Провадження № 11-кп/779/481/2015
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003790 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Локітка Тлумацького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців, -

в с т а н о в и л а :
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та з застосуванням ч. 1 ст.69 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

Запобіжний захід тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 30.11.2014 року, з моменту затримання.

Постановлено стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 в користь держави 2606 грн. 76 коп. за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно. Злочин вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 30.11.2014 року близько 05-42 год., скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та маючи при цьому корисливий мотив, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, шляхом відважування вікна магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою АДРЕСА_2 , проникли всередину даного магазину, звідки таємно викрали наступну продукцію: ліхтарик марки «ВЕМКО С 49-LВ-130ВU» - 1шт., вартістю 35,81 грн., батарейки 9v/6LR61 - 4 шт., вартістю 80,88 грн., запальнички - 50 шт., вартістю 200 грн., запальнички гігант - 15 шт., вартістю 195 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 511,69 грн. Після вчинення крадіжки, обвинуваченого ОСОБА_11 затримано неподалік будинку №6 по вул. Заклинських в м. Івано-Франківську, працівниками охоронної фірми «Атлант» та передано працівникам міліції.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок Івано-Франківського міського суду від 15 жовтня 2015 року незаконним, оскільки призначене йому покарання є занадто суворим і несправедливим В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що свою вину у вчиненому він визнав повністю, розкаюється у вчиненому, повністю відшкодував шкоду потерпілому, наслідки вчиненого ним злочину є незначними, потерпілий в судовому засіданні просив суворо не карати, його стан здоров`я різко погіршився в умовах тримання під вартою, він потребує належного стаціонарного лікування в спеціальних медичних закладах та постійного медичного догляду, яке не можливо забезпечити в ізоляції. Просить вирок суду змінити, призначивши більш м`яке покарання.

- прокурор прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 неоспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Вважає, що суд за відсутності обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та без належного умотивування свого рішення про застосування ч. 1 ст. 69 КК України, безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Вказує, що судом не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_12 вчинив новий злочин проти власності, маючи непогашену судимість за вчинення іншого майнового злочину. А вказане свідчить про його стійку спрямованість на вчинення протиправних дій. Крім того, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину визнав частково, матеріальні збитки потерпілому відшкодовано лише тому, що ОСОБА_7 зупинено безпосередньо після вчинення злочину та викрадене майно повернуто потерпілому, а не відшкодовано ним добровільно. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, та призначив м`яке покарання.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити, вирок суду змінити, призначивши більш м`яке покарання. Просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора

- прокурор підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, вирок суду без змін з наступних підстав.

В своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 не оскаржують правильність встановлених судом фактичних обставин , правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Так , в своїх апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 вказують на незаконність вироку суду в частині призначеного обвинуваченому покарання і вважають його несправедливим.

При цьому в своїй апеляції прокурор прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 вказує на безпідставність застосування судом першої інстанції вимог ст.69 КК України і призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі санкції частини 3 ст.185 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те , що апеляційна скарга прокурора містить технічну помилку в частині посилання на ч.2ст.186 КК України замість ч.3 ст.185 КК України , яка є очевидною і сприймається всіма учасниками кримінального провадження.

Згідно вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.п.1,9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання , призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного, негативне ставлення до вчиненого, а також обставини, що пом`якшують покарання.

У відповідності до вимог ст.66 КК України суд першої інстанції визнав обставинами, які пом`якшують покарання: часткове визнання вини обвинуваченим; відшкодування шкоди потерпілому; розмір спричиненої шкоди, який для потерпілого є незначним і те, що останній просив не призначати обвинуваченому суворе покарання; перебування обвинуваченого під консультативним наглядом в Івано-Франківському ОНД з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання канабіноїдів».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не враховані вищевказані обставини, не відповідає дійсності і призначене йому покарання є справедливим.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи апеляції прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 , оскільки наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, який має середню спеціальну освіту і доволі молодий вік, давала суду першої інстанції підстави прийти до обґрунтованого висновку про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину і необхідність застосування ст.69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ч.3 ст.185 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів .

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_7 та прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4