Код суду 233 Справа № 233/7026/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001691 від 30 жовтня 2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Артьома Дзержинського району Донецької області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, заміжньої, пенсіонерки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в :
В період часу з травня по липень 2014 року (точну дату та час в ході слідства встановити не представилося можливим), ОСОБА_6 , знаходячись біля водойми в с. Степанівка Костянтинівського району Донецької області, в якості винагороди за допомогу в приготуванні їжі та догляду за речами, отримала від військовослужбовців НОМЕР_1 бригади ЗСУ України набої до автомату в кількості 5 штук, тим самим здійснивши незаконне придбання боєприпасів без передбаченого законом дозволу. Далі ОСОБА_6 придбані при вищевказаних обставинах предмети принесла за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснивши незаконне носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу, де стала незаконно, умисно зберігати боєприпаси, без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_6 за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , невизначений термін зберігала набої до пістолета в кількості 250 штук, набої до револьвера в кількості 8 штук, які їй дістались від її діда ОСОБА_7 , який приймав участь у Великий вітчизняній війні, та помер в 1975 році. Дані набої вона діючи умисно, незаконно зберігала, без передбаченого законом дозволу, на згадку про свого діда.
30 жовтня 2015 року, в період часу з 11.41 годин до 12.58 годин, робітниками поліції в установленому законом порядку був проведений огляд квартири АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: п`ять патронів, які згідно висновку експерта № 2173 від 04.11.2015 року є боєприпасами - патронами калібру 5,45x39 мм до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (5,45x39 мм) (автоматів і кулеметів конструкції Калашнікова АК-74, АК-74У, РПК-74 та ін.), до здійснення пострілів придатні; двісті п`ятдесят патронів, які згідно висновку експерта № 2173 від 04.11.2015 року є боєприпасами - пістолетними патронами калібру 7,62x25 мм, які можуть бути використані для стрільби з пістолету Тульский Токарев, (пістолетів-кулеметів ПКД, ПКШ, ПКС та інш.), до здійснення пострілів придатні; вісім патронів, які згідно висновку експерта № 2173 від 04.11.2015 року є боєприпасами - патронами промислового виготовлення калібру 7,62 мм до револьверу зразка 1895 року системи Наган, до здійснення пострілів придатні.
Тим самим, ОСОБА_6 , своїми умисними діями порушила вимоги Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, - незаконне придбання, носіння, та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.
23 грудня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

28 грудня 2015 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0001691 від 30 жовтня 2015 року, та підозрюваною ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_6 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, носіння, та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Сторони узгодили покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

При цьому ОСОБА_6 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на його призначення.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_6 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 роки.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; їй роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставину, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття.

Обвинувачена ОСОБА_6 раніше не судима; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває; у скоєному щиро розкаялася.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченою добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, - незаконне придбання, носіння, та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за яким належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченої витрат на залучення експерта (проведення судово-балістичної експертизи - 613,80 грн.), суд констатує те, що експертиза проведена державним органом, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України, а тому відшкодуванню за рахунок обвинуваченого не підлягають.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -
з а с у д и в :
Угоду про визнання винуватості, що укладена 28 грудня 2015 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 грудня 2015 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_6 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем її проживання.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі: двісті сорок патронів 7,62x25 мм, два патрони калібру 5,45x39 мм, чотири патрони калібру 7,62 мм, п`ятнадцять куль, чотири гільзи (які зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Артемівського ВП ГУНП України в Донецькій області (номер книги обліку речових доказів №1154 порядковий номер №79 від 06.11.2015 року), - передати до ГУНП України в Донецькій області.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя