Єдиний унікальний номер 725/4779/15-к
Номер провадження 1-кп/725/197/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження за № 0001096 від 29 липня 2015 року з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КПК України за наступних обставин.

Так, на початку липня 2015 року ОСОБА_5 , знаходячись в своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , завідомо знаючи, що придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність, не маючи передбаченого наказом МВС України №622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» дозволу, придбав шляхом знахідки обріз мисливської рушниці «Maraton», 12 калібру, заводський номер - НОМЕР_1 , що виготовлений саморобним способом шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 375 мм та видалення прикладу по шийку ложе, який згідно висновку експерта №1911-К від 14.08.2015 року є вогнепальною зброєю та патрони в кількості 2 штук, які згідно висновку експерта №1911-К від 14.08.2015 року є боєприпасами, призначеними для проведення пострілів (стрільби) з гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру, та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, продовжуючи реалізацію свого наміру, ОСОБА_5 , не маючи дозволу на носіння вогнепальної зброї, став носити зазначений предмет при собі до 28.07.2015 року, коли по вул. Архангельській в м. Чернівці, останній був зупинений співробітниками міліції, які в присутності двох понятих вилучили у нього вогнепальну зброю та боєприпаси.
Таким чином, органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час підготовчого судового розгляду між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника, 09 вересня 2015 року досягнуто і підписано угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та несе покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити зазначену угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, вказавши, щопри її укладанні дотримані норми КПК та КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Крім того, судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки не виконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами червертою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Суд переконався, що в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, виходячи із вимог ст.ст. 65 67 КК України, а також ураховуючи особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, однак неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та сприяння органу досудового розслідування у розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 09 вересня 2015 року між прокурором та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 306 грн. 90 коп.
Речові докази: обріз мисливської рушниці «Maraton», 12 калібру, заводський номер НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта №1911-К від 14.08.2015 року є вогнепальною зброєю, та патрони 16 калібру в кількості 2 штук, які згідно висновку експерта №1911-К від 14.08.2015 року є боєприпасами, та передані на зберігання до ВРЗ та КБ УМЗ Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1