УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_1 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2015 року,

встановила:

Вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2014 року засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2, раніше судимого за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2011 року за сукупністю злочинів передбачених ч. 2 ст. 185,

ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців

за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Хмельницького, зареєстрованого АДРЕСА_3, проживаючого АДРЕСА_4, раніше неодноразово судимого - останнього разу за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК із застосуванням ч. 4 ст. 70 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення воді на строк 8 років 7 місяців із конфіскацією Ѕ майна, яке є його власністю

за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.

Вирішено питання про стягнення судових витрат і про долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від

25 лютого 2015 року вирок місцевого суду, щодо ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить постановлені щодо нього судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала з огляду на таке.

20 квітня 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_1 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз'яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.

Після виправлення недоліків, засуджений ОСОБА_1 повторно звернувся до касаційного суду із касаційною скаргою.

Проте, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, засуджений знову вимог ст. 427 КПК не дотримав, вказані в ухвалі від 20 квітня 2015 року недоліки не усунув.

Слід зазначити, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (чим обґрунтовується касаційна скарга засудженого) відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК не підлягають перегляду в касаційному порядку, оскільки самі по собі є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку згідно зі ст. 409 КПК.

Відповідно до ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Однак, наведених положень процесуального закону засуджений при повторному звернені до суду касаційної інстанції знову, не дотримався, та не вказав підстав, установлених ч. 1 ст. 438 КПК, за наявності яких можливе скасування ухвали апеляційного суду, постановленої в результаті перегляду кримінального провадження за апеляційними скаргами учасників кримінального провадження з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_1 не усунув недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то його скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від

25 лютого 2015 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5