Справа № 1121/4101/12
1/1121/224/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2012 року Світловодський міськрайонний суд у складі головуючого судді Іващенко В.М. при секретарі Телятник Т.А. з участю прокурора Щербини Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,-

за ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

19 березня 2012 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_1, проходячи повз домоволодіння №22 по вулиці Перемоги села Микільське, зайшов на територію та через незамкнені двері проник до приміщення літньої кухні, де виявив полуторне панцерне ліжко у розібраному стані та оцинковану балію об'ємом 50 літрів, які привернули його увагу як цінні речі. Реалізуючи свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_1 усвідомлюючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи умисно та цілеспрямовано з метою особистої наживи, таємно викрав полуторне панцерне ліжко у розібраному стані, вартістю 100 грн. Та оцинковану балію об'ємом 50 літрів, вартістю 20 гривень, які належать ОСОБА_2.

Крім того 22 березня 2012 року близько 22 години 00 хвилин у ОСОБА_1 знову виник злочинний задум направлений на таємне викрадення виробів з металу, що зберігаються на території нежилих домоволодінь, розташованих в селі Микільське Світловодського району. Проходячи повз домоволодіння №25 по вулиці Перемоги села Микільське, ОСОБА_1 зайшов на його територію та через вікно проник до приміщення будинку, де виявив дві печі на твердому паливі з металевими плитами та металевими дверцятами, які привернули його увагу як цінні речі. Реалізуючи свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_1 усвідомлюючи, що його дії нікому не помітні, діючи умисно та цілеспрямовано з метою особистої наживи, таємно повторно викрав дві чавунні двоконфорочні плити до печі з твердим опаленням, вартістю 240 гривень та двоє дверцят до печі на твердому паливі вартістю 80 гривень, які належать ОСОБА_3, тим самим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн.

В судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю. Вказав, що за обставин, викладених в обвинувальному висновку викрав матеріальні цінності, свої дії мотивує тим, що має тяжке матеріальне становище. Тим самим підсудний підтвердив час місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам справи, викладеним в обвинувальному висновку. У вчиненому щиро розкаявся.

В звязку з визнанням підсудним вини в повному обсязі, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмеживши його допитом підсудного та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу підсудного.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, дослідженими у порядку передбаченому ч.3 ст. 299 КПК України.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Підсудний, вчинив тяжкий злочин, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується негативно.

Щире каяття у вчиненому злочині суд розцінює як обставину, що помякшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_1 обставини що пом'якшують та обтяжують покарання, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції його від суспільства.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку визначеному ст.81 КПК.

Керуючись ст.ст. 321-324, 333-335 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий термін строком на 2(два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Речові докази передати за належністю їх власникам.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_4