АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1077/15 Справа № 201/1954/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу директора ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року було частково задоволено клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ГУ ДФС України в Дніпропетровській області, погодженого з старшим прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про накладення заборони на використання та розпорядження майном грошовими коштами на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритих ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД» () в ПАТ «Діамантбанк» (МФО 320854).

В обґрунтування свого рішення суд вказав, що згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження, накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, підготовлені, пристосовані чи використанні, на засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Грошові кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритих в ПАТ «Діамантбанк», що належать ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД» відповідають критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та з метою унеможливлення їх подальшого перерахування на інші рахунки або зняття, суд прийшов до висновку про можливість накладення заборони на розпорядження ними.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД» ОСОБА_9 просить поновити їм строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та скасувати ухвалу слідчого судді про накладення заборони на використання та розпорядження майном грошовими коштами на банківських рахунках та їх арешт.

В обґрунтування своє скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, директора підриємства, який просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду першої інстанції, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи директора ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД», викладені в апеляційній скарзі, про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Так, за твердженням директора ТОВ «Аксео Трейд» ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року проголошено 17 лютого 2015 року. Підприємство не отримувало судових викликів для участі у розгляді клопотання слідчого і про наявність ухвали керівництву стало відомо 24 липня 2015 року від працівників ПАТ «Дамантбанк» під час спроби здійснення переводу грошових коштів з рахунку, відкритого в цьому банку.

Однак з такими доводами не може погодитись колегія суддів, оскільки з досліджених матеріалів судового провадження вбачається, що директором ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД» ОСОБА_9 до Апеляційного суду Дніпропетровської області подавалась аналогічна апеляційна скарга на вказане рішення суду І інстанції 08 липня 2015 року з проханням поновити їм строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин. Датою, коли керівництву підприємства стало відомо від працівників ПАТ «Дамантбанк» під час спроби здійснення переводу грошових коштів з рахунку, відкритого в цьому банку про наявність ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року про накладення арешту вказано 30 червня 2015 року.

Причини таких розбіжностей у судовому засіданні пояснити та спростувати представник ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД» не зміг, як і не довів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду І інстанції, а колегія суддів не вбачає підстав для його поновлення.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в поновленні строку на подання апеляційної скарги директором ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року про арешт майна та повернути її заявнику.
Керуючись ст.ст. 376, 399, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
У поновленні строку на подання апеляційної скарги директором ТОВ «АКСЕО ТРЕЙД» ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2015 року про арешт майна відмовити та повернути її заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4