В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010731 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.05.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік;

- 09.12.2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 15.04.2011 року звільнений від відбування покарання з Черкаської виправної колонії № 62, умовно-достроково з не відбутим строком 11 місяців;

- 28.11.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком 1 рік;

- 05.10.2013 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, 06.03.2015 року звільнений від відбування покарання з Березанської виправної колонії № 95 Київської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , 19.07.2015 року приблизно о 17 годині 05 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , з метою повторного, відкритого викрадення чужого майна вступив у попередню злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , підійшов ззаду до раніше незнайомої ОСОБА_5 та відкрито викрав шляхом ривка (зірвав) з її шиї золотий ланцюжок вагою 10 грамів, вартістю 10 000 гривень, на якому знаходився золотий кулон у вигляді «Сонця» вагою 10 грамів, вартістю 10 000 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 20 000 гривень. Невстановлена досудовим розслідуванням особа в цей час стояла поряд з ОСОБА_6 та спостерігала за оточуючою обстановкою, з метою попередження останнього про можливу небезпеку.

В подальшому, ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, усвідомлюючи, що їх злочинні дії стали помітними для оточуючих і ігноруючи вимогу потерпілої ОСОБА_5 зупинитися та повернути викрадені золоті вироби, з метою розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, з місця скоєння кримінального правопорушення почали тікати. При цьому, згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_6 , передав викрадені золоті вироби невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, а ОСОБА_6 був затриманий свідками.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та цивільний позов визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 19.07.2015 року приблизно о 17 годині 05 хвилин, він разом із своїм наглядно знайомим перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де помітили потерпілу. Після чого, він попередньо домовившись про вчинення грабежу та розподіливши ролі, підійшов до потерпілої ззаду та зірвав з її шиї золотий ланцюжок на якому знаходився золотий кулон та передав їх своєму знайомому. Також додав, що щиро кається в скоєному.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебував на лікуванні у лікаря-нарколога, має діагноз F11.30, раніше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, проте з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої вину обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - підлягає задоволенню в повному обсязі /а.с.23/.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити в повному обсязі /а.с.23/.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20 000 гривень 00 копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: