Провадження № 1-кс/461/7616/14
30.12.2014 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області ОСОБА_6 щодо внесення відомостей про кримінальне порушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
25 грудня 2014 року скаржники звернулися до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із скаргою, в якій просить зобов`язати начальника Управління СБУ у Львівській області внести відомості про кримінальне порушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до їх звернень від 31 жовтня 2014 року №Б-855, 12 листопада 2014 року №Б-887, від 17 листопада 2014 року №Б-899 про кримінальні правопорушення за ст.113 ч.2, ст.258 КК України та розпочати досудове розслідування, які стосуються неналежної організації пасажирських перевезень у м. Львові.
В судовому засіданні ОСОБА_3 внесену скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.
ОСОБА_5 в скарзі просить проводити розгляд скарги у його відсутності, у зв`язку із поганим станом здоров`я.
Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив, та зазначив, що вважає таку безпідставною, надав пояснення про те, що заява ОСОБА_5 від 16 вересня 2014 року про можливі кримінальні правопорушення, передбачені ст.113 та ч.2 ст.258 КК України була скерована за належністю до прокуратури Львівської області та інформовано заявника, що в подальшому при надходженні повторних звернень аналогічного змісту, такі будуть залишені без розгляду, згідно вимог ст.8 Закону України «Про звернення громадян». Просив залишити скаргу без задоволення.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року, 12 листопада 2014 року, 17 листопада 2014 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 звернулися до начальника УСБУ у Львівській області із заявою про кримінальне правопорушення за ознаками ст.113 та ст.258 КК України.
Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Таким чином, вищевказане положення Закону дає підстави вважати, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише заяви та повідомлення про злочин, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, та об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину.
Листом від 20 вересня 2014 року № 62/8/Б-692/14, начальник Управління Служби безпеки України у Львівській області повідомив ОСОБА_5 , що його заява, яка надійшла на адресу Управління СБУ у Львівській області за реєстраційним номером Б-692 від 16 вересня 2014 року, про можливі кримінальні правопорушення, визначені ст..113 та ч.2 ст.258 КК України, уважно розглянута. В ході аналізу зазначеного звернення було встановлено, що його суть не відноситься до компетенції органів СБУ та відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» вищевказана заява була скерована Управлінням СБУ у Львівській області за належністю до прокуратури Львівської області у визначені законодавством терміни. Одночасно заявника проінформовано, що в подальшому, при надходження повторних звернень аналогічного змісту, вони будуть залишені без розгляду, згідно вимог ст.8 Закону України «Про звернення громадян».
12 листопада 2014 року начальник Управління СБУ у Львівській області листом №62/16/Б-855, Б-856/14, повідомив ОСОБА_5 , що Управління СБ України у Львівській області отримало його звернення №Б-855, № Б-856 та повідомляє, що питання неналежної організації пасажирських перевезень у м. Львові, не відносяться до компетенції органів СБУ, визначених у ст.ст.2,24,25 Закону України «Про Службу безпеки України», а відтак, з урахуванням положень ст.19 Конституції України, звернення ОСОБА_5 відповідно до ст.7 Закону України «Про звернення громадян», були скеровані в органи прокуратури та органи місцевого самоврядування, до відання яких віднесено вирішення порушених у них питань.
Таким чином, начальник Управління СБУ у Львівській області під час розгляду звернень заявників діяв у відповідності до вимог ст.ст.2,24,25 Закону України «Про Службу безпеки України», ст.19 Конституції України, ст.7 Закону України «Про звернення громадян».
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст.2,24,25 Закону України «Про Службу безпеки України», ст.ст. 7, 8 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст.1, 214, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя
у задоволенні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Управління Служби безпеки України у Львівській області ОСОБА_6 щодо внесення відомостей про кримінальне порушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1