Справа № 423/517/15-к
Провадження № 11кп/782/299/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого-судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря : ОСОБА_4

прокурора : ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

потерпілої : ОСОБА_7

обвинуваченого : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області в приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру за № 0000205 від 08.09.2014 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.11.2015 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золоте, м. Первомайська, Луганської області, татарина, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.11.2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили засудженому ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахується з 19.03.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати у сумі 307 грн. 20 коп. за проведення судово-криміналістичної експертизи холодної зброї № 13/35 від 24.03.2015р., процесуальні витрати у сумі 122 грн. 76 коп. за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 14/36 від 03.04.2015 р.
Доля речових доказів вирішена на підставі ст. 100 КПК України.
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 18.03.2015 року приблизно о 18-30 год., ОСОБА_8 , йшов до свого знайомого ОСОБА_9 , який мешкає в квартирі, розташованій в першому під`їзді п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з ціллю починити останньому світло. При вході в даний під`їзд, ОСОБА_8 зустрів раніше не знайомих громадян, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які знаходились в даному місці та вживали спиртне - алкогольне пиво, та яких він освітив світлом ліхтаря. У зв`язку з чим ОСОБА_10 висловив ОСОБА_8 свої претензії з даного приводу, на що останній продовжив світити ліхтарем в обличчя ОСОБА_10 . Далі, між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на даному грунті виникла словесна сварка, яка переросла в обоюдну бійку, під час якої вони стали ображати один одного. В ході бійки у ОСОБА_8 , з`явилась особиста неприязнь до ОСОБА_10 та на ґрунті особистої неприязні, несподівано виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_14 , тобто на умисне протиправне заподіяння йому смерті. Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи, що подальшими своїми діями, виникне загроза здоров`ю та життю ОСОБА_10 , дістав зі своєї кишені складний ніж та привівши лезо в робоче положення, став ним умисно наносити удари по тулубу та по нижнім кінцівкам потерпілому ОСОБА_10 , а саме умисно наніс даним ножем останньому шість ударів, послідовність яких у ході досудового слідства не встановлена, тим самим умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, у вигляді: однієї колото-різаної рани лівого стегна та двох поверхневих ран брюшної порожнини, а також трьох колото-різаних ран грудної клітини, дві з яких проникаючих в плевральні порожнини, з яких одна з пошкодженням серця, що призвело до гострої крововтрати, від чого потерпілий ОСОБА_10 впав на землю та помер на місці.
Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає вирок незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог КПК України, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в зв`язку з чимпідлягає скасуванню. Також посилається на те,що органом досудового слідства порушено його права на захист, сфальсифіковані доказі обвинувачення, на порушення слідчим, захисником, прокурором в ході слідства норм КПК України.

Посилаючись також на те, що Рубіжанський міський суд також допустив істотне порушення вимог КПК, оскільки 16.07.2015 р., 08.09.2015 р., 05.11.2015 р. в судовому засіданні був відсутній його захисник ОСОБА_15 . Суд не з`ясував у нього думку про можливість слухання справи за її відсутності. Вважає, що це порушення його права на захист суттєво вплинуло на ухвалення незаконного і необгрунтованого вироку. Адже 16.07.2015 р., 08.09.2015 р., у відсутності одного із захисників, він допитувався, як підозрюваний, та свідки з боку обвинувачення. Більш того, 29.07.2015 р. та 08.09.2015 р. суд у відсутності захисника ОСОБА_15 вирішував питання про подовження строку запобіжного заходу, а якби захисник був присутній, то не виключно, що суд міг би прийняти рішення не пов`язане з утриманням під вартою. А 05.11.2015 р. він був судом позбавлений можливості захисту захисником ОСОБА_15 , яка могла би в дебатах довести суду недоведеність його вини. 16.07.2015 р. його дружина уклала угоду на захист із захисником ОСОБА_16 , але реального захисту не було, бо в судових засіданнях захисник ОСОБА_16 вела себе пасивно. Внаслідок відсутності одного захисника і пасивності іншого, багато обставин події яка сталася між ним та потерпілим ОСОБА_14 залишилися не з`ясовані слідством та судом. Внаслідок цього, його дії судом кваліфіковані не вірно, бо навмисного вбивства потерпілого ОСОБА_14 він не здійснював.
Неповноту судового розгляду допустив Рубіжанський міський суд, а саме. суд неповно дослідив подію кримінального правопорушення, обмежившись тим, що допитав свідків по справі, та оголосив висновки експертиз. Але для усунення протиріч в доказах, суд нічого не зробив.
Крім того пояснив, що вся подія між ним та ОСОБА_17 тривала не більше двох хвилин, він звертався до захисника з проханням заявити клопотання суду, щоб було проведено слідчий експеримент на місці події, але вона такого клопотання суду не заявила, а суд по своїй ініціативі перевірку його показань - не провів. Тому суттєві обставини події залишилися поза увагою суду. Також вказав, що у висновку експерта №93 від 27.03.2015р. рани №2 і №3 мають різний механізм пошкодження, так як раневі канали різного напрямку (а.с.90-92). Рани на тілі потерпілого ОСОБА_17 не співпадають із пошкодженням на його одежі.
Крім того, слідство та суд так і не встановили, кому належить складний ніж, бо у потерпілого ОСОБА_17 і в нього, свідки по справі не бачили ножа.
Вважає, що цю прогалину в доказах слід усунути суду.
Суд не дослідив законність вилучення в нього під час затримання 19.03.2015р. шкіряної куртки чорного кольору (а.с. 26-27), та не дослідив її, як речовий доказ в суді. Суд не дослідив законність отримання слідчим СВ Попаснянського РВ ОСОБА_18 у нього зразків для експертизи 30.04.2015 р. у м. Сватово у відсутність захисника ОСОБА_15 та не дав протоколу належну оцінку в своєму вироку (а.с. 149). Враховуючи, що зразки для проведення судової імунологічної експертизи були відібрані з порушенням його права на захист, то суд повинен був дати належну оцінку, як недопустимому доказу, висновку експерта по судово-медичній (імунологічній) експертизи. В мотивувальній частині вироку суд ніяким чином не зазначив, чому він вважає цей висновок допустимим доказом.
Висновки суду першої інстанції викладені судом у вироку від 05.11.2015 р. не відповідають фактичним обставинам події. Так, суд вважає встановленим те, що між ним та потерпілим ОСОБА_17 виникла словесна сварка, яка переросла в обоюдну бійку, що не відповідає фактичним обставинам події.
Крім того вказав, що не погоджується із висновком суду про виникнення в нього «несподівано злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_10 .
Вважає, що він знаходився в стані необхідної оборони, але перевищив її, бо не бачачи куди, завдав смертельних ударів ножем потерпілому і його дії слід кваліфікувати за ст. 118 КК України - як умисне вбивство вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.Те, що він знаходився в позі на «корточках», підтверджував свідок ОСОБА_19 (а.с.128-129).
Його доводи про знаходження в стані необхідної оборони суд до уваги не взяв, віднісся до них критично, але і не спростував доказами. Після того, як напад з боку ОСОБА_17 послаб, він зміг встати на повний зріст, відштовхнути його від себе та піти до дому. Він навіть не уявляв, що наніс ОСОБА_17 смертельні пошкодження, тому почувався спокійно.
На підставі вищевикладеного просить перекваліфікувати його дії на ст. 118 КК України, та вирок скасувати, та призначити новий розгляд в іншому складі судів.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши обвинуваченого та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , думку прокурора, потерпілої ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу обвинуваченого просили залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ст. 370КПК України судове рішення повинно бути законним,обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими. Його дії правильно кваліфіковані по ч.1 ст. 115 КК України.

Викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що висновки суду, про доведеність його вини у скоєнні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 115 КК України ,викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами вказаними у вироку суду, судом першої інстанції істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, є безпідставними.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судовий розгляд проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, направлених на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження. Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з який приймає одні докази та відкидає інші.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , вину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що 18.03.2015 р. він знаходився за адресою свого мешкання, приблизно о 18-30 год. йому подзвонив його знайомий ОСОБА_20 , та попросив відремонтувати світло. Він знав яка у них поломка, так як це було не вперше, тому знав що взяти з собою. Взяв ізоленту, дріт, та пасатижі. Якуніни живуть по сусідству, але на вулиці немає ліхтарів, тому він з собою узяв свій ліхтар, щоб видно було дорогу. Коли він майже дійшов до під`їзду ОСОБА_20 , його став чіпляти хлопець на прізвище ОСОБА_17 , якого він раніше не знав і який стояв біля магазину. З ОСОБА_17 був хлопець та дівчина. ОСОБА_17 почав на його адресу висловлювати невдоволення, з приводу того, що він світить ліхтарем. ОСОБА_17 став висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, а дівчина перекрила прохід до під`їзду, світла не було ні в під, їзді ні на дворі. Він повернувся і запитав у ОСОБА_17 , хто він такий, що дозволяє собі так балакати з незнайомою людиною та старшою за нього за віком. ОСОБА_17 почав його бити, наносив удари по голові, 3-4 рази ОСОБА_17 збивав його з ніг, але він встав, та в них була боротьба. Під час боротьби у нього була думка, що у ОСОБА_17 є ніж, потім він сильно штовхнув ОСОБА_17 той впав, а він втік. Хлопець та дівчина до їх бійки не вмішувалися, а тільки хіхікали. Він побіг додому, а потім повернувся назад до ОСОБА_20 , щоб зробити їм світло, він бачив, що у дворі якась суматоха, бачив, що ОСОБА_17 лежав на землі, а чи він був мертвий, чи живий він не знав. Коли він полагодив світло, то пішов до себе додому. У себе в домі він сказав дружині, що його побили, на голові у нього були шишки. Він ліг спати, а десь через годину півтори, йому у двері подзвонили, то були робітники міліції, які сказили, що він підозрюється у вбивстві ОСОБА_17 .
Також пояснив, що не наносив ОСОБА_17 удари ножем, та не причиняв йому ножові поранення. Звідки вони у ОСОБА_17 , він пояснити не може, так як ні ножа, ні викрутки у нього не було, і він з собою ніколи їх не носив. Але допускає, що під час боротьби ніж був у ОСОБА_17 , а він міг його вихопити та нанести ножові поранення ОСОБА_17 під час того, як вони боролися. Коли він біг після боротьби з ОСОБА_17 , то зрозумів, що у нього в руці ніж, який був у зложеному виді, він викинув ніж біля свого гаражу. Так як він був у стані афекту, не може пояснити, звідки у ОСОБА_17 ножові поранення, звідки узявся ніж під час боротьби, але стверджує, що ніж не його, та навмисно удари ножем він ОСОБА_17 не наносив. Пояснив, що можливе місце знаходження ножа він сам вказав робітникам міліції.
Незважаючи на фактичне невизнання вини ОСОБА_8 в інкримінованим йому кримінальному правопорушенню, та його доводів про відсутність відповідних доказів, винуватість його в скоєнні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується наступними доказами при встановлених судом обставинах.

Суд першої інстанції ретельно перевірив в судовому засіданні доводи обвинуваченого, аналогічні тим, які викладені в його апеляційної скарги про те, що він не вчиняв умисного вбивства ОСОБА_10 , умислу на вбивство у нього не було, він знаходився в стані необхідної оборони, але перевищив її, бо не бачив куди, завдав смертельних ударів ножем потерпілому і його дії слід кваліфікувати за ст. 118 КК України - як умисне вбивство вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
Викладені у вироку мотиви про визнання цих доводів безпідставними, направленими на ухилення від покарання за вчинення, колегія суддів розцінює аргументованими,відповідними матеріалам кримінального провадження.

Мотивуючи висновки про винність ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги показання свідків та інші докази ,надані органом досудового слідства, які були ретельно досліджені судом.
Так, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , допитані в судовому засіданні підтвердили, що були присутні при скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , детально розповіли обставини конфлікту та дії обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні пояснила, що 18.03.2015 року приблизно о 18-30 год. вона з своїм співмешканцем ОСОБА_12 знайомими ОСОБА_21 та ОСОБА_22 були, у дворі будинку АДРЕСА_3 , де вживали пиво. В цей же час в цей під`їзд направився раніше незнайомий чоловік, віком приблизно 40-45 років, який був одягнений у темну куртку, в`язану шапку. У чоловіка у руках був ліхтарик, яким він став світити в їх обличчя. ОСОБА_23 це не сподобалось і він висловив даному чоловіку свої претензії з приводу того, що він засліпив даним світлом його. У відповідь чоловік продовжив світити в обличчя ОСОБА_23 і став питати у нього, як його прізвище. ОСОБА_24 це обурило ОСОБА_10 , він схопив чоловіка за одяг і став з ним штовхатися. Далі, вони стали боротися, а точніше ОСОБА_25 став бити даного чоловіка, завдаючи йому ударів руками по різним частинам тіла. Він завдав приблизно 10 ударів, частину з яких він завдав по обличчю, а частину по тулубу, бійка була тільки між обвинуваченим та потерпілим, інші особи в бійку не втручалися. ОСОБА_25 прокричав: „ ОСОБА_26 у тебе ніж, після цих слів вона та інші попрямували до ОСОБА_17 та ОСОБА_27 , підійшли ближче до них. Вона підійшла першою, побачила, що ОСОБА_27 відійшов від ОСОБА_10 приблизно на відстань 3 метрів, у бік першого під`їзду. У цей момент, ОСОБА_25 , схопившись за її волосся, почав падати на землю. Він схопив її волосся так міцно, що падаючи, вирвав його шмат. Вона повернулася до нього і побачила, що ОСОБА_25 лежить на землі, на спині і важко дихає, вона стала світити на нього ліхтариком на його одязі, а також на його животі вона побачила кров, почала викликати швидку допомогу, швидка приїхала приблизно через годину, але було вже пізно, оскільки ОСОБА_25 помер.
Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні, а також доповнив, що в цей час, коли вони знаходилися біля ОСОБА_10 , то з першого під`їзду вийшов чоловік, який до цього вступив в бійку з ОСОБА_21 , його співмешканка сказала „Що ж ти зробив, ти ж зарізав людину! На що цей чоловік на ім`я ОСОБА_28 відповів їй в нецензурній формі, та сказав що нікого він не різав, а також ще запитав у них, хто бачив у нього ніж? При цьому, він у обвинуваченого не бачив ні ножа, чи іншого колючо-ріжучого предмету. Чим були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_23 , він не знає, але вважає, що спричинив потерпілому тілесні ушкодження ОСОБА_27 , так як крім нього біля ОСОБА_10 нікого не було.
Це свідчення свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 знаходяться в повній відповідності з іншими доказами, які суд досліджував в судовому засіданні. Вони підтверджуються свідченнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_19 в судовому засіданні, із яких вбачається, що ОСОБА_8 і незнайомії їм хлопец, вік якого десь приблизно 20 років, худорлявої статури, штовхали і хапали один одного за одяг, тобто між ними назрівала бійка. Вони у тої час звертали увагу на інших осіб, які там були присутні, але через нетривалий час вони почули падіння людини і коли повернулись, то побачили, що той хлопець, який конфліктував з ОСОБА_8 , лежить на тротуарі. При цьому ОСОБА_8 вже ніде не було, тобто він кудись зник. Вони підійшли і побачили кров на одежі та на животі потерпілого.
Свідок ОСОБА_29 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_27 , показала що ОСОБА_30 пішов полагодити світло, а вона залишилась дома. Через деякий час її чоловік повернувся додому, вона була в залі, він сказав, що світло полагодив, і що його побили на вулиці, якісь молоді люди. Після чого, він пішов до спальні перевдягнувся в домашній одяг, і прийшов до неї в зал, щоб вона глянула на його голову, так як він скаржився на те, що в нього болить голова. У чоловіка було красне око, та шишки на голові.. він приліг, полежав хвилин 20, а потім сказав, що йому потрібно сходити до гаражу закрити його, до гаражу йти десь хвилин 10-15. В цей час їй зателефонувала дружина її брата, сказав, що в них дома нещастя і вона разом зі своєю донькою побігла до них. Вона не знає коли її чоловік повернувся з гаражу.
Ці свідчення свідків знаходяться в повній відповідності з іншими доказами, являються послідовними, узгоджуються між собою, та доповнюють один одного, знайшли своє повне підтвердження в приведених у вироку джерелах доказів та в процесуальних документах, а саме:

- фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 18.03.2015 року, та фототаблицями до нього в ході якого на подвір`ї, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , був виявлений труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями ( а.с. 10-14);
- фактичними даними,що містяться в протоколі огляду місця події від 19.03.2015 р. та фототаблицями до нього в ході якого поблизу гаражного кооперативу „Зоря, розташованого у м.Золоте-1 Луганської області, в очереті був виявлений та вилучений складний ніж, нашаруванням речовини бурого кольору ( а.с. 47- 51);
- висновком судово-медичної експертизи № 93 від 27.03.2015 р., проведеної відносно трупа ОСОБА_10 , згідно якої встановлено, що на трупі є наступні пошкодження: колото-різані рани грудної клітини (три), черевної стінки (дві) та лівого стегна (одна); рана серцевої сорочки та лівого шлуночка серця, які виникли незадовго до настання смерті, в результаті шестикратної дії, можливо ножа, наданого на експертизу. А також, що смерть ОСОБА_10 настала в результаті проникаючого в ліву плевральну порожнину колото- різаного поранення грудної клітин з пошкодженням серця, що призвело к тампонаді серця, що витекло кров`ю (а.с. 90-92);
- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_10 від 25.03.2015 року, виданого Золотівською міською радою , Попаснянського району. Луганської області (а.с. 98);
- висновком судової токсилогічної експертизи № 3482-Т/15/93, згідно якої встановлено, що в крові трупа гр.. ОСОБА_10 знайдено етиловий спирт в кількості -2,62%, інших спиртів не виявлено ( а.с. 139);
- висновком судової імунологічної експертизи № 102 від 07.05.2015 р., згідно якої кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемаглютининами анти-А і анти-В. На ножі об № 1 знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої був виявлений антиген Н та ізогемаглютинини анти-А і анти-В. Кров могла походити від особи з групою о з ізогемаглютининами анти-А і анти В. Ним міг бути гр. ОСОБА_10 . На рукоятці ножа об № 2 знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої були виявлені антигени А та Н. Кров могла походити від особи з групою А з ізогемаглютинином анти-В та супутнім антигеном Н. Присутність крові ОСОБА_17 можлива у якості домішки до крові особи з групою А з ізогемаглютинином анти-В. (а.с. 154-156);
- висновком судової імунологічної експертизи № 108 від 08.05.2015 р. згідно якої кров ОСОБА_27 відноситься до групи А з ізогемаглютином анти-В виявлений супутній антиген Н. Із висновка експерта № 102 від 07.09.2015 р. відомо, що кров трупа ОСОБА_10 відносяться до групи О з ізогемаглютининами анти-А і анти-В. На ножі об № 1 знайдена кров людини, при встановлені групової належності якої був виявлений антиген Н та ізогемаглютинини анти-А і анти -В. Кров могла походити від особи з групою О з ізогемаглютинами анти-А і анти-В. Ним міг бути гр. ОСОБА_10 . На рукоятці ножа об № 2 знайдена кров людини, при встановлені групової належності якої були виявлені антигени А та Н. Кров могла походити від особи з групою А з ізогемаглютинином анти-в та супутнім антигеном Н. Присутність крові гр. Шпаковського можлива у якості домішки до крові особи з групою А з ізогемаглютинином анти-В. Кров на рукоятці ножа об № 2 могла походити від гр. ОСОБА_8 . Присутність крові гр. Шпаковського можлива у якості домішки до крові гр. ОСОБА_8 ( а.с. 158- 160);
- висновком експертизи холодної зброї № 13/35 від 24.03.2015 р. та ілюстративною таблицею до нього . Згідно якої, ніж вилучений вході ОМП 19.03.2015 р. на ділянці місцевості, розташованої за гаражним кооперативом „Зоря, м. Золоте-1, Луганської області є складним одно-предметним ножем господарсько-побутового призначення, та до категорії холодної зброї він не відноситься, даний ніж виготовлений саморобним способом, у наданого на дослідження складного ножа несправний фіксатор та основа рукоятки (а.с. 86-88);
- висновком експерта за №351 від 11.05.2015 року, згідно якого у ОСОБА_8 встановлені крововилив вік правого ока, садини спинки носа и садина 2-го пальця лівої кісті (а.с. 164).
Судом першої інстанції встановлено, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , протоколами процесуальних дій, іншими матеріалами провадження, які узгоджуються між собою.
Колегія суддів звертає увагу на те, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду суду першої інстанції сторонами надано не було та питання про дослідження інших доказів стороною захисту та обвинувачення не ставилось.
Отже, як вбачається з матеріалів провадження, журналів судового засідання, технічного носія інформації, судом першої інстанції було дослідженні всі обставини кримінального провадження, кожен перелічений доказ оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку є підставою для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 115 КК України.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України , як умисне вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а тому, доводи обвинуваченого що його дії належать перекваліфікувати на ст. 118 КК України колегія судів вважає неспроможними, оскільки з огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину вбачається, що дії обвинуваченого не були спрямовані на захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання, він не зазнав небезпечного посягання достатньої інтенсивності з боку потерпілого, яке було реальним, що підтверджується висновками судово-медичної експертизи щодо обвинуваченого, згідно якого у ОСОБА_8 встановлені крововилив вік правого ока, садини спинки носа и садина 2-го пальця лівої кісті (а.с. 164), а також поясненнями його співмешканки ОСОБА_29 , що у чоловіка було красне око, та шишки на голові.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження спростовуються вище наведеними доказами.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що в ході досудовому розслідування та при розгляді кримінального провадження в суді було порушено його право на захист.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження для здійснення захисту ОСОБА_8 в ході досудового розслідування було залучено адвоката ОСОБА_15 /т.1 а.с.33-34/, яка захищала інтереси обвинуваченого під час досудового розслідування і в суді, від якої він відмовився при розгляді провадженні в суді 29.07.2015 року. До того ж з правом на захист ОСОБА_8 було належним чином ознайомлена під час досудового розслідування/ т.1 а.с.29-30/.

Також при розгляді провадження в суді першої інстанції інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 захищала адвокат ОСОБА_16 , з якою було укладено договір співмешканкою ОСОБА_8 - ОСОБА_29 /т.2 а.с.54-56/.

Таким чином колегія суддів не вбачає жодних порушень права на захист обвинуваченого.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання обвинуваченого на те, що він не отримував обвинувальній акт, оскільки як вбачається з провадження 01.07.2015 року ОСОБА_8 в Рубіжанському міському суді отримав обвинувальній акт /т.2 а.с.47/.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частини того, що судом допущена неповнота, так як судом не були перевірені показі свідків які вони дали на досудовому розслідуванні, оскільки згідно ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, як він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Що стосується призначеного покарання ОСОБА_8 , то на думку колегії суддів, воно є справедливим, відповідним вимогам ст. 65 КК України. Суд врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Покарання обвинуваченому суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України - у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачаєте відповідальність за скоєній ним злочин.

Порушення, які ставили б під сумнів дотримання судом першої інстанції норм кримінального та кримінального процесуального законів при розгляді кримінального провадження відсутні, тому колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційної скарги обвинуваченого задоволенню не підлягають і є такими, що не дають підстав для скасування, або зміни вироку, як це передбачено ст. 409 КПК України.

По даній справі постановлено законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,419 КПК Україні колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.11.2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

На підставі п.5 ч.1 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання період його попереднього ув`язнення починаючи з моменту фактичного затримання з 19 березня 2015 року по день набрання вироку чинності 08 лютого 2016 року включно, із-за рахунку 1 день тримання під вартою на досудовому слідстві за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення а засудженним, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_______________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3