Провадження № 1-кс/161/36/14
У Х В А Л А

м. Луцьк 01 квітня 2014 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на протиправну бездіяльність слідчого, керівника слідчого органу Луцького МВ УМВС України у Волинській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду із скаргою на протиправну бездіяльність слідчого, керівника слідчого органу Луцького МВ УМВС України у Волинській області.

В обґрунтування скарги посилаються на те, що 15.04.2013 року потерпілі та заявники звернулись до прокурора м. Луцька із заявою № 3в від 15.04.2013 року про ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 353, ст. 354, ст. 356, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 397 КК України, Законом «Про засади запобігання і протидії корупції», Законом України «Про засади легалізації та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом або фінансування тероризму».

17.04.2013 року Укрпошта вручила заяву №3в від 15.04.2013 року адресату.

07.11.2013 року потерпілі і заявники адресували керівнику слідчого органу прокуратури міста Луцька і слідчому слідчого органу прокуратури м. Луцька заяву № 13в від 07.11.2013 року із вимогою надати потерпілим витяги з ЄРДР.

11.11.2013 року Укрпошта вручила адресатам заяву № 13в від 07.11.2013 року. Станом на 20.11.2013 року потерпілі і заявники не отримали запитуваних витягів з ЄРДР.

Просить визнати бездіяльність прокурора міста Луцька, керівника слідчого органу прокуратури міста Луцька, слідчого прокуратури міста Луцька протиправною.

Зобов`язати прокурора міста Луцька, керівника слідчого органу прокуратури міста Луцька, слідчого прокуратури міста Луцька внести до ЄРДР зазначені у заяві № 2в від 04.04.2013 року відомості із попередньою правовою кваліфікацією за ознаками кожного кримінального правопорушення окремо.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Скаржники в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляли.

З метою дотримання вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку, встановленого законом, розгляд скарги проводиться за відсутності скаржників.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляв.

Розгляд скарги проводиться за відсутності слідчого, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 306 КПК України

Дослідивши письмові матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

При розгляді скарги встановлено, що скажники звернулися до суду із скаргою, якою оскаржують бездіяльність керівника слідчого органу Луцького МВ УМВС України у Волинській області щодо невнесення даних у ЄРДР.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор - Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники, помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, прокурори міст і районів, районів у містах, міжрайонні та спеціалізовані прокурори, їх перші заступники, заступники прокурорів, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69 реєстраторами Реєстру є:

- прокурори;

- слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення).

Відповідно до п. 1.11 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69 користувачами Реєстру є:

- керівники прокуратур та органів досудового розслідування, прокурори, слідчі та інші уповноважені особи органів внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та Державного бюро розслідувань, які виконують функції з інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів та ведення спеціальних обліків (оперативних, оперативно-облікових, дактилоскопічних тощо) відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

При цьому керівник слідчого органу Луцького МВ УМВС України у Волинській області не є реєстратором по внесенню відповідних відомостей в ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України. Оскільки він є лише користувачем Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно займаної посади і не наділений повноваженнями по внесенню будь-яких відомостей до ЄРДР.

Так як лише слідчий, який здійснюватиме повноваження слідчого у конкретному кримінальному провадженні, що визначається керівником відповідного слідчого органу після початку досудового розслідування, наділений повноваженнями по внесенню відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності з положеннями п. 1.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року № 69.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що керівник слідчого органу Луцького МВ УМВС України у Волинській області згідно займаної посади є користувачем Єдиного реєстру досудових розслідувань і не наділений повноваженнями по внесенню будь-яких відомостей до ЄРДР. Так як такими повноваженнями наділений лише слідчий, який здійснюватиме повноваження слідчого у конкретному кримінальному провадженні, що визначається керівником відповідного слідчого органу після початку досудового розслідування. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про відмову в задоволенні скарги в цій частині.

Також встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді від 25 червня 2013 року було внесено, вказані в заяві № 3в від 15.04.2013 року дані в ЄРДР. Таким чином ухвалою суду вже зобов`язано внести дані в ЄРДР з вказані в заяві № 3в від 15.04.2013 року. А тому відсутні будь-які правові підстави для повторного зобов`язання внести ті самі дані в ЄРДР. А тому за таких обставин, приходжу до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги.

Керуючись ст. ст. 306-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в задоволенні скарги на протиправну бездіяльність слідчого, керівника слідчого органу Луцького МВ УМВС України у Волинській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1