ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/189/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
бвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 16.01.2003 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 08.06.2006 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 17.01.2011 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 01.04.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі, 13.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у виді 2 років 6 місяців обмеження волі,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 09.05.2015 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», розташованому за адресою: м. Київ, пр-кт Григоренка, 40, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгових полиць та сховав у власну сумку, яка знаходилась у нього на плечі, чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме:

- батарейки Duracell MN21 BLN 01x10 в кількості 5 штук, на загальну суму 200 грн. 42 коп. без ПДВ (240 грн. 50 коп. з ПДВ); - батарейки Duracell MN27 BLN 01x10 в кількості 19 штук на загальну суму 1018 грн. 08 коп. без ПДВ (1221 грн. 70 коп. з ПДВ). Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , направився до відділу одягу, де взявши толстовку чоловічу F641281, колір блакитний, вартістю 374 грн. 17 коп. без ПДВ (449 грн. 00 коп. з ПДВ), зайшов з нею до примірочної та одягнувши її під куртку, направився до каси.

Далі, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадений товар, не розрахувавшись на касі, пройшов касову зону та направився до виходу із магазину, однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений біля виходу із приміщення магазину «Епіцентр» по проспекту Григоренка, 40 в м. Києві працівниками охорони гіпермаркету. Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, при обставинах викладених у обвинувальному акті.

Також обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, при якому особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, вчинений повторно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів. Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення та перевихавання не став, на маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному опсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, із врахуванням положень ст.68 КК України, і на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів слід призначити враховуючи вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2015 року, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,- З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, із врахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2015 року у виді 3 років обмеження волі.

Речові докази 24 батарейки та 1 толстовку залишити за належністю. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: