У Х В А Л А

Справа № 183/7237/15

№ 1-кп/183/895/15

18 листопада 2015 року Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и л а:
13 листопада 2015 року до Новомосковського міськрайонного суду від прокурора надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 05 січня 2016 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримала думку прокурора, інших клопотань нею заявлено не було.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору. Своє клопотання сторона захисту мотивувала тим, що в обвинувальному акту не вірно зазначене місце народження обвинуваченого. Що є порушенням п.3 ч.1 ст. 291 КПК України. В обвинувальному акту викладено декілька епізодів рубки лісу та складення офіційних документів, однак в обвинувальному акті не зазначена правова кваліфікація за кожним епізодом з посиланням на положення закону і статті про кримінальну відповідальність, що є порушенням п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Крім того, викладаючи обвинувачення за ч.5 ст. 191 КПК України, прокурор виклав обставини декількох епізодів рубки лісу, а наприкінці виклав лише загальну кваліфікацію діянь обвинуваченого, не звертаючи увагу, що зміст обвинувального акту не містить жодних даних про передачу майна, що розтрачається, третім особам, що суперечить об`єктивній стороні кримінального правопорушення, і також є невідповідністю вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України. Крім того, прокурором не враховано, що в період з 15.11.2010 року по 02 липня 2012 року діяло дві редакції ст. 366 КК України, однак прокурором не визначено який саме закон про кримінальну відповідальність повинно бути застосовано за кожним епізодом. Також захисник у своєму клопотанні посилається на те, що прокурор, складаючи обвинувальний акт допустив припущення про те, що в період з 15 листопада 2010 року по 02 липня 2012 року ДП «Новомосковський військовий лісгосп» перебував у сфері управління Державного агентства лісових ресурсів України, і тому дії службових осіб цього підприємства регулюються відповідними актами саме цього агентства. Між тим, лише в 2013 році ДП «Новомосковський військовий лісгосп» перейшов до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України зі сфери управління міністерства оборони України.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт та подані до нього матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні дані кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Захисником подано копію паспорту обвинуваченого, у відповідності до якого останній народився в с.Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, в той час, як в обвинувальному акті місцем народження обвинуваченого зазначено м.Павлоград Павлоградського району Дніпропетровської області.

Так, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, в тому числі, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Дійсно обвинувальний акт містить дані про те, що ОСОБА_7 у своїй діяльності, як посадова особа, керувався в тому числі локальними актами, затвердженими наказами Державними комітету лісового господарства України, в той час, як ДП «Новомосковський військовий лісгосп» на момент інкримінованих злочинів перебував у сфері управління Міністерства оборони України.

Таким чином, вказані обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не відповідають тим фактичним даним, на які посилається сторона захисту у своєму клопотанні про повернення обвинувального акту щодо застосування нормативних актів посадовою особою відомства, у сфері управління якого ДП «Новомосковський військовий лісгосп» не перебував.

Крім того, у відповідності до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону ці статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт містить дані про вчинення декількох епізодів злочинів, однак їх кваліфікація викладена загальним описом лише наприкінці обвинувального акту, що є порушенням права обвинуваченого на захист від конкретного обвинувачення, тому слідчий повинен був кваліфікувати кожний епізод кримінального правопорушення окремо.

Такт, обвинувачення за ч. 5 ст. 191 КК України взагалі викладене, як привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою, в той час як обвинувачення пред`явлене ОСОБА_7 не містить даних про створення організованої групи, та не містить даних про об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Також слушним є посилання сторони захисту на порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 366 КК України без зазначення положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність по кожному епізоду в редакції закону про кримінальну відповідальність, що діяв на момент інкримінованих злочинів.

Аналізуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись ст. 314-317 КПК України,колегія суддів , -

у х в а л и л а:
Повернути прокурору Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 18 квітня 2014 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Новомосковський міськрайонний суд.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3