Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

6 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000151 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Запоріжжя, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.2 ст.367 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 6 серпня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.08.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000151 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.2 ст.367 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України не зазначено місце вчинення вказаного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
_______________________________________

Справа № 11-кп/796/1734/2015
Категорія: ч.1 ст.205, ч.2 ст.367 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1 .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам закону не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в акті зазначено місце вчинення кримінальних правопорушень ДП «Ресурспостач», що у Шевченківському районі м. Києва, в якому ОСОБА_6 обіймав посаду генерального директора. До того ж, кримінальна справа щодо ОСОБА_6 вже розглядалася Шевченківським районним судом м. Києва з урахуванням місця вчинення кримінального правопорушення і 15.10.2013 року направлена на додаткове розслідування.

Звертає увагу, що положення п.5 ч.2 ст.291 КПК України не встановлює вимог до форми та обсягу обвинувачення, яке має бути сформульоване в обвинувальному акті. З огляду на викладене, обвинувачення містить в собі дані щодо елементів складу злочинів і в повній мірі відповідає кваліфікації. До того ж, обставини, що підлягають доказуванню згідно з ст.91 КПК України, повинні доводитись прокурором і досліджуватись судом, і вони можуть бути змінені прокурором за наслідками судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Як встановив суд першої інстанції, слідчий, викладаючи фактичні обставини та формулюючи обвинувачення за ч.2 ст.367 КК України, не зазначив місце вчинення обвинуваченим конкретних дій, що утворюють склад кримінального правопорушення, а також про неможливість встановлення таких обставин. Натомість, в обвинувальному акті вказано про реєстрацію ДП «Ресурспостач», посаду генерального директора якого обіймав ОСОБА_6 , у Шевченківському районі м. Києва, що не можна ототожнювати з місцем вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає, оскільки не містить даних про місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а так само про неможливість під час досудового розслідування встановити такі обставини.
Зазначення в акті про те, що ДП «Ресурспостач» зареєстроване 02.02.2006 року Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією, не можна вважати місцем вчинення кримінального правопорушення.
І, як правильно зазначено в ухвалі суду першої інстанції, такі недоліки обвинувального акту перешкоджають вирішенню питання щодо підсудності кримінального провадження.

Доводи прокурора, який стверджує, що обвинувальний акт містить дані про місцезнаходження підприємства у Шевченківському районі м. Києва, не відповідають дійсності. А посилання на те, що вказана кримінальна справа вже розглядалася Шевченківським районним судом м. Києва, взагалі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2013 року на додаткове розслідування поверталася кримінальна справа, в якій ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209, ч.2 ст.364 КК України.

Стосовно доводів прокурора про його право змінити обвинувачення в суді колегія суддів зауважує, що згідно з ст.338 КПК України прокурор має таке право, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення. На момент складання і затвердження обвинувального акта ні слідчому, ні прокурору не могло бути невідоме місцезнаходження ДП «Ресурспостач», будучи генеральним директором якого ОСОБА_6 , відповідно до висунутого обвинувачення, вчинив службову недбалість, що спричинила тяжкі наслідки. А у разі, якщо місце вчинення ОСОБА_6 діяння, яке, за висновком органу досудового розслідування, входить до об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, встановлено не було, слідчий мав вказати про це в обвинувальному акті.

Отже, доводи прокурора про відповідність обвинувального акта вимогам закону не відповідають дійсності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 6 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000151 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.2 ст.367 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9