Код суду 233 Справа № 233/3815/15-к
Вирок
Іменем України
20 серпня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого
-17 січня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.185 ч.2, ст.297 ч.2, ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2 років 8 місяців 16 днів обмеження волі ,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
09 червня 2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , проходячі по вул.Червоногвардійській в м.Костянтинівка Донецької області в районі Костянтинівського хімічного заводу на березі річки Кривий Торець виявив приблизно 6-7 кущів дикоростучої рослини коноплі, з яких діючи умисно, незаконно - в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» обірвав верхівки та листя , чим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту, який діючи умисно, незаконно помістив до двох наявних у ньому при собі поліетиленових пакетів, один з яких помістив за резинку одягнених на ньому штанів, а другий залишив в руках, де став умисно незаконно зберігати без мети збуту.
09 червня 2015 року в період часу з 17 години 10 хвилин до 18 години 00 хвилин в ході проведеного в парку «Хімік» в м.Костянтинівка Донецької області у встановленому законом порядку працівниками міліції огляду особистих речей ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з частинами рослини, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом масою в перерахунку на суху речовину 139 г та поліетиленовий пакет з верхівковими частинами рослини, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом масою в перерахунку на суху речовину 25,71г, який ОСОБА_5 діючи умисно, незаконно придбав та зберігав для власного споживання без мети збуту у загальній кількості 164,71г, що є достатнім для притягнення до кримінальної відповідальності.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 01 липня 2015 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 26 червня 2015 року, підозрюваний ОСОБА_5 зобов*язався беззастережно визнати свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України в обсязі підозри.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 за ст.309 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців та відповідно до ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2013 року, яким обвинувачений засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.297, ст.70 КК України до 2 років 8 місяців 16 днів обмеження волі та призначене остаточно покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 років обмеження волі.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 його прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, останній зазначив, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2015 року між підозрюваним та прокурором.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 26 червня 2015 року між прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого обвинуваченим за ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статтей 65,71 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце 09 червня 2015 року та були скоєні саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 26 червня 2015 року між прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Речовий доказ по справі наркотичну речовину канабіс масою 510 г (в перерахунку на суху речовину 139г) та наркотичну речовину канабіс масою 82,95 (в перерахунку на суху речовину 25,71г) відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі.
Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2013 року 6 місяців обмеження волі, призначивши остаточно до відбуття ОСОБА_5 узгоджене покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
Речовий доказ наркотичну речовину канабіс масою 510 г (в перерахунку на суху речовину 139г) та наркотичну речовину канабіс масою 82,95 (в перерахунку на суху речовину 25,71г) - знищити.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя