Справа № 197/753/15-к
Номер провадження 1-кп/197/40/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Широкое кримінальне провадження № 1-кп/197/40/16 (яке зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000290 від 28.04.2015 року), про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області, українця , громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого , не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 06.03.2015 р. за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік ; 20.04.2015 р. за ч.1 ст. 309 , ч.2 ст. 309 , ч.1 ст.70 , ч.1 ст.71 КК України до 3-х років та 1 місяця позбавлення волі ; 12.05.2015 р. за ч.1 ст. 263 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі , 04.08.2015 року апеляційним судом Дніпропетровської області вирок скасовано в частині призначеного покарання , та з врахуванням ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено 4 роки позбавлення волі ; 22.09.2015 р. за ч.3 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі , 01.12.2015 р. апеляційним судом Дніпропетровської області вирок в частині призначеного покарання за сукупністю злочинів скасувати , та вважати засудженим за ч.3 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ :

27 квітня 2015 року приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на території звалища, розташованого по вул. Седнєва в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, де збираючи металобрухт знайшов металеві нунчаку, які він вирішив залишити при собі та носити з метою самооборони без передбаченого законом дозволу.
28.04.2015 року о 10.00 годині ОСОБА_4 знаходячись дома взяв найдені ним нунчаку, засунув за правий бік поясу і направився до смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області. Цього ж дня о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 розпиваючи спиртні напої біля магазину «Джокер», розташованого по вул. Леніна, в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, де був зупинений дільничним інспектором міліції Широківського РВ за порушення адміністративного законодавства, передбаченого ч. 1 ст.178 КУпАП, після чого, в присутності двох свідків під час складання протоколу ДН № 118765 про адміністративне правопорушення , у ОСОБА_4 був виявлений та вилучений металевий предмет схожий на нунчаку.
Згідно висновку експерта № 58/02-172 від 07.05.2015 року металевий предмет, вилучений 28.04.2015 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є холодною зброєю ударно дробильної дії. Даний предмет виготовлений саморобним способом по типу нунчаку.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за ознаками носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України за наведених вище обставин , час , місце , спосіб та інші обставини , визнав у повному обсязі, щиро покаявся і від дачі показів відмовився .

Відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України , допит обвинуваченого здійснюється обов`язково , крім випадку , якщо він відмовився від давання показань , та випадку , передбаченого статтею 381 цього Кодексу .

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від давання показань , пославшись що він визнає вину та фактичні обставини вчинення злочину викладених в обвинувальному акті повністю .
За відсутності заперечень учасників судового провадження суд згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України , суд має право , та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються . При цьому суд з`ясовує , чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин , обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції , суд не має сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку , суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі , обмежившись дослідженням письмових доказів , в тому числі всіх постановленних вироків , стосовно особи обвинуваченого і характеристики .
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх в сукупності доказами в суді , які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками незаконного носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу , знайшла підтвердження під час судового розгляду і ОСОБА_4 у його вчиненні винен.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками незаконного носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. ст. 65 , 66 , 67 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ч.1 п.1 ст. 66 КК України, є щире каяття . Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ч.1 п.1 , п.13 ст.67 КК України є рецидив злочинів , та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості , особу винного, який судимий , офіційно не працевлаштований, на обліку у центрі зайнятості як безробітній не перебував , з місця проживання характеризується задовільно , на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається , що обвинувачений був засуджений 06.03.2015 за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік , яке вчинено 20.09.2014 року ; 20.04.2015 р. за ч.1 ст. 309 , ч.2 ст. 309 , ч.1 ст.70 , ч.1 ст.71 КК України до 3-х років та 1 місяця позбавлення волі , яке вчинено 06.02.2015 року та 20.03.2015 року ; 12.05.2015 р. за ч.1 ст. 263 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі , 04.08.2015 року апеляційним судом Дніпропетровської області вирок скасовано в частині призначеного покарання , та з врахуванням ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено 4 роки позбавлення волі , яке вчинено 02.02.2015 року та вилучено було під час обшуку 26.02.2015 року ; 22.09.2015 р. за ч.3 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі , 01.12.2015 р. апеляційним судом Дніпропетровської області вирок в частині призначеного покарання за сукупністю злочинів скасувати , та вважати засудженим за ч.3 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі , та вчинено було 09.10.2014 року . За вказаним вироком вчинено 27.04.2015 року .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі та з урахуванням постановленого 01.12.2015 року вироку апеляційним судом Дніпропетровської області вирок в частині призначеного покарання за сукупністю злочинів скасувати , та вважати засудженим за ч.3 ст. 185 , ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі , діяння вчинено було 09.10.2014 року , з урахуванням сукупності злочинів ч.4 ст. 70 КК України . Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 69 , ст. 69-1 , ст. 75 КК України.

Таке покарання за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним злочинів, відповідає вимогам ст. ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено. Долю речових доказів визначити з урахуванням ч.9 п.3,4 ст. 100 КПК України, а саме: металевий предмет-нунчаку , який знаходиться в полімерному пакеті білого кольору (а.с.63) , та знаходяться на зберіганні в Широківському РВ , квитанція а.с. 64 - знищити.

Процесуальні витрати, що підлягають відшкодуванню відповідно до ст.ст.124-126 КПК України, згідно обвинувального акту зазначені в розмірі 368.28 грн., , документально підтверджені (а.с. 59) і які підлягають стягненню на користь держави з ОСОБА_4 ..

Запобіжний захід і інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування і в ході судового розгляду не застосовувались. Підстав для застосування таких відносно ОСОБА_4 зараз також не має до набрання вироком законної сили , так як він уже відбуває покарання , і сторонами перед судом питання про його обрання не ставилось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 263 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів , шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком , та покаранням призначеним за вироком апеляційного суду Дніпропетровсьукої області від 01.12.2015 року за ч.3 ст. 185 , ч.4 ст.70 КК України у вигляді 4 років і 6 місяців позбавлення волі , остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 8 (вісім) місяців , та в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів повністю зарахувати відбуте покарання за попереднім вироком , строк покарання рахувати з моменту затримання 22.09.2015 року ..

Запобіжний захід не обирався .

Стягнути з ОСОБА_4 документально підтверджені процесуальні витрати на користь держави у розмірі 368.28 грн..

Речові докази вирішити відповідно до ч.9 п. 3,4 ст. 100 КПК України а саме металевий предмет-нунчаку , який знаходиться в полімерному пакеті білого кольору (а.с.63) , та знаходяться на зберіганні в Широківському РВ , квитанція а.с. 64 - знищити.

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .