Провадження № 11-кп/792/588/15
Справа № 686/2183/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в кримінальне провадження №0003571 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_10 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 31 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 31 липня 2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, республіки Вірменія, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , вірмена, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судимого,

засуджено за ч.2 ст.296 КК України на 3 роки обмеження волі;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Єреван, республіки Вірменія, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , вірмена, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, в силу ст..89 КК України не судимого,

засуджено за ч.2 ст.296 КК України на 3 роки обмеження волі;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України не судимого,

засуджено за:

- ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання у виді 3- х років обмеження волі;

- ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 3 х років обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженим залишено той же домашній арешт.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на користь ОСОБА_12 , на відшкодування матеріальної шкоди- 198 грн. 80 коп., на відшкодування моральної шкоди- 5000 грн., в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 235 грн.87 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Як установлено судом першої інстанції 20 липня 2014 року приблизно о 02 год. 30 хв., перебуваючи біля НК «Шторм», що по вул. Панаса Мирного, 28/3, в м. Хмельницькому, ОСОБА_7 , виражаючи свою зверхність до ОСОБА_12 , давав останньому грошові кошти для того, щоб той купив йому цигарок, на що потерпілий відмовився. ОСОБА_7 , використовуючи малозначний привід, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, наніс удар ліктем лівої руки в обличчя ОСОБА_12 , внаслідок чого той втратив рівновагу. Одразу до бійки приєднались ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які використовуючи малозначний привід, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нанесли удари ногами та руками по різних частинах тіла ОСОБА_12 .
В подальшому, близько через 5 хвилин, знаходячись з боку від входу в НК «Шторм», продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_7 , побачивши конфлікт між ОСОБА_8 . ОСОБА_12 , та невстановленою слідством особою, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, разом із ОСОБА_9 , нанесли серію ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_12 . Внаслідок вказаних хуліганських дій ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому спинки носа, рани правої надбрівної дуги з переходом на перенісся справа, крововиливи лобної ділянки голови справа, правої навколо очної ділянки обличчя, крововилив під кон`юнктиву правого ока, садна нижньої повіки правого ока, спинки носа, лівої виличної ділянки обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та крововиливів лівого плеча, лівої надключичної ділянки, грудної клітки зліва, лівої здухвинної ділянки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Крім того, ОСОБА_9 , 20 липня 2014 року приблизно о 02 год. 30 хв., перебуваючи біля НК «Шторм», що по вул. Панаса Мирного, 28/3, в м. Хмельницькому, після вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_12 , таємно, скориставшись тим, що потерпілий перебував в безпорадному стані, закривав руками обличчя, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Леново А390» з картою памяті «Micro SD» на 2 GB, який знаходився на асфальтному покритті поряд з ОСОБА_12 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на суму 963,20 грн.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 , в поданих апеляційних скаргах, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікації дій ОСОБА_9 , просять змінити вирок місцевого суду та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Посилаються на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його суворості. Вказують, що судом залишено поза увагою його особу та те, що він не був ініціатором бійки, в яку вступив на захист своїх товаришів, активної участі в ній не приймав. Телефон підібрав після бійки та повернув потерпілому, відшкодував матеріальну та моральну шкоду, потерпілий претензій до нього немає.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та в його інтересах захисник ОСОБА_13 , в поданих апеляційних скаргах, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікації дій, вважають призначене покарання надто суворим, просять вирок місцевого суду змінити, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням. Посилаються на те, що останні з потерпілим примирилися, матеріальну та матеріальну шкоду відшкодували, ініціатором конфлікту не були.

Заслухавши доповідача, захисників та обвинувачених, на підтримку поданих апеляційних скарг, в частині суворості призначеного останнім покарання, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню.

Події злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у їх вчиненні, кримінально--правова оцінка діянь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 296 КК України, у грубому порушенні громадського порядку(хуліганстві), з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, ОСОБА_9 , крім того, за ч.1 ст.185 КК України, у таємному викраденні чужого майна(крадіжці), відповідно до вимог ч.1 ст.404 КК України колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині не оскаржувались.
Доводи апеляційних скарг обвинувачених і захисту про суворість призначеного покарання та про можливість звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від його відбування з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, вчиненому й особам обвинувачених.
Так, згідно з приписами статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі, на певний строк, суд першої інстанції, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, усі пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих та позитивні дані про осіб обвинувачених, з якими вони та їх захисники пов`язують свої апеляційні вимоги, і їм призначено не найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст. 296 КК України-обмеження волі, та не в максимальному розмірі.
Воно є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
В силу положень ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наведенні в апеляційних скаргах обвинувачених та захисту дані про особу ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , про визнання вини, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 мають на утриманні неповнолітніх дітей, відшкодування заподіяної шкоди потерпілому та відсутність претензій з його боку, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не були ініціаторами бійки, приймали в ній не активну роль, на думку колегії суддів, не дають підстав для звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, враховуючи суспільну небезпечність скоєного ними злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Попри те, що судимості в обвинувачених погашені, вони є особами, які вже раніше притягувались до кримінальної відповідальності.

Вину у вчиненому визнали після вироку суду під тиском зібраних доказів, як після вироку і відшкодували заподіяну потерпілому шкоду.

З урахуванням наведенного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. 404, п.1ч.1 ст.407, ч.1ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,-

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 31 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3