Справа № 214/7103/15-к
1-кс/214/825/15
У Х В А Л А
іменем України
21 вересня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю представника заявника ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі справу за скаргою ОСОБА_5 про покладення зобов`язання, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, в якій просить: зобов`язати прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу розглянути клопотання за вих.№35 від 8 вересня 2015 року та повідомити про результати розгляду.

В обґрунтування скарги зазначає, що 31 серпня 2015 року він, ОСОБА_5 , в порядку ст.60, 214 КПК України, підготував та направив на ім`я прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу заяву про скоєння кримінального правопорушення слідчим СВ Саксаганського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 (далі за текстом «слідчий») та прокурором прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_7 за ч.1 ст.364 КК України, у якій він, ОСОБА_5 є потерпілим, оскільки йому була завдана моральна шкода. Вважає, що в розумінні ч.1 ст.55 КПК України набуває статусу потерпілого. Заява була отримана представником прокуратури 2 вересня 2015 року, що підтверджується відповідним підписом в кур`єрському повідомленні. Оскільки, станом на 3 вересня 2015 року не отримав жодного документу про внесення прокурором Саксаганського району м. Кривого Рогу відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, то був змушений звернутися зі скаргою до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 7 вересня 2015 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_8 виніс ухвалу, якою зобов`язав прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу протягом 24 годин внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене слідчим ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Саксаганського району ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України та розпочати розслідування, а також надати ОСОБА_5 документ, що підтверджує прийняття заяви і її реєстрації, а також витяг з ЄРДР. Керуючись даним рішенням, з метою забезпечення своїх прав, передбачених п.1,4,6,13 ч.1 ст.56 та п.1,2 ч.2 ст.56 КПК України, він, ОСОБА_5 , 8 вересня 2015 року подав на ім`я прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_9 клопотання за вих.№35 з проханням: визнати його, ОСОБА_5 , потерпілим у справі щодо скоєння слідчим ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Саксаганського району ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України та надати завірену належним чином копію постанови про визначення статусу у цьому кримінальному провадженні, як потерпілого; допитати його, ОСОБА_5 в якості потерпілого за цим кримінальним провадженням із застосуванням відеозапису; надати належним чином завірену копію витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що відповідні відомості про скоєння слідчим ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Саксаганського району ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України внесено до ЄРДР, де є потерпілим, в строки передбачені нормами чинного законодавства України розглянути дане клопотання та прийняти відповідне рішення, копія якого надати йому особисто. Вказане клопотання було зареєстроване прокуратурою Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 08.09.2015 року за № 387. Проте, він, ОСОБА_5 , не отримав від прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_9 жодного документу. Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав; про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання; про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй. Вважає, що бездіяльність прокурора полягає у нездійсненні ним процесуальних дій щодо розгляду клопотання, його задоволення або повної чи часткової відмови в задоволенні клопотання в строк до завершення досудового розслідування. Наполягає, що бездіяльність прокурора порушує права потерпілого передбачених ст.56 КПК України, в тому числі і права на збирання доказів, які в розумінні ч.1 ст.84 КПК України є фактичними даними на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2 ст.84 КПК України). А отже, показання потерпілого є одним із видів доказів, які встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, які мають значення для кримінального провадження. Так, ч. 3 ст.93 КПК України передбачає, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження здійснює збирання доказів, в тому числі і шляхом ініціювання проведення слідчих дій та інших процесуальних дій. Ініціювання стороною захисту. потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку передбаченому ст.220 КПК України. Оскільки відповідь про задоволення або відмову в задоволенні клопотання не отримав, вважає, що бездіяльність з боку представників прокуратури е порушенням ст.220 КПК України, ч. 1 ст.9 КПК України, ч.2 ст.19 Конституції України. Так, ч.1 статті 9 КПК України зобов`язує суд, прокурора, слідчого, неухильне додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода ш обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Відповідно до частини 3 статті 8 Конституції України норми останньої є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянине безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Статтею 55 Конституції визначено, що права і свободи людини і громадянин; захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових службових осіб. Це право, відповідно до ч.2 статті 64 Конституції не може бути обмежено. Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договорі України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частинок національного законодавства України і застосовуються вони в порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку; та встановлюють інші правила ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавств України, мають перевагу над внутрішньодержавними актами законодавства. 23 лютого 2006 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у статті 17 якого наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ я джерело права. Вважає, що з рахуванням вимог законності (частина 1 статті 9 КПК України), при розгляді скарги у якості джерел права статті 13 Конвенції, яка визначає право на ефективний засіб юридичного захист: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження». У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та інших громадян щодо офіційного тлумачення ст. 55, 64, 124 Конституції України від 25.12.1997 року № 9-зп, зазначена судова установа встановила, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене; частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Наполягає, що бездіяльність прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_9 , яка полягає в не розгляді зазначеного клопотання та в не прийнятті за його результатами відповідного рішення (задоволення, повна або часткова відмова) порушує його права та суперечить вимогам ст.220 КПК України, ч.2 ст.19 Конституції України.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав повністю.

Прокурор заперечує проти задоволення скарги.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: ухвала (а.с.3), клопотання (а.с.4), супровідна (а.с.16).

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши докази, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги, про зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскарженим рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

Відповідно до ст.7 ч.1 п. 15 КПК України, передбачає, що однією з засад кримінального судочинства є змагальність сторін та свобода в подання ними своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Судом встановлено, що ОСОБА_12 , який подав заяву про вчинення злочину, яка була за рішенням суду внесена до ЄРДР, 8 вересня 2015 року подав клопотання прокурору, в якому просив: визнати ОСОБА_5 потерпілим у справі щодо скоєння слідчим ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Саксаганського району ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, надати завірену належним чином копію постанови про визначення статусу у цьому кримінальному провадженні, як потерпілого; допитати ОСОБА_5 в якості потерпілого за цим кримінальним провадженням із застосуванням відеозапису, надати належним чином завірену копію витягу із ЄРДР про те, що відповідні відомості про скоєння слідчим ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Саксаганського району ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України внесено до ЄРДР.

Судом встановлено, що станом на 11 вересня 2015 року, визначений ст. 220 КПК України триденний строк для вирішення поданого 8 вересня 2015 року клопотання не закінчився. Також встановлено, що 9 вересня 2015 року кримінальне провадження, по якому було заявлено вказане клопотання, було прокурором Саксаганського району направлено начальнику СУ прокуратури Дніпропетровської області для організації досудового розслідування. В судовому засіданні не доведено, що прокурор Саксаганського району м. Кривого Рогу не виніс постанову за наслідками розгляду зазначеного клопотання. Також, в судовому засіданні не доведено, що прокурор виніс постанову за наслідками розгляду клопотання, але не надіслав копію постанови ОСОБА_5 . Крім того, не встановлено, що після 9 вересня 2015 року прокурор Саксаганського району м. Кривого Рогу мав повноваження вирішити питання про задоволення цього клопотання або про відмову у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 220, 303, 307, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 про зобов`язання прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу розглянути клопотання про: визнання ОСОБА_5 потерпілим у справі щодо скоєння слідчим СВ Саксаганського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Саксаганського району ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України; надання завіреної належним чином копії постанови про визначення статусу у цьому кримінальному провадженні, як потерпілого; допит ОСОБА_5 в якості потерпілого за цим кримінальним провадженням із застосуванням відеозапису; надання належним чином завіреної копії витягу із ЄРДР про те, що відповідні відомості про скоєння слідчим СВ Саксаганського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та прокурором прокуратури Саксаганського району ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України внесено до ЄРДР та повідомлення про результати розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1