Справа № 3604/15-к
Провадження № 1-кс/760/848/15
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2015 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання прокурора прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0010987, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим 17.09.2007 року за вироком Печерського районного суду м. Києва за ч.3 ст.189, ч.2 ст.146, ч.3 ст.357, ст.353 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки, 16.05.2008 року за вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст.309 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі, 16.08.2013 року він був звільнений від відбування покарання по відбуттю строку покарання. Так ОСОБА_6 , на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, будучи особою яка раніше вчинила злочин передбачений ст.309 КК України та знову вчинив новий умисний злочин, пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин при наступних обставинах.

ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому слідством місці, у невстановлений слідством час, у невстановленої слідством особи, діючи умисно з метою власного збагачення незаконно придбав з метою подальшого незаконного збуту невстановлену кількість психотропної речовини амфетамін. Який став незаконно зберігати при собі.

17.12.2014 року ОСОБА_6 , під час проведення у нього оперативної закупки по телефону надав згоду особі що обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_7 », на незаконний збут наявного у нього психотропного засобу амфетамін в кількості чотири грами за грошові кошти в сумі 800 гривень, обумовивши зустріч о 20.00 год., того ж дня біля будинку АДРЕСА_2 . Так того ж дня приблизно о 20.00 годині до будинку АДРЕСА_2 з метою проведення оперативної закупки психотропних речовин прибув « ОСОБА_7 », де згідно порередньої домовленості зустрівся з ОСОБА_6 , після чого, « ОСОБА_7 » передав ОСОБА_6 , гроші в сумі 800 гривень, попередньо вручені йому працівниками міліції для проведення оперативної закупки. ОСОБА_6 , знаходячись біля під`їзду вказаного будинку в автомобілі марки Mersedes-Benz, з невстановленим реєстраційним знаком, отримавши гроші незаконно передавши йому чотири поліетиленові пакетики що містили в собі психотропну речовину амфетамін чим вчинив його незаконний збут. В той же день, працівниками міліції « ОСОБА_7 ,» був доставлений до службового кабінету №407 відділу БНОН Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві що за адресою: м. Київ, пр.-т, Повітрофлотський,49 де в період часу з 21:10 год., до 22:00 год., було ним добровільно видано та в нього вилучено чотири поліетиленові пакетики з крафтзастібкою які містили в собі порошкоподібну речовину біжевого кольору. Які « ОСОБА_7 », придбав у ОСОБА_6 , в рамках проведення оперативної закупки.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві №3276х від 05.01.2015 в наданій на дослідження порошкоподібній речовині біжевого кольору, масами 0,246 г, 0,288 г, 0,271 г, та 0,375 г, містять психотропну речовину амфетамін (фенамін). Маса амфетаміну в наданих речовинах дорівнює 0,170 г, 0,199 г, о,187 г, та 0,259 г. Загальна маса амфетаміну в речовинах становить 0,815 г.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

21.02.2014 року ОСОБА_6 , пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

В діях ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

Вина ОСОБА_6 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1)
Протоколом пред`явлення особи для впізнання., від 04.12.2014 року;

2) Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.12.2014 року;

3) Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.12.2014 року;

4) Протоколом огляду місця події від 17.12.2014 року;

5) Висновком експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві №2376х від 05.01.2015;

6) Іншими матеріалами в їх сукупності.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років.

В судовому засіданні слідчий, прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Посилаючись на те, що підозрюваний має дружину та у нього хворий батько, має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, заслухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, ретельно дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно ст. 207 КПК України, ніхто не може бути затриманий без ухвали суду, окрім як:

1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;

2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною другою ст. 183 КПК України визначається перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою могло бути застосовано лише у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню тощо. Проте, таких обставин у справі не встановлено. Зокрема, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, а доводи слідчого про ймовірні наміри ОСОБА_6 порушити обов`язок щодо дотримання належної процесуальної поведінки, є неаргументованим та не підтверджуються даними, що містять матеріали кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Разом з цим, суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, вважає, що наявність лише цієї умови є недостатнім обґрунтуванням необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки тяжкість злочину має бути врахована лише в сукупності з іншими ризиками.

Розглядаючи клопотання, суддею враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором належним чином не доведено підстави обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з цим, суддя вважає за необхідне відповідно до норми частини п`ятої ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

3) здати на зберігання до компетентного органу закордонний паспорт.

За таких обставин, клопотання слідчого щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволенню не підлягає, а на підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372, 395, 483 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 днів, починаючи з 20.02.2015 року.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

3) здати на зберігання до компетентного органу закордонний паспорт.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 17 квітня 2015 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1