г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3752/15-к
Номер провадження 1-кп/213/356/15
У Х В А Л А
Іменем України
09 листопада 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування за № 0001122, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Незабудіно Солонянського р-ну Дніпропетровської обл., прож. АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватись та чинити тиск на свідків, потерпілого.

Захисники та обвинувачений в судовому засіданні просили обрати менш тяжкий запобіжний захід, та не продовжувати тримання під вартою. Зазначили, що обвинувачений не буде переховуватись, має житло, не буде чинити тиск на свідків та потерпілого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме за ст. 121 ч.2 КК України передбачене покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Злочин відноситься до умисних тяжких злочинів. Підозрюваний раніше не судимий. Він не працює, не одружений, дітей не має. Суд враховує вік та стан здоров,я обвинуваченого, що не є особою похилого віку, на стан здоров,я не скаржився. Перебуває під вартою 4 місяці. Має місце реєстрації та проживання. Відповідно до обвинувального акту вину не визнає, активно не сприяв слідству, пом,якшуючих обставин не вказано. Суду не доведено наявності стійких соціальних зв,язків.

Відповідно до Постанови ПВССУ від 19.12.2014р., при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу має враховуватись поведінка обвинуваченого та його соціальні зв,язки. Суду не доведено наявності тісних соціальних зв,язків, які б спростували ризик переховування, поведінка обвинуваченого така, що він не сприяв слідству.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Суду доведено, що існує ризик впливу на свідків, оскільки обвинувачується у вчинення тяжкого злочину пов,язаного із насильством, наявними характеризуючими матеріалами обвинуваченого даний ризик не спростовується. На даний час свідки по справі не допитані в суді. Існує ризик переховування від суду, оскільки відсутні тісні соціальні зв,язки, його ніщо не тримає в цьому місці. Обвинувачений був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, тобто добровільно до міліції не з,явився, був розшуканий в результаті оперативних заходів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин. Суд вважає, що з урахуванням існування зазначених вище ризиків, в даному випадку необхідний є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, наявні підстави "проти" звільнення, тобто "за" тримання під вартою.

Суд зазначає, що всі ризики продовжують існувати, та не дають підстави для зміни запобіжного заходу.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м,яких запобіжних заходів.

Застосуванні більш м,яких запобіжних заходів на даній стадії недоцільне, та не буде запобігати зазначеним ризикам.

Таким чином клопотання прокурора підлягає задоволенню, а запобіжний захід продовженню, а клопотання захисту щодо обрання менш тяжкого запобіжного заходу - слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 22,176,177, 181.183, 314-316,343,371,372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити, клопотання сторони захисту залишити без задоволення.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто до 07 січня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1