Провадження № 1-кс/344/4189/15
У Х В А Л А
25 листопада 2015 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Івано-Франківської області щодо не внесення повідомлення про злочин до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

в скарзі вказано, що підсудна ОСОБА_5 в кримінальній справі за КПК України 1960 р. за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України притягується до кримінальної відповідальності з іншими особами, всього 28 осіб. На даний час кримінальна справа розглядається Коломийським міськрайонним судом, однак тільки щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, однак представники державного обвинувачення затягують судовий розгляд, обвинувачення необґурнтоване в частині майнових збитків; притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності адвокат вважає незаконним. Тому адвокатом подано заяву про вчинення слідчими та прокурорами, які представляють державне обвинувачення у вказаній кримінальній справі, щодо зловживання службовим становищем, використання його всупереч служби. Однак прокурором було відмовлено у внесенні зазначеної заяви до ЄРДР, а тому адвокат просив суд визнати зазначену бездіяльність незаконною та внести відомості в ЄРДР за заявою адвоката, розпочати досудове розслідування щодо осіб, які здійснювали досудове розслідування та затягують судовий розгляд, надати адвокатові документ про прийняття заяви і реєстрацію в ЄРДР.

В судовому засіданні адвокат підтримав скаргу з підстав, що в ній зазначені та надав перед судом пояснення про те, що прокурор не здійснив жодних дій за його скаргою.

В судовому засіданні прокурор заперечив скаргу з тих підстав, що її предмет стосується оцінки дій досудового слідства, обґрунтованості обвинувачення, що є предметом дослідження в Коломийському міськрайонному суді, якому належить врахувати такі заперечення під час розгляду кримінальної справи по суті обвинувачення.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до договору від 08/08/2014 р. скаржник є адвокатом ОСОБА_5 підсудної в кримінальній справі за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09/10/2008 р. вирішено спір щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь АБ «Київська Русь» грошових коштів.

14/11/2014 р. АБ «Київська Русь» склало повідомлення.

27/10/2015 р. скаржник подав прокурору Івано-Франківської області заяву про вчинення злочину за тих обставин, що притягненя ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності вважає незаконним, на клопотання про розгляд справи в розумний строк Коломийський міськрайонний суд не реагує, прокурор просив про відкладення судового засідання, прокурори та слідчі зловживають службовим становищем, використовують його всупереч інтересів служби, проси внести вказані відомості в ЄРДР за ч. 3 ст. 364 КК України.

28/10/2015 р. Прокуратура Івано-Франківської області повідомила скаржника про відмову у внесенні заяви в ЄРДР з тих підстав, що в реєстр підлягають внесенню відомості про події, що містять об`єктивні дані про ознаки злочину; скаржнику роз`яснено право на оскарження зазначеної відмови.

Так, відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Скаржник надав суду пояснення про те, що на його думку зазначені в скарзі дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 364 КК України.

Однак відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Відповідно до ст. 214 КК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України. Оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.

Органом досудового слідства повідомлено скаржника про те, що вказані в його скарзі дії учасників кримінальних процесуальних відносин не належать до повідомлень, які б за формою чи змістом підлягали реєстрації в ЄРДР.

За вказаних обставин відсутня бездіяльність органу досудового слідства. Вказаним органом повідомлено скаржника про відмову у внесенні в ЄРДР відомостей за його заявою.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Після передання обвинувального акту до суду кримінально-правова оцінка обвинувального акту щодо вчинення злочину і належності здійснення обвинувачення належить суду, якому передано обвинувальний акт.

Підтримання обвинувачення в суді здійснюється прокурором.

При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

В ст. 343 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення.

До завершення судового розгляду обвинувального акту, складеного слідчим і затвердженого прокурором вплив на них з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення в будь-якій формі заборонений, оскільки розпочате кримінальне провадження не завершено.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №802/3531/14-а Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже даний суд не вправі здійснювати оцінку обґрунтованості обвинувачення, надавати оцінку діям місцевого суду щодо реалізації юрисдикційної функції, не оцінює розумність тримання під вартою особи, яка перебуває під юрисдикцією іншого суду, не сприяє тиску на органи досудового слідства щодо реалізації їх прав і обов`язків під час підтримання обвинувачення.

Так само відповідно до кримінального процесуального законодавства суди не здійснюють реєстрацію повідомлень в ЄРДР, а тому скаржник без будь-яких правових підстав просив суд самостійно здійснити реєстрацію його заяви в ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Крім цього в якості осіб, які затягують судовий розгляд і проти яких скаржник просив здійснити реєстрацію про вчинення злочину, в заяві скаржника зазначено Коломийський міськрайонний суд. Однак даний суд не є апеляційним судом щодо перегляду рішень зазначеного суду.

Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію. Тому процесуальним законом не гарантується право скаржника на визнання дій прокурора чи слідчого незаконними.

Таким чином судом встановлено, що скарга позбавлена правових підстав, спрямована на незаконний вплив на слідчого і прокурора в кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді Коломийського міськрайонного суд. Суд не є засобом для сторін, не толерує і не сприяє сторонам у зловживанні їх правами.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 щодо не внесення Прокуратурою Івано-Франківської області до ЄРДР повідомлення про злочин за його заявою від 27/10/2015 року відмовити.

Відповідно до ст. 309 КПК України дана ухвала не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_1