Справа № 1-1265
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2010 року Солом»янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 ,Росія українця ,громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого , працюючого кур»єром в

в ПП «Компаньйон Групп» , проживаючого в Київській обл.,

м. Боярка, вул. Коротка,10 , раніше не судимого ,-

у вчиненні злочину ,передбаченного ст. 286 ч. 1 КК України,суд-

в с т а н о в и в :

Підсудний скоїв злочини при наступних обставинах.

16.07.2010 року ,приблизно о 20.00 ,підсудний ОСОБА_4, керуючи технічно справним засобом підвищеної небезпеки,а саме автомобілем « Опель-Калібра» , державний № АА 8218НО , рухався по сухому асфальтобетонному покриттю крайньої правої смуги проїзної частини проспекту Повітрофлотського в м. Києві , що має по три смуги руху в кожному напрямку ,з боку вулиці Фучика в напрямку вулиці Сурікова в м. Києві.

Під час руху водій ОСОБА_4 під»їжджаючи до будинку № 22 по проспекту Повітрофлотському в м. Києві , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3 , 1.5 , 1.7 , 2.3 б, 8.4.г, 12.3, 12.1 , 18.4 Правил дорожнього руху України ,введених в дію з 01.01.2002 року, при проїзді наземного нерегульованого пішохідного переходу,позначеного відповідною розміткою та відповідними дорожніми знаками , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість , щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом і контролювати його рух в конкретних дорожніх умовах .

Підсудний не врахував дорожні умови і при тому ,що бачив ,що перед пішохідним переходом автомобіль ,що рухався в сусідній лівій смузі в попутному напрямку зменшив швидкість і зупиняється , сам не зупинив свій транспортний засіб і скоїв на пішеходному переході наїзд на пішохода ОСОБА_5П, , яка перетинала проїзну частину Повітрофлотського проспекту з ліва на право по ходу руху автомобіля ОСОБА_4

Внаслідок ДТП пішоход ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді забійної рани лівої брівної ділянки та правого передпліччя , закритого перелому лівої плечової кістки , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1563/Е від 24.09.2010 року визначені як не небезпечні для життя ,але що потягли за собою тривалий розлад здоров»я ( більше 21 дня ).

Порушення вимог ПДР водієм ОСОБА_4 було в наступному :

п.1. 5 - своїми діями створив небезпеку, що загрожувала життю та здоров»ю громадян, спричинив матеріальні збитки ;

п. 2.3. б - не був уважним ,не слідкував за дорожньою обстановкою і не своєчасно відповідно реагував на її зміни і відволікся від керування транспортним засобом у дорозі;

п. 8.4.г - проігнорував вимоги інформаційно- вказівних знаків ,що запроваджували певний режим руху і інформували учасників дорожнього руху про розташування території де діють спеціальні правила ;

п.8.5.1. не виконав вимоги горизонтальної дорожньої розмітки ,яка встановлює певний режим і порядок руху ;

п.12.1. при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки ,щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним ;

п. 12.3 - при виникненні небезпеки для руху і перешкоди , які він об»єктивно спроможний був виявити ,своєчасно не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу ,або безпечного для інших учасників руху об»їздів перешкоди ;

п. 18.4 - при тому ,що перед нерегульованим пішеходним переходом знаходився пішохід ,не зменшив швидкості і не зупинився ,щоб дати дорогу пішоходу, для якого була створена небезпека .

Таким чином порушення підсудним ОСОБА_4 вищевказаннних пунктів ПДР знаходиться в прямому причинному зв»язку з виникненням даної дорожньо-траспортної пригоди та її наслідками.

Допитанний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєнному визнав повністю і фактичні обставини ним не оспорювались . Щиро розкаявся і пояснив ,що ним повністю відшкодовані збитки потерпілій .

Згідно ст. 299 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом підсудного .

Таким чином суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою ,яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Його дії суд кваліфікує за ст. 286 ч. 1 КК України.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості ним вчиненого- відповідно до ст. 12 КК України злочин є середньої тяжкості , його особу і вважає можливим призначити йому покарання у виді штрафу , без позбавлення його права керування транспортними засобами ,враховуючи той факт що підсудний працює водієм і це єдине джерело його доходів .

Як пом»якшуючі його покарання обставини суд враховує те,що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався ,в скоєнному щиро розкаявся, повністю відшкодував шкоду потерпілій .

Обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено .

Керуючись ст.ст. 323 ,324 КПК України ,суд-

З а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 286 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ,що становить 3400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами .

Міру запобіжного заходу до набрання вироком чинності залишити - у вигляді підписки про невиїзд .

Речовий доказ автомобіль залишити в користуванні власника.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення .

Суддя: