В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2011 року. Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Роїк В.П.

при секретарі Козир О.П.

з участю прокурора Шуль І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше 24 березня 2010 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку 1 рік, за ст.185 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в:

в середині квітня 2010 року в денний час в м. Славута ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння через паркан проник на огороджену територію домогосподарства №47 по вул. Лисенка, звідки таємно викрав радіатор до автомобіля марки ГАЗ-52, вартістю 2000 грн., належний ОСОБА_2, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Також 26 липня 2010 року у вечірній час в м. Славута ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння з метою вчинення крадіжки, перелізши через паркан, проник на огороджену територію домогосподарства №47 по вул. Лисенка, де з подвіря таємно викрав бувший у користуванні задній міст до автомобіля ВАЗ 2105 без редуктора, вартістю 150 грн., клапанну кришку до розподільчастого валу автомобіля ВАЗ 2105, вартістю 150 грн., та через незамкнені двері проник в приміщення хліва, звідки таємно викрав 20 погонних метрів металевих виробів на загальну суму 340 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 640 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся і пояснив, що йому було відомо про наявність в господарстві потерпілого, який проживав поряд, запчастин до автомобіля. В середині квітня 2010 року він перебував у стані алкогольного спяніння, переліз через паркан і таємно викрав з подвіря потерпілого радіатор, який перекинув через огорожу на своє подвіря. В подальшому попросив ОСОБА_3, щоб він продав радіатор на пункт прийому металу, на що той погодився. При цьому ОСОБА_3 повідомив, що радіатор належить йому. Аналогічним чином він 26 липня 2010 року вчинив крадіжку з подвіря потерпілого заднього моста до легкового автомобіля, клапанної кришки до розподільчастого валу та з приміщення хліва - 20 погонних метрів металевих виробів. Цивільний позов потерпілого визнає частково, згідний відшкодувати вартість клапанної кришки до автомобіля в розмірі 150 грн., однак вважає, що моральної шкоди потерпілому не завдавав.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що в квітні місяці 2010 року виявив відсутність радіатора та інших металевих виробів, які лежали на подвірї. В кінці липня 2010 року він помітив, що з подвіря зник задній міст до автомобіля, клапанна кришка до розподільчастого валу та з приміщення хліва - 20 погонних метрів металевих виробів. Він особисто знайшов частину викрадених речей на пунктах прийому металу, про що повідомив працівників міліції. Пізніше зясувалося, що крадіжку вчинив підсудний, який проживає поряд з ним. Крадіжкою йому завдано матеріальної шкоди на суму 150 грн. та моральної шкоди на суму 1000 грн., яка полягає в переживаннях та стражданнях з приводу посягання на власність та її втрату.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що в квітні місяці 2010 року на прохання підсудного здавав на металобрухт радіатор, а в липні місяці 2010 року - задній міст до легкового автомобіля та інші металеві вироби.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що в квітні місяці 2010 року ОСОБА_3 здавав йому в металобрухт радіатор, а в липні місяці задній міст до автомобіля і можливо клапанну кришку.

Вина підсудного у вчиненому обєктивно підтверджується і матеріалами справи, а саме даними протоколів огляду місця події та фототаблицями до цих протоколів(т.1 а.с.5-8, т.2 а.с.5-10), де зафіксовано місце події - дворгосподарство потерпілого в м. Славута по вул.Лисенка,47, з якого вчинялася крадіжка майна.

Під час відтворення обстановки і обставин події 10 серпня 2010 року та 8 лютого 2011 року ОСОБА_1 показав на місці та розповів про час, місце, спосіб вчинення крадіжка майна з подвіря та хліва потерпілого(т.1 а.с.47-50,т.2 а.с.62-66).

Вартість викраденого майна підтверджується відповідними довідками (т.1 а.с.9,12,13,т.2. а.с.12), актом товарознавчої оцінки від 19.08.2010 року (а.с.20).

8 серпня 2010 року виявлено та вилучено викрадене у потерпілого майно, а саме круглі металеві вироби, задній міст до автомобіля, про що складено відповідні протоколи (т.1 а.с.15-16).

Дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази суд вважає, що вина ОСОБА_1 в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення чи сховище доведена достатньо повно і його дії вірно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України.

Із обвинувачення підсудного слід виключити ознаку проникнення у житло, оскільки в ході попереднього та судового слідства достовірно встановлено, що крадіжку було вчинено підсудним з приміщення хліва і огородженого подвіря потерпілого та обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину повторно, оскільки вона є кваліфікуючою ознаку злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Також суд вважає, що слід зменшити загальний розмір викраденого підсудним майна 26 липня 2010 року із 740 грн. на 640 грн., оскільки при підрахунку допущена помилка.

При обранні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

По місцю проживання ОСОБА_1 характеризується негативно.

Враховуючи викладене, а також те, що підсудний 24 березня 2010 року був засуджений до позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням згідно ст.75 КК України, однак після засудження на шлях виправлення не став і продовжив злочинну діяльність, вчинивши тяжкий злочин в період відбуття іспитового строку, суд вважає можливим обрати щодо ОСОБА_1 за ст.185 ч.3 КК України та за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого про стягнення вартості викраденого і не відшкодованого майна в розмірі 150 грн., а саме клапанної кришки до розподільчастого валу, підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

При вирішенні позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг заподіяних йому моральних страждань, їх тривалість, оскільки підсудним неодноразово вчинялися крадіжки з господарства потерпілого і вважає можливим задоволити позов повністю на суму 1000 грн.

Керуючись ст.323-324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним по ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Славутського міськрайонного суду від 24 березня 2010 року у виді 3 років позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_1 до відбуття покарання у виді 3(трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню - утримання під вартою.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання 18 грудня 2010 року.

Речові докази по справі: задній міст до легкового автомобіля, металеві вироби, акумуляторну батарею передати потерпілому ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1150 грн. в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_5