Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1548/2010 Головуючий в 1 інст.: Кравченко І.М.
Категорія: розгляд подання
про умовно-дострокове
звільнення Доповідач : Жила І.Е.
У Х В А Л А

іменем України

7 грудня 2010 року м.Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді Годуна В.А.

суддів Красновский І.В., Жили І.Е.

з участю прокурора Литвиненка О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні справу за апеляцією з доповненнями засудженого ОСОБА_2 на постанову місцевого Білозерського районного суду Херсонської області від 28.07.10р.,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою відмовлено в задоволенні подання начальника Дарївської виправної колонії №10 Херсонської області про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_2, 27.08.62р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр.-на України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, засудженого: 28.05.05р. Южним міським судом Одеської області за ст.ст.263 ч.1, 194 ч.2, 70 КК України на 8 років позбавлення волі (початок строку: 29.10.04р., кінець строку: 29.10.12р.).

Відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_2 суд послався на те, що засуджений за час відбуття покарання завдані злочином збитки не відшкодовував, не сумлінно ставився до виконання своїх трудових обов'язків, що підтверджується довідкою про заробітну плату засудженого, згідно з якою, заробітна плата за 2009-2010р.р. засудженому не нараховувалась. Посилання подання на сумлінну поведінку засудженого, яка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, участь в суспільно корисній праці по благоустрою відділення і прилеглої території колонії не може розцінюватися як участь у трудовій діяльності оскільки відповідно до ст.107 ч.3 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання робіт по благоустрою колонії є обов'язок засудженого. Крім того, засуджений вчинив тяжкий злочин, за час відбування покарання не довів своє виправлення та перевиховання. При таких обставинах застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

В апеляції з доповненнями засуджений ОСОБА_2 вказує на необґрунтованість постанови суду. Так, суд не врахував, що він хворіє на туберкульоз, проте працює по впорядкуванню колонії та храму при ній. Робочих місць в колонії дуже мало, тому не всі засуджені забезпечені роботою. Просить вирішити питання щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню.

Суд допустив неправильне застосування кримінального закону, істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, невідповідність висновків, викладених у постанові, фактичним обставинам справи.

Згідно зі ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Таке звільнення може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Суд вказані вимоги закону не виконав, а тому не зясував повною мірою питання чи довів ОСОБА_2 своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Суд повно та всебічно не дослідив всіх даних про особу засудженого, не дав належної оцінки матеріалам справи, не зясував чому ОСОБА_2 не був залучений до оплатної праці у виправній колонії. Необхідність дослідження вказаних обставин була зазначена в ухвалі апеляційного суду Херсонської області від 20.07.10р., згідно з якою справа поверталась на новий судовий розгляд. Не виконання цих вказівок ухвали апеляційного суду - є згідно зі ст.368 ч.2 п.2 КПК України підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Посилання суду на невідшкодування засудженим завданих злочином збитків, як на підставу для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання являється необґрунтованими, оскільки згідно з характеристикою на засудженого (а.с.2), він через стан здоровя до роботи у промисловій зоні не залучався, тому не мав можливості заробляти гроші для відшкодування шкоди. До того ж до виправної колонії не надходили виконавчі листи про стягнення із засудженого завданої шкоди (а.с.2,5).

Доводи суду про те, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки заробітна плата засудженому не нараховувалась, а виконання ОСОБА_2 робіт по благоустрою колонії є обов'язок засудженого являються безґрунтовними.

Так, ст.118 КВК України визначає, яким чином засуджені залучаються до суспільно корисної праці. Зокрема, це праця засуджених на підприємствах, у майстернях колоній, на державних або інших форм власності підприємствах (ст.118 ч.1 КВК України), а також засуджені можуть залучатися без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством (ст.118 ч.5 КВК України).

Отже, законом передбачено, що суспільно корисна праця засуджених може бути, як оплатна, так і безоплатна. При цьому, ст.81 КК України не вимагає, що для умовно-дострокового звільнення, сумлінне ставлення до праці повинно бути лише під час виконання оплачуваних робіт.

При таких обставинах постанова суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову місцевого Білозерського районного суду Херсонської області від 28.07.10р. про відмову в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суддів.

Головуючий :

Судді :