Ухвала
іменем україни
19 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківськоїобласті від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції.

Зазначеним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та виробничо-господарських функцій на строк 2 роки без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК.
За вироком суду ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальника Житлово-комунального підприємства № 1 Куп`янської міської ради Харківської області виступив посередником у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди від фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , який 04 червня 2014 року приблизно об 11.30 годині діючи за вказівкою особи, яка займає відповідальне становище, матеріали досудового розслідування у відношенні якої виділені, у приміщенні ЖКП № 1 по АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_7 та у його службовому кабінеті передав останньому частину неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн за відновлення електроживлення відключеної базової станції та позитивне вирішення питання щодо подальшого безперешкодного функціонування базових станцій та надання мешканцям м. Куп`янська доступу до мережі інтернет, з подальшою передачею особі, матеріали досудового розслідування у відношенні якої виділені.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового судового розгляду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом при визначенні засудженому покарання порушено вимоги ст. 65 КК та безпідставно застосовано положення ст. 75 КК.
На касаційну скаргу надійшли заперечення від засудженого ОСОБА_7 , який просив касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а судові рішення без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу, пояснення захисника, який просив судові рішення залишити без зміни, а касаційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК, прокурором у касаційній скарзі не оскаржуються.
Доводи прокурора, викладені в касаційній скарзі, щодо м`якості призначеного засудженому покарання не є переконливими та не ґрунтуються на обставинах, наведених у вироку.
Згідно з вимогами ст. 65 КК при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд дотримався зазначених положень закону, обґрунтовано призначив покарання ОСОБА_7 у мінімальних розмірах, передбачених ч. 3 ст. 368 КК, у виді позбавлення волі, виходячи з обставин скоєння злочину, даних про особу засудженого, його поведінки після скоєння злочину, належним чином умотивувавши своє рішення.

Безпідставним є й посилання прокурора на необґрунтоване звільнення судом від відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З матеріалів справи вбачається, що суд дотримався зазначених норм закону і, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, врахував тяжкість вчиненого злочину, обставини його скоєння та роль засудженого, а також дані про його особу (раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні неповнолітню дитину та батька похилого віку). Обставинами, що пом`якшують покарання, судом обґрунтовано визнано щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Урахувавши наведене, районний суд дійшов вірного висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та застосував положення ст. 75 КК.
Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є таким, що відповідає вимогам статей 65, 75 КК, та є необхіднім і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Апеляційний суд, розглянувши кримінальне провадження за апеляцією прокурора, ретельно перевірив викладені у ній доводи, за змістом аналогічні доводам касаційної скарги, й визнав їх безпідставними, навівши у своїй ухвалі докладні мотиви такого висновку.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
З огляду на наведене, касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування судових рішень, не встановлено.
Керуючись статтями 433436 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 березня 2015 рокущодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3