Апеляційний суд Київської області
28 квітня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю прокурорівОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2009 року, яким
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, раніше судимого: 1) вироком Васильківського районного суду Київської області від 02.09.1988 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206 із застосуванням ст. 46-1 КК УРСР 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна та відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2) вироком Васильківського міського суду Київської області від 04.05.1995 року за ч. 2 ст. 188-1 КК УРСР 1960 року до штрафу; 3) вироком Васильківського районного суду Київської області від 27.11.1997 року за ч. 2 ст. 187 із застосуванням ст. 44 КК УРСР 1960 року до штрафу; 4) вироком Васильківського міського суду Київської області від 17.06.1998 року за ч. 2 ст. 206, ч. 3 ст. 117, ч. 2 ст. 118 із застосуванням ст.ст. 14, 42 КК УРСР 1960 року до 7 років позбавлення волі із застосуванням примусового лікування від алкоголізму,
засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі .
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_6 2999,60 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди, -
В с т а н о в и л а :
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 16 листопада 2006 року, приблизно о 16-30 годин він прийшов до приміщення будинку № 1 по пров. Комунальному в м. Василькові Київської області, де в цей час перебували господарка будинку ОСОБА_8 та її знайомі: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Розпиваючи разом спиртні напої, перебуваючи в стані алкогольного спяніння ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 піти з ним до іншої кімнати порозмовляти, на що остання погодилась, вони пішли удвох до іншої кімнати, інші гості - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишились на кухні. Коли ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 зайшли в кімнату будинку, то відразу зачинили вхідні двері і за спільною згодою вступили в статевий акт, в ході якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, ОСОБА_7, маючи намір на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, почав умисно наносити численні удари кулаками по животу та тулубу ОСОБА_8, яка в цей час лежала на підлозі кімнати. Після закінчення побиття ОСОБА_7 вийшов з кімнати і через деякий час пішов з будинку. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла на місці.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 503/Д/582 від 18.12.06 р. при розтині трупа ОСОБА_8 виявлено наступні ушкодження: синці на обличчі, грудній клітині, на кінцівках, на передній поверхні черевної стінки з пропитуванням мязів грудної клітини кровю, близько 1 л рідкої крові зі згустками в черевній порожнині, переломи з 5 по 10 ребро зліва, розрив правої долі печінки. Пошкодження у вигляді синців на обличчі та тулубі, кінцівках відносяться до легких тілесних ушкоджень. Переломи ребер відносяться до пошкоджень середнього ступеню тяжкості. Закрита травма живота, розрив печінки з внутрішнім крововиливом відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що в даному випадку спричинило смерть. Описані пошкодження спричинені тупими предметами, якими могли бути руки та ноги, обуті в черевик. Смерть ОСОБА_8 наступила в результаті закритої травми живота, яка супроводжувалась розривами печінки, внутрішньочеревною кровотечею. Відповідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи № 58/к від 03.07.2009 року смерть ОСОБА_8 наступила внаслідок закритої травми живота з розривом правої долі печінки та розвитком внутрішньочеревної кровотечі.
На вказаний вирок засудженим ОСОБА_7 подано апеляцію та доповнення до неї, в яких він просить вирок відносно нього скасувати та постановити новий виправдувальний вирок, цивільний позов по справі залишити без розгляду.
При цьому апелянт зазначає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню у звязку з його незаконністю та необґрунтованістю, не дотриманням принципу всебічності, повноти та обєктивності під час оцінки доказів по справі в їх сукупності, у звязку із однобічністю проведеного досудового та судового слідства, по справі залишились недослідженими такі обставини, зясування яких може мати значення для правильного вирішення справи. Так, під час досудового та судового слідства бралися до уваги лише покази свідків про те, що саме він спричиняв тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 Вирок суду першої інстанції ґрунтується на показах свідків, які є припущеннями, що суперечить положенням Конституції та КПК України. Розбіжності в показах даних на досудовому слідстві свідками ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_13, мають суттєві розбіжності з їх показами під час судового розгляду, що є неприпустимим.
Заслухавши доповідача, думку прокурорів про законність і обґрунтованість вироку та відсутність підстав для задоволення апеляції засудженого ОСОБА_7, думку потерпілого, який підтримав позицію прокурорів; обговоривши доводи апеляції колегія суддів вважає , що апеляція засудженого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Винуватість ОСОБА_7 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 за обставин, наведених у вироку, доведена обєктивними доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку і належним чином оцінені судом.
Так, засуджений ОСОБА_7, будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в предявленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України не визнав та зазначив , що він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не наносив, вона померла від побиття свого чоловіка. Він лише вступив з нею в статевий зв'язок природним способом за її згодою. Пояснити суду наявність сперматозоїдів у прямій кишці потерпілої не зміг. Крім того пояснив, що у потерпілої був синець під оком, а коли він побачив ОСОБА_8 роздягненою, то в неї також був синець на грудях. Про інші тілесні ушкодження засуджений не вказував.
Також лише про синець під оком вказують свідки ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_11
Однак, при огляді трупа ОСОБА_8 було виявлено на лобі, навкруг лівого ока, на лівій щоці, в лівій підщелепній області, навкруг правого ока, на правій щоці, в правій підщелепній області 13 крововиливів синє -фіолетового кольору, що свідчить про заподіяння саме засудженим потерпілій такої кількості тілесних ушкоджень і спростовує його посилання в апеляції про непричетність до побиття потерпілої .
В судовому засіданні 06.04.2007 року свідки ОСОБА_10 / том 1 а.с. 181 187/ та ОСОБА_9І./ том 1 а.с. 188 195/ пояснювали , що коли вони знаходилися в будинку ОСОБА_8, то ОСОБА_7 покликав ОСОБА_8 поговорити і вони пішли в кімнату, де як вони зрозуміли , між ними були статеві стосунки. З кімнати вони чули хлопки, ніби пощочини, крики ОСОБА_8 «ОСОБА_9 і ОСОБА_9». Потім ОСОБА_8 вибігла з кімнати в одіялі і в неї була кров на нижній частині тіла. Крім того, свідок ОСОБА_9 зазначала, що ОСОБА_8 їй сказала, що підсудний чіпав її. Другий раз підсудний взяв ОСОБА_8 за руку і завів у кімнату. Вона знову чула крики ОСОБА_8. Коли вони з ОСОБА_10 зайшли в кімнату, то ОСОБА_8 жалілась на болі внизу живота .
На досудовому слідстві також вказані свідки зазначали, що з кімнати , де знаходився підсудний та потерпіла вони чули крики ОСОБА_8 « не бий мене, не чіпай, бо в мене все болить», чули тупі удари по тілу, крики про допомогу, ойкання потерпілої та голос ОСОБА_7 « не кричи …» Коли ОСОБА_8 вийшла з кімнати, то трималася за низ живота, зігнулася від болю і ОСОБА_10 в неї запитала що сталося, на що потерпіла відповіла, що її зґвалтував та побив ОСОБА_7 і в неї дуже болить низ живота / том 1 а.с. 39 40; 41- 42/.
Суд вірно прийшов до висновку, що тільки після перебування ОСОБА_7 з потерпілою наодинці в кімнаті, остання почала скаржитися на болі в животі , а також прямо заявила, що її побив ОСОБА_7 , до цього моменту ОСОБА_8 на болі саме в області живота не скаржилася.
Не ґрунтуються на матеріалах справи і посилання засудженого в апеляції на ту обставину, що свідків змушували давати такі показання, які викривають його у вчиненні злочину , працівники міліції. Як пояснили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показання на досудовому слідстві вони давали вільною без примусу та підтримали їх.
В апеляції засуджений вказує на те, що смерть потерпілої настала від побиття її чоловіком. Однак, які убачається з висновку судово медичної експертизи № 58/к від 03.07.2009 року ушкодження печінки, від якого настала смерть потерпілої могло бути спричинено у строк 1 3 годин до моменту настання смерті. Відповідно до матеріалів справи , вказаний період часу з потерпілою знаходився саме засуджений , який прийшов до її будинку після того, як ОСОБА_11 покинув вказаний будинок та пішов до Кравченко.
Крім того, сам ОСОБА_11 та свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, які перебували в будинку ОСОБА_8 з 10 годин ранку 16.11.2006 року приблизно до 18 години вказували , що в їх присутності ОСОБА_11 декілька разів ударив свою дружину долонею руки по обличчю, шиї та плечі, інших пошкоджень не завдавав. Відповідно до пояснень експерта ОСОБА_14 в судовому засіданні 10.05.2007 року /том 1 а.с.229/ розрив печінки у потерпілої виник, коли вона знаходилася у вертикальному або близькому до нього положенні, при цьому зазначив , що розрив печінки знаходиться на нижній її поверхні, а отже удар був направлений знизу вверх тупим предметом, найбільш ймовірно це була взута нога.
При таких обставинах суд прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_7 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121 КК України. Порушень вимог кримінально процесуального закону України, які б тягли за собою скасування вироку, не виявлено.
Покарання засудженому ОСОБА_7 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи засудженого і , на думку колегії суддів, є домірним вчиненому.
Наведені в апеляції доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому апеляція засудженого не підлягає до задоволення.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області, -
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2009 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Судді : підписи

З оригіналом згідно : Суддя : О.М.Капічон