НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/157/16-к
Провадження № 1-кп/0182/226/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0003983 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неодруженого, дітей не маючого, освіта вища, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 12.11.2015р., приблизно о 08.30 год., разом з потерпілим ОСОБА_6 , знаходився в гаражі, розташованому в подвірні будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна мобільного телефону «НТС Desire G». Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись що ОСОБА_6 відволікся і не звертає уваги на своє майно, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «НТС Desire G», вартістю 2799 грн., із захисною плівкою 79 грн., з флеш-картою 8 Гб, вартістю 100 грн. та сім картами операторів «Лайф» № НОМЕР_1 , на рахнку якої було 20 грн. та «МТС» № 066-9599287, на рахунку якої гроші кошти були відсутні, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 3081 грн. З місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєна повторно.

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав повністю і показав, що 12.11.2015р. він зранку знаходився в гаражі свого знайомого ОСОБА_6 , розташованого в дворі будинку АДРЕСА_2 . Там він побачив телефон «НТС Desire G». Він брав у потерпілого телефон подзвонити, а коли подзвонив, то поклав його на стіл. Потім він захотів викрасти телефон і коли його ніхто не бачив, він взяв телефон собі і вийшов з ним. Потім попросив свого знайомого закласти телефон на його паспорт до ламбарду, а отримані гроші витратив. В скоєному кається, він сам розповім співробітникам поліції куди здав телефон і віддав потерпілому флеш-карту. Також він частково повернув потерпілому частину вартості телефону, інші кошти забв`язується також повернути.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що крадіжка відбувалась так як зазначив обвинувачений і підтвердив, що частково шкода йому відшкодована, вони дійшли згоди стосовно інших грошей, які обвинувачений ОСОБА_3 повинен йому повернути. Просив обвинуваченого суворо не карати.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 знаходиться в провадженні Нікопольського міськрайонного суду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

При призначені покарання обвинуваченому, суд , на підставі ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, характеристику, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття в скоєному, часткове відшкодування заподіяної потерпілому шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд вважає необхідним обрати обвинуваченому міру покарання у вигляді позбавлення волі, але враховуючи, обставини що пом`якшують покарання, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування їм покарання, тому, суд вважає можливим призначити покарання з випробуванням.

Речових доказів немає.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 369, 373,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавленні волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.

На підставі ст.. 76 КК України, забов`язати засудженого , в період іспитового строку, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконачої інспекції про зміну свого місця проживання та роботи, периодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :