Справа №573/1121/13-к
Номер провадження 1-кс/573/145/13
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2013 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

слідчого судді: Свиргуненко Ю. М.,

при секретарі: Федорченко Г. В.,

з участю прокурора: Яценка Д. І.,

слідчого: Максюти І. С.,

підозрюваного: ОСОБА_1,

адвоката:ОСОБА_2,

розглянувши клопотання слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3, погоджене заступником прокурора Білопільського району Сумської області ОСОБА_4, про застосування відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2013 року слідчий Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3, звернувся до суду з клопотанням, погодженим заступником прокурора Білопільського району Яценком Д. І., про обрання підозрюваному ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді взяття під варту, підставою для якого стали матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000550 від 28 травня 2013 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчий мотивував своє клопотання тим, що мешканцю Кіровоградського району ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який з квітня 2013 року працював водієм вантажного автомобіля Мерседес-DAIMLER, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шо належить ПП ОСОБА_6 (юридична адреса: м. Кіровоград, пров. Фортечний, 21/28), довірялося перевезення значних сум грошових коштів, отриманих від реалізації товарів у торгівельних закладах України. Про свою діяльність, пов'язану з перевезенням грошових коштів, ОСОБА_5 розповів своєму знайомому ОСОБА_1 При цьому, у ОСОБА_1 і ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу на автомобіль, яким керуватиме ОСОБА_5, та заволодіння грошовими коштами, що будуть знаходитися в ньому.

З метою вчинення розбійного нападу, ОСОБА_1 за змовою з ОСОБА_5 узгодили між собою злочинний план, відповідно до якого на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 мав повідомити про місце вчинення злочину, наявність ключа від сейфу, де зберігалися кошти, для забезпечення свого алібі, не заважати розбійному нападу з боку ОСОБА_1

Погодивши таким чином план спільних дій розбійного нападу, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах, вступили у попередню змову для вчинення розбійного нападу на ОСОБА_7, працюючого експедитором ПП Ніколаєнко, та особистим майном останнього.

При цьому, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1 маршрут руху автомобіля Mersedes-Daimler, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, його місце знаходження у відповідний час доби, наявність в автомобілі експедитора, який про їхній злочинний план обізнаний не був, та місцезнаходження грошових коштів в автомобілі, належних ПП ОСОБА_6. A.

28 травня 2013 року, реалізовуючи спільний злочинний умисел, після виїзду близько 02 години з м. Білопілля, ОСОБА_5, з метою забезпечення свого алібі, посилаючись на те, що хоче спати, зупинив автомобіль на узбіччі автодороги «Суми-Путивль-Глухів» поблизу будинку №1 по вул. Шлях в с. Барило Білопільського району Сумської області та розмістився у спальному відділі кабіни автомобіля. При цьому, ОСОБА_7 залишився в кабіні автомобіля. В цей час ОСОБА_1, з метою скоєння задуманого, на автомобілі Daewoo- Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_8, підїхав до місця стоянки автомобіля Mersedes-Daimler, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та використовуючи повязку на голові, щоб залишитись невпізнаним, із застосуванням пістолету здійснив розбійний напад на ОСОБА_7 та висловив відносно нього погрозу про застосування зброї, тобто насильства, що є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

При цьому, ОСОБА_1 висловив вимогу на адресу ОСОБА_7, щоб він відкрив дверцята автомобіля. На відмову останнього, нападник зробив два постріли у вікно пасажирських дверцят з метою переконання потерпілого у реальності своїх погроз, чим створив погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров я ОСОБА_7, який вибіг із салону автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_1 з прямим умислом незаконно проник до салону автомобіля, звідки відкрито заволодів мобільним телефоном «Нокіа 3100» з сім-карткою оператора мобільного звязку МТС, на рахунку якої було 5 грн., спортивною сумкою чорного кольору, двома зарядними пристроями до мобільних телефонів, брелоком з двома ключами, належними ОСОБА_7, навігатором, який належав ПП Ніколаєнко, та знайшовши у салоні ключі від сейфу, відчинив його та заволодів грошовими коштами в сумі 246 400 грн., які належали приватному підприємцю.

Після скоєння нападу, ОСОБА_1 зник з місця події у напрямку м. Білопілля на автомобілі Daewoo-Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, завдавши ПП ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 246 400 грн. та ОСОБА_7 на заявлену суму 220 грн.

28 травня 2013 року за вказаним фактом СВ Білопільського РВ УМВС України в Сумській області в Єдиному реєстрі зареєстровано кримінальне правопорушення за №0000550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 28 травня 2013 року, під час якого встановлено факт зазначеного злочину, протоколом огляду місця події від 29 травня 2013 року, під час якого виявлено грошові кошти ПП Ніколаєнко, протоколом огляду предметів від 30 травня 2013 року, а саме пакетів з грошима, що належать ПП Ніколаєнко, протоколами допиту в якості підозрюваних ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які підтвердили факт викрадення грошей з автомобіля ПП Ніколаєнко.

30 травня 2013 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України і цього ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_1 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, у звязку з чим останній може переховатися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення існує потреба у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 та заступник прокурора Білопільського району Яценко Д. І. клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_2 при вирішенні клопотання поклались на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини і утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; чи застосовувались до підозрюваного раніше запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За приписами ч. 3, п. 1 ч. 4 вищевказаної статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обовязків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Надані стороною обвинувачення докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за яке судом може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до пятнадцяти років із конфіскацією майна, тобто даний злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Наявність у підозрюваного на утриманні малолітньої дитини та вагітної співмешканки, постійного місця проживання та позитивні характеристики не спростовують доводи прокурора стосовно існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню з боку підозрюваного.

Таким чином, враховуючи достатні підстави вважати про наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказав прокурор, суд приходить до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176-178,183,186, 193,194,196,197,205,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Білопільського РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3, погоджене заступником прокурора Білопільського району Яценка Д. І., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_1 обчислюється із 17 години 30 хвилин 30 травня 2013 року і закінчується 28 липня 2013 року о 17 годині 30 хвилин.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_1 - 28 липня 2013 року о 17 годині 30 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: