Справа №1-71/10 21.09.2010 21.09.2010 21.09.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-508/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Черникова В.І.
Категорія: ст. 291 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого: Дзюби Ф.С.

суддів: Губи О.О., Івченко О.М.,

за участю прокурора Іванова А.О.,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.06.2010р., яким

ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого:

-06.01.2003р. Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України (2001р.), ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України (1960р.) до 4-х років позбавлення волі, звільненого постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08.07.2005р. на підставі ЗУ «Про амністію» від 31.05.2005р.

- засуджено за ст. 291 КК України до 3-х років обмеження волі.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь Миколаївського НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області 2238,50 грн. за проведення експертизи.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 15.07.2009р., близько 2200 години, на 293 кілометрі + 500 метрів автошляху «Дніпропетровськ-Миколаїв», керуючи мопедом «Вайпер-Актів», перевозив двох пасажирів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, без захисних шоломів та без урахування того, що сидіння мопеда розраховано на перевезення лише одного пасажира.

Під час руху засуджений ОСОБА_2, як водій мопеда грубо порушуючи п. п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 21.1, ПДР України, знаходячись в стані алкогольного спяніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не контролював рух мопеда, не обрав безпечної швидкості і як наслідок не впорався з керуванням що привело до падіння мопеда під час якого пасажир ОСОБА_4 від падіння на тверду поверхню проїжджої частини отримала тілесні ушкодження у вигляді перелом кісток зводу та основи черепа, що в сукупності із забиттям головного мозку призвело до смерті останньої.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначивши йому покарання не повязане з позбавленням волі, так як на його думку суд при призначенні покарання не врахував як обставини, що помякшують покарання наявність на його утриманні матері похилого віку, визнання вини та думку потерпілої ОСОБА_5, яка просила не позбавляти його волі.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який просив задовольнити апеляцію, думку прокурора, який вважав, що вирок суду необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів находить її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами, вина засудженого ОСОБА_2 у скоєнні злочину, за який його засуджено, доказана і апелянтом не заперечується, як і не заперечується кваліфікація його дій за ст. 291 КК України.

Що стосується покарання, то суд його призначив з дотриманням вимог ст. ст. 65-67 КК України.

Разом з тим, з урахуванням обставин судом першої інстанції, а саме: його щирого каяття, позитивної характеристики, добровільного відшкодування завданої як матеріальної так і моральної шкоди, а також того, що на утриманні засудженого знаходиться мати похилого віку та прохання потерпілої не призначати суворого покарання засудженому, колегія суддів вважає можливим, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладанням на його певних обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Тому, виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Новобугського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2010 року відносно ОСОБА_2 змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді 3-х років обмеження волі з випробуванням строком на 2 роки

На підставі п.п. 2,3 ст. 76 КК україни покласти на ОСОБА_2 обовязки не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Головуючий

судді: