Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/3058/15-к
№ провадження 1-кп/541/237/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, працюючої директором департаменту ТОВ «Таргет Інженірінг», мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
в с т а н о в и в :
04 серпня 2015 року близько 11 години 50 хвилин ОСОБА_7 керувала автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Миргороді по вулиці Гоголя, в напрямку вулиці Київської.

В цей же час, по вулиці Київській в напрямку вулиці Гоголя ОСОБА_5 керував автомобілем «RENAULT KANGOO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку вулиці Гоголя.

При перетині перехрестя нерівнозначних доріг, а саме вулиць Гоголя-Київської водій автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , допустила порушення вимог п.п. 10.1, 16.11 та 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які передбачають: п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.16.11 ПДР, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; п.2.1 розділу 33 ПДР «Дати дорогу» Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Водій автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 перед зміною напрямку руху не переконалася в безпеці свого маневру та при виїзді з другорядної дороги не надала дорогу водію автомобіля «RENAULT KANGOO» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 , що рухався по головній дорозі, чим створила небезпеку його руху та допустила зіткнення з керованим ним транспортним засобом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому 3-го ребра зліва, забійних саден лівої верхньої кінцівки, які за висновком судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я та не були небезпечними для життя в момент спричинення.

Свою вину в інкримінованому йому діянні обвинувачена ОСОБА_7 визнала. Пояснила, що дійсно 04.08.2015 року вона керувала автомобілем в м. Миргороді по вул. Гоголя та за обставин зазначених в обвинувальному акті допустила ДТП з автомобілем, під керуванням потерпілого. У вчиненому щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 04.08.2015 року він керував автомобілем по вулиці Київській, тобто по головній дорозі, в напрямку вулиці Гоголя. На перехресті відчув удар в свій автомобіль. Автомобіль перекинуло. Йому допомогли вийти з автомобіля та викликали швидку допомогу.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою ОСОБА_7 змісту фактичних обставин справи, у вчиненні яких вона обвинувачується, та положень ст. 349 КПК України, не маючи сумнівів у добровільності та істинності її позиції в судовому засіданні, де вона визнала свою вину у вчиненні злочину, що їй інкримінується, суд приймає їх до уваги як такі, що відповідають дійсності без повного дослідження всіх доказів по справі, визнавши, згідно ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням характеризуючих обвинувачену матеріалів.

Таким чином, перевіривши докази по справі та проаналізувавши їх, суд приходить до висновку про те, що протиправні дії ОСОБА_7 , які проявилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, слід кваліфікувати по ст. 286 ч.1 КК України.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_7 відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд в порядку ст. 66 КК України визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування заподіяної потерпілому шкоди.

При призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, його наслідки у вигляді травмування іншої особи, характер допущених нею порушень Правил дорожнього руху та її ставлення до цих порушень, обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка має постійне місце проживання за яким характеризується виключно позитивно, працює і по характеру виконуваної роботи потребує використання транспортного засобу, раніше не засуджувалася, має на своєму утриманні неповнолітню дитину.

За таких обставин, суд приходить до переконання про можливість призначення обвинуваченій такого покарання, як штраф без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора про відшкодування втрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, підлягає до задоволення, як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Речовим доказом по справі: автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA» реєстраційний номер НОМЕР_1 який знаходиться на зберіганні у обвинуваченої ОСОБА_7 , дозволити обвинуваченій розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Речовим доказом по справі: автомобілем «RENAULT KANGOO», який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Керуючись ст.ст. 349; 368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень), без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов прокурора Миргородської міжрайонної прокуратури задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Фінансового управління Миргородської райдержадміністрації 1038 грн. 72 коп. (одну тисячу тридцять вісім гривень сімдесят дві копійки ) витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Речовим доказом по справі: автомобілем «SUZUKI GRAND VITARA» реєстраційний номер НОМЕР_1 який знаходиться на зберіганні у засудженої ОСОБА_7 , дозволити засудженій розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Речовим доказом по справі: автомобілем «RENAULT KANGOO», який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Процесуальні витрати по справі в сумі 2273,66 грн. (дві тисячі двісті сімдесят три гривні шістдесят шість копійок), які пов`язані із залученням експерта, стягнути із ОСОБА_7 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_8