того, залишаючи позов про стягнення щомісячних платежів у звязку із втратою годувальника без розгляду, місцевий суд не прийняв передбачених законом заходів щодо його розгляду по суті, питання про забезпечення позову в цій частині не зясував.

Із змісту апеляції представник потерпілих ставить питання про скасування вироку суду в частині цивільного позову, що підтвердив у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи потерпілих і їх представника на підтримку апеляції, міркування прокурора про обґрунтованість таких, думку засудженого і його адвоката, цивільного відповідача і представника цивільного відповідача, що просили судову інстанцію винести законне рішення, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає її обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню.

Висновки місцевого суду, про винність ОСОБА_9 у порушенні правил безпеки під час виконання роботи з підвищеною небезпекою в результаті якої був смертельно травмований громадянин ОСОБА_10 ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених в судовому засіданні доказах.

Неправомірним діям ОСОБА_9 дана належна оцінка, кваліфікація його злочинних дій за ст. 272 ч.2 КК України сумніву не викликає.

Призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і за своїм розміром є достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів.

При цьому з достатньою повнотою взяті до уваги дані, що позитивно характеризують засудженого.

Разом з тим, вирок суду в частині цивільного позову ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ТзОВ „Алісбуд, ОСОБА_7 про стягнення матеріального відшкодування, матеріальних збитків та платежів у звязку із втратою годувальника підлягає скасуванню.

До такого висновку колегія суддів прийшла із погляду на ту обставину, що місцевий суд відмовляючи у позові та залишивши частину позову без розгляду не навів переконливих мотивів прийняття такого рішення і жодних дій для витребування доказів необхідних для вирішення позову не вжив.

Не дано належної юридичної оцінки і діям замовника робіт - ОСОБА_7, який підрядив засудженого на виконання робіт із підвищеною небезпекою в результаті яких був смертельно травмований ОСОБА_10

Між тим, у відповідності до диспозиції ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Тому місцевий суд при розгляді цивільного позову мав би ці вимоги врахувати або відхилити.

Крім того, суд не дав жодної оцінки тому факту, що засуджений ОСОБА_9 перебував з ТзОВ „Алісбуд у трудових стосунках, що автокран, який він використовував є власністю вказаного ТзОВ, керівництво якого не забезпечило його зберігання та охорону.

Як видно із матеріалів справи, засудженому був виданий „місячний шляховий лист, що сприяло заволодінню ним автокраном, використання його за власним розсудом поза робочого часу та за межами будівельного майданчика.

При розгляді позову місцевому суду належало б врахувати, що згідно із вимогами ст. 1187 ЦК України якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом сприяла недбалість його власника (володільця), шкода завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується спільно у частині, яка визначається судом.

Оскільки питання про солідарну відповідальність всіх названих відповідачів з достатньою повнотою суд не зясував, при новому судовому розгляді із врахуванням конкретних обставин справи та ступеню встановленої вини кожного, цей недолік необхідно усунути, а після чого прийняти законне і обґрунтоване рішення, мотивуючи його відповідно до вимог закону.

Вирок суду в частині цивільного позову про моральне відшкодування і матеріальні збитки щодо ОСОБА_9, із наведених підстав підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 374 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляцію представника потерпілих ОСОБА_2 задоволити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2009 року в частині цивільного позову ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_9, ТзОВ „Алісбуд, ОСОБА_7 про стягнення морального відшкодування матеріальних збитків та щомісячних платежів довічно - скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суддів, в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду С.В. Козачок