Провадження № 11-кп/792/707/15
Справа № 689/650/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

її представника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

його захисника ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000499 від 27 грудня 2014 року, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Ярмолинецького районного суду від 05 листопада 2015 року,

у с т а н о в и л а:
Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 05 листопада 2015 року ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з середньою освітою, студент 5-го курсу Львівського національного лісотехнічного університету, одруженого, працює лісником у ДП „Ярмолинецьке лісове господарство, не має судимостей,

Звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.289 КК України на підставі ч.1 ст.47 КК України з передачею на поруки трудовому колективу ДП „Ярмолинецьке лісове господарство за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не буде ухилятися від заходів виховного характеру та не буде порушувати громадський порядок.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, закрито.

Судом вирішено питання про речові докази.

Як установлено, 19 березня 2015 року до Ярмолинецького районного суду звернувся прокурор Ярмолинецького району з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

15 жовтня 2015 року прокурором дії ОСОБА_9 перекваліфіковані з ч.3 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України.

Зокрема, ОСОБА_9 обвинувачувався в тому, що 26 грудня 2014 року близько 23-ї години перебував у стані алкогольного сп`яніння в барі „Лідер по вул. Площа 600-річчя Ярмолинець в смт Ярмолинцях, де також була потерпіла ОСОБА_7 .

Cкориставшись її тимчасовою неуважністю, шляхом вільного доступу, зі столика, за яким вони відпочивали, він узяв ключі від її легкового автомобіля „Toyota Solarа, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , незаконно заволодів ним та проїхав на ньому разом із ОСОБА_11 до бару „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться неподалік, де той вийшов з автомобіля, а ОСОБА_9 самостійно поїхав на АЗС „ОККО.

Повертаючись назад, ОСОБА_9 не впорався з керуванням, виїхав на тротуар, де допустив наїзд на дерево.

Вказаними діями потерпілій ОСОБА_7 була завдана матеріальна шкода в сумі 49 282 грн.

Звільняючи ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, місцевий суд виходив з того, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, щиро розкаявся, позитивно характеризується по місцю проживання і роботи, працює в ДП „Ярмолинецьке лісове господарство, колектив якого за добросовісне відношення до роботи, просив передати його на поруки, а ОСОБА_9 бажає спокутувати свою провину перед членами трудового колективу та виправити свою поведінку.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просила ухвалу суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Уважала, що обов`язковою умовою звільнення від кримінальної відповідальності з передачею на поруки є щире каяття обвинуваченого. Однак ОСОБА_9 своєї вини у вчиненому не визнав та намагався перекласти відповідальність на неї.

Крім того, зазначала, що судом належно не з`ясовано, яким чином буде здійснюватись виховний вплив на обвинуваченого, оскільки його батьки ОСОБА_12 та ОСОБА_12 працюють на ДП „Ярмолинецьке лісове господарство, що унеможливлює здійснення на нього виховного впливу.

У запереченні на апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_9 просив залишити її без задоволення як необґрунтовану, а ухвалу суду без змін.

Указував, що відшкодування ним шкоди в сумі 129 600 грн., що більш ніж удвічі перевищує фактично заподіяну потерпілій шкоду, свідчить про його щире каяття та бажання виправити ситуацію, що склалася. Зазначав, що в законі немає обмежень щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності за клопотанням трудового колективу, де працюють родичі цієї особи. Крім того, на його думку, апелянтом не зазначено жодної підстави, передбаченої ст.415 КПК України, для направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги; думку прокурора про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду з постановленням своєї ухвали про відмову в задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з таких підстав.

Згідно з приписами ст.409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.47 КК України особу, що вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Таке звільнення на підставі ст.47 КК України має умовний характер, а саме: протягом року колектив підприємства, установи, організації, членом якого є особа, що передається на поруки, здійснює контроль за її поведінкою та заходи виховного характеру до неї, а остання під загрозою бути притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинений злочин зобов`язана виконувати вимоги, що до неї ставляться законом.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності підставою для такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спонукати провину перед колективом підприємства чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Водночас із матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_9 у суді відмовився давати показання на підставі ст.63 Конституції і лише після подання клопотання про звільнення його від відповідальності в судових дебатах вказав, що щиро розкаявся, хоча його суб`єктивне ставлення до вчиненого свідчить про протилежне.

Аналогічне ставлення висловив обвинувачений і в апеляційному суді, визнавши наслідки від вчиненого у вигляді пошкодженого автомобіля, але заперечивши фактичні обставини незаконного заволодіння цим транспортним засобом.

Розглядаючи клопотання ДП „Ярмолинецьке лісове господарство про передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_9 і звільнення від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, суд формально підійшов до його вирішення. При цьому допустив ще й неповноту при формулюванні обвинувачення, а саме не виклав тієї обставини, що обвинувачений для реалізації незаконного заволодіння автомобілем потерпілої скористався її тимчасовою неуважністю і взяв ключі від нього.
Також суд не звернув увагу, що таке клопотання повинно бути мотивоване та включати: характеристику особи з відзначенням її здатності до виправлення без притягнення до кримінальної відповідальності; відзначення посткримінальної поведінки особи, її ставлення та інші відомості, що свідчать про щире каяття особи та її здатність не допустити надалі порушень громадського порядку, ухилень від заходів виховного характеру чи інших правопорушень; зобов`язання трудового колективу проводити заходи виховного впливу щодо взятої на поруки особи, контролювати та відповідним чином реагувати на її неправомірну поведінку.

Крім того, рішення про взяття особи на поруки приймається після обговорення колективом на загальних зборах, які правомочні, коли на них присутні не менше половини його членів.

Наданий суду витяг з протоколу загальних зборів ДП „Ярмолинецьке лісове господарство від 03 листопада 2015 року не відображає хід їх проведення та результат голосування за заявою ОСОБА_9 про взяття його на поруки, а також не містить інформації про правомочність загальних зборів.

Судом не було належним чином з`ясовано, чи буде цей колектив мати можливість протягом року здійснювати заходи виховного характеру щодо ОСОБА_9 та забезпечить його належну поведінку.

Тому допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів уважає істотними, оскільки вони перешкодили суду повно та всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване, справедливе рішення.

Положення Кримінального процесуального кодексу України не регулюють питання повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги у разі виявлення зазначених істотних порушень кримінального процесуального закону. Відтак, колегія суддів уважає, що відповідно до ч.6 ст.9 цього Кодексу слід застосувати положення ст.415 КПК України скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду слід ретельно та всебічно перевірити й урахувати доводи, наведені в апеляційній скарзі, дати їм належну правову оцінку, провести розгляд кримінального провадження з дотриманням вимог закону і залежно від установленого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 409, 415, 418, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду від 05 листопада 2015 року про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.289 КК України з передачею його на поруки трудовому колективу Державного підприємства „Ярмолинецьке лісове господарство та закриття кримінального провадження щодо нього за ч.1 ст.289 КК України скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2