Справа № 296/3096/15-к
У Х В А Л А
Іменем України

29 грудня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Житомира, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

25.03.2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України .

16.04.2015 р. до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України .

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.04.2015 р. дані кримінальні провадження об`єднанні в одне провадження.

Обвинуваченій ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 01 січня 2016 року.

Захисник обвинуваченої заявила клопотання про обрання обвинуваченій більш м`якого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, зазначивши що за результатом УЗД-обстеження від 07.09.2015 року та консультативного огляду лікара-гінеколога від 22.10.2015 року обвинувачена ОСОБА_6 потребує планового оперативного лікування з приводу кістки правого яєчника, в умовах тримання під вартою в СІЗО у обвинуваченої погіршився стан здоров`я, яка зверталася до медичної установи СІЗО для медичної допомоги, однак відповідне медичне лікування не проводиться. Також зазначила, що в умовах медичної частини слідчого ізолятора немає змоги провести обвинуваченій повне медичне обстеження з застосуванням спеціального обладнання. Вважає, що захворювання обвинуваченої та необхідність отримання лікування унеможливлюють утримання обвинуваченої в умовах СІЗО, а тому просить задовольнити клопотання із застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала зазначене клопотання з підстав та обґрунтувань наведених її захисником.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти клопотання захисника та заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки, на переконання прокурора, підстави для застосування до останньої виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а отже наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої та клопотання захисника про зміну обвинуваченій міри запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Положенням статті 178 КПК України закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, серед яких тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, не працює, раніше судима, вчинила нові злочини під час іспитового строку, матеріали справи не вказують на наявність захворювань у обвинуваченої, які б унеможливлювали її перебування під вартою, тому будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суд також враховує, що на даний час судовий недопитані свідки, на яких обвинувачена може вплинути, не дослідженні в судовому засіданні письмові докази та не допитана обвинувачена ОСОБА_6 у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про те, що зміна запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, не буде відповідати меті застосування запобіжних заходів.

Щодо посилань сторони захисту на погіршення стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_6 через неналежне надання медичної допомоги під час її перебування в СІЗО, то суд вважає, що наявність у обвинуваченої хвороби (діагноз: В23.2. четверта стадія. Лейкопенія), сама по собі не може бути обставинами, що усували б ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та слугувати підставою для зміни обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про переднє ув`язнення» медичне обслуговування та лікувально-профілактична робота в місцях попереднього ув`язнення проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про переднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана забезпечити медичним обслуговуванням осіб взятих під варту.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують подальше тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою строком до двох місяців.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що досліджені докази щодо зазначеного клопотання не в повній мірі підтверджують доводи обвинуваченої та її захисника щодо необхідності зміни запобіжного заходу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а відтак існує реальна необхідність у продовженні такого строку, а отже клопотання прокурора є обґрунтованим та обвинуваченій ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 315, 350 КПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під варти на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити. Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, а саме до 26 лютого 2016 року (включно).

Начальнику СІЗО Житомирської УВП №8 забезпечити проведення медичного обстеження (в т.ч. за межами СІЗО м. Житомира) щодо стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_6 з метою встановлення діагнозу та призначення в разі необхідності відповідного лікування. За результатами проведення такого обстеження надати висновок про можливість утримання обвинуваченої ОСОБА_6 , з урахуванням стану її здоров`я та проведення лікування та надання медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

.