Криничанський районний суд Дніпропетровської області
№ 1-24/11
И М Е Н Е М У К Р А И Н Ы
21 лютого 2011 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої суддї ОСОБА_1,
при секретарі Кучер Г.Ю.,
за участю прокурора Ціватого М.В.,
розглянувши і відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Кринички кримінальну справу у відношенні
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, фізочної особи-підприємця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим ІНФОРМАЦІЯ_4,
о б в и н у в а ч е н о г о за ч.1 ст.172 КК України, -
Підсудний ОСОБА_3, будучи зареестрованим з 21 вересня 2005 року Криничанською районною державною адмістрацією Дніпропетровської області як фізична особа-підприємець, отримав право на здійснення підприємницької діяльності і в процесі її здійснення з серпня 2010 року до 25 вересня 2010 року, фактично використовуючи найману працю громадян, грубо порушив законодавство про працю, а саме: ст.2 КЗпП України та ст.1 Закону України Про пенсійне забезпечення, згідно яких працівники мають право на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості. Аналогічні положення передбачені ст.256 КЗпП України.; ст.46 Конституції України, у відповідності до якої громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової чи тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій , а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними; ст.24 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка вказує на те, що страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, за який щомісячно сплачує страхові внески на суму не меншу, ніж мінімальний страховий внесок; ст.21 КЗпП України зазначає, що трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін, а згідно ч.ч.3, 4 ст.24 КЗпП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи; ст. 24-1 КЗпП України , у відповідності до якої у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державник службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.
Однак, фізична особа-підприємець ОСОБА_3, в порушення вказаних вимог трудового та пенсійного законодавства, а також іншого законодавства про соціальний захист працівників підприємств, установ та організацій, фактично використовуючи найману працю громадян, з метою здійснення своєї підприємницької діяльності та отримання прибутку, здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов'язки, тобто будучи, посадовою особою, в чиї обов'язки входить нарахування та виплата працівникам заробітної плати і відрахування 13 повного обсягу виплачених сум заробітної плати страхових внесків до фонду загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та інших державних пільгових фондів соціального страхування, прийнявши у серпні 2010 року на посади різноробочих свого підприємства, що здійснює діяльність по вул.Центральній,1а і с.Підгірне Криничанського району громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, допустивши останніх до виконання робіт з серпня 2010 року по 25 вересня 2010 року, діючи умисно, письмового трудового договору з вказаними особами не уклав, не оформив відповідно до вимог трудового законодавства їх трудових книжок, і в указаний період, виплачуючи вказаним особам заробітну плату в розмірі 500 грн. кожному, не нараховував та не перераховував з неї відрахувань до органів державного пенсійного і соціального страхування, чим допустив грубе порушення трудових прав ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позбавивши останніх, гарантованого Конституцією України та законами України права на пенсійне забезпечення за фактично відпрацьований час і соціальний захист, передбачений діючим законодавством України.
Підсудний ОСОБА_3 свою вину визнав і суду показав, що з 2005 року являється приватним підприємцем і займається вирощуванням сільськогосподарських культур, їх переробкою та реалізацією. У продовж серпня-вересня 2010 року у нього на погрузці зерна працювали ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Трудових договорів у письмовій формі з ними він не укладав, їх не реєстрував, записи до трудових книжок про працевлаштування не вносив.
Вина підсудного також підтверджується показаннями потерпілих і свідків.
Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що з середини серпня 2010 року він працював різноробочим у ОСОБА_3: фасував у мішки сільськогосподарську продукцію та грузив їх на автомобілі, за що отримав від підсудного ОСОБА_3 всього 500 грн. Трудового договору з ОСОБА_3 він не укладав, у його трудовій книжці ніяких записів про працевлаштування у ПП Гайду зроблено не було /а.с.26,27/.
Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що з середини серпня 2010 року він працював різноробочим у ОСОБА_3: фасував у мішки сільськогосподарську продукцію та грузив їх на автомобілі, за що отримав від підсудного ОСОБА_3 всього 500 грн. Трудового договору з ОСОБА_3 він не укладав, у його трудовій книжці ніяких записів про працевлаштування у ПП Гайду зроблено не було /а.с.33,34/.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що його син потерпілий ОСОБА_4 впродовж серпня-вересня 2010 року працював різноробочим у приватного підприємця ОСОБА_3 Трудового договору між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено не було, запис в трудовій книжці його сина про працевлаштування у ПП Гайду відсутній /а.с.62-64/.
Вина підсудного також підтверджується: свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 серії ВОО № 659186 /а.с.15/, свідоцтвом про сплату єдиного податку серії з № 471884 від 14 грудня 2009 року, виданим субту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_3 /а.с.13/, інформацією, наданою Криничанським центром зайнятості № 1104 від 15 листопада 2010 року, про те, що в Криничанському районному центрі зайнятості станом на 25 вересня 2010 року трудові договори між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 не зареєстровані /а.с.76/, інформацією наданою Криничанською МДШ № 6610/9/17 від 13 жовтня 2010 року, про те, що трудові договори між субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 (ід.№ НОМЕР_1), який проживав ІНФОРМАЦІЯ_5, та: ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в податковій інспекції не реєструвалися. Інформащя визначена п.п.б п.19.2 ст.19 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб№ 889 від 22 травня 2003 року до Криничанської МДПІ на даного громадянина не надавалась /а.с.74/, інформацією, наданою управлінням Пенсійного фонду України у Криничанському районі № 2739/02-28 від 05 жовтня 2010р., про те, що трудові договори між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 в управлінні Пенсійного фонду України у Криничанському районі не були зареєстровані, страхові внески до Пенсійного фонду за даних осіб не перераховувались /а.с.70/, інформацією, наданою відділенням виконавчої дирекції ФССНВВПЗУ у м.Дшпродзержинську № 06-3615 від 05 жовтня 2010року, про те, що Розрахункова відомість про нарахування і перерахування страхових внесків га витрачання коштів ФССНВУ в 2010 році ОСОБА_3 не надавалась у зв'язку з тим, що на обліку у відділенні ВД ФССНВУ він не знаходиться /а.с.72/, інформацією, наданою Солонянською міжрайонною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення ФСС з ТВП № 13-05/634 від 12 жовтня 2010 року., про те, що станом на 12 жовтня 2010 року ФОП ОСОБА_3 в Солонянській МрВД ДОВ ФСС з ТВП як роботодавець не зареєстрований, звіти Ф4-ФСС з ТВП не надавав та страхові внески за найманих працівників не сплачував /а.с.68/.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази по справі, суд вважає доведеним, що зі сторони підсудного ОСОБА_3 мало місце грубе порушення законодавства про працю, тому його дії вірно кваліфіковані по ч.1 ст.172 КК України за ознаками грубого порушення законодавства про працю.
При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно. Обставин, які обтяжують покарання підсудного судом не встановлено. До обставин, які помякшують покарання підсудного суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Судом також враховано, що підсудний ОСОБА_3 скоїв злочин вперше, має на утриманні неповнолітніх дітей, тому суд вважає можливим застосувати до підсудного покарання у вигляді штрафу.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.172 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законнуї сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 15 діб з дня його проголошення.

Председательствующая: подпись

Вирок набрав законної сили 09 березня 2011 року.

Судья Криничанского

районного суда: ОСОБА_1