Справа № 667/8796/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2015 року

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законних представників неповнолітніх

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

при секретарі ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.12.1984 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ст. 17-81 ч. 3, 141 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 29.01.1988 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі; 16.09.1993 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 118, ч. 3 ст. 117, ч. 1 ст. 145 КК України до 12 років позбавлення волі; 30.11.2005 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 років позбавлення волі; 24.05.2007 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі; 21.10.2009 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі; 19.09.2011 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 21.09.2015 року близько 17-00 год., перебуваючи на території Херсонського обласного державного ліцею, який розташований за адресою: м. Херсон, вул. Полтавська, 89, повторно, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на протиправне обернення чужого майна на свою користь, незаконно, шляхом вільного доступу таємно викрав сумку, яка лежала на землі біля паркану на проти входу до Херсонського обласного державного ліцею, вартістю 80 грн., в якій знаходилося майно: шифонова юбка вартістю 60 грн., купальник вартістю 120 грн., велотреки вартістю 120 грн., навушники «Ergo» вартістю 100 грн. та гроші в розмірі 10 грн., які належать ОСОБА_3 , в результаті чого спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 490 грн., також, продовжуючи свій єдиний умисел ОСОБА_10 таємно викрав шкіряний рюкзак, який лежав на землі біля паркану на проти входу до Херсонського обласного державного ліцею, вартістю 500 грн., в якому перебувало майно: навушники «Ergo» вартістю 150 грн. та гроші в розмірі 100 грн., які належать ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 750 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав частково пояснивши, що 21.09.2015 року близько 17-00 год. він йшов до своєї знайомої додому повз Херсонського обласного державного ліцею, за парканом якого побачив сумку та рюкзак. В цей же час, він подивився навкруги та переконавшись, що поблизу нікого не має вирішив їх забрати. Зайшовши на територію ліцею, обвинувачений взяв рюкзак і сумку та направився на зупинку громадського транспорту «площа «Цюрупи». По дорозі до зупинки він перевірив вміст рюкзаку та сумки. Далі ОСОБА_11 забрав з сумки та рюкзаку гроші та навушники, а інші речі викинув. Сумку та рюкзак в подальшому подарував своїй знайомій.

Окрім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його винність підтверджується такими дослідженими по справі доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_3 пояснила суду, що 21.09.2015 року близько 17-00 год. їхній клас здійснював прибирання території ліцею. Біля входу до ліцею вона та її однокласники залишили свої речі. Всього разом лежало 4 сумки. Після прибирання вона разом з однокласниками побачила, що її сумки не має. Подивившись відеозапис, який було зроблено камерою відеоспостереження на території ліцею, остання побачила, що її сумку та рюкзак ОСОБА_4 викрав невідомий їм чоловік.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_6 пояснила суду, що 21.09.2015 року близько 18-00 год. їй зателефонувала донька та сказала, що її сумку викрали. До міліції вони звернулися на наступний день. Через декілька днів їм зателефонували з Комсомольського РВ та сказали, що сумку знайшли та запропонували прийти забрати.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що 21.09.2015 року з 15-00 год. до 17-30 год. на території ліцею здійснювалося прибирання. Свій рюкзак вона разом з однокласниками поклала біля арки на території ліцею. Повернувшись після прибирання рюкзаку не знайшла, його хтось викрав.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 пояснила суду, що близько 18-00 год. 21.09.2015 року їй зателефонувала її донька та сказала, що її рюкзак викрали. У зв`язку з цим на наступний день вони звернулися до міліції. Через деякий час з Комсомольського РВ їй зателефонували та сказали прийти забрати рюкзак.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 підтвердила, що за пропозиції ОСОБА_11 придбала у нього шляхом отримання у дар сіру сумку та чорний рюкзак. На її запитання обвинувачений відповів що знайшов ці речі. Через деякий час їй зателефонували працівники міліції. Вона з`явилася за викликом до Комсомольського РВ, де передала отримані від обвинуваченого сумку та рюкзак.

З протоколу огляду від 25.09.2015 року ( а.с. 82-83 ) вбачається, що ОСОБА_12 добровільно видала сумку світло-сірого кольору на поверхні якої перебуває малюнок у вигляді двох котів та шкіряний жіночий рюкзак чорного кольору. Вилучені в ході огляду речі були визнані речовими доказами, відповідно до постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 25.09.2015 року, передані під схоронні розписки представникам потерпілих( а.с. 80 - 84,).

З протоколу огляду від 06.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_7 добровільно видав навушники «Ergo» чорного кольору в кількості 2 шт. ( а.с 85-86).

Вартість викрадених навушників «Ergo» підтверджується дослідженими в судовому засіданні довідками ( а.с. 88-91) та сторонами кримінального провадження не оспорюється.

З протоколу про проведення слідчого експерименту від 26.10.2015 року та дослідженого в судовому засіданні відеозапису на компакт диску до цього протоколу (а.с. 92-96) вбачається, що ОСОБА_7 при проведенні вказаної слідчої дії детально показав та розповів як 21.09.2015 року близько 17-00 год. викрав рюкзак та сумку.

Оцінюючи зібрані та досліджені у кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю. Дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Ствердження обвинуваченого про відсутність в нього умислу на крадіжку, ствердження про те, що він вважав речі безхазяйними спростовуються подальшими показами обвинуваченого та його діями. Так, обвинувачений на місці виявлення сумки та рюкзака не перевірив їх вміст, а відійшов далі, тобто він побоювався повернення власників. Крім цього, обвинувачений знайшовши гроші у викрадених сумках, не міг не усвідомлювати, що з грошима сумки не викидають. Окрім того, потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що при перегляді відеозапису з камер відеоспостереження ліцею побачила, що декілька разів обвинувачений проходив поруч з покладеними дітьми сумками, а потім забрав сумку та рюкзак. Таким чином, обвинувачений перед вчиненням крадіжки пересвідчився у відсутності наявності будь-яких осіб, що не є властивим людині, яка сприймає речі покинутими і має намір забрати ці речі. Враховуючи зазначене, суд вважає доведеним наявність умислу у обвинуваченого на викрадення чужого майна, а заперечення ОСОБА_7 проти цього, на думку суду, є обраним способом захисту.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступень небезпечності вчиненого, особу ОСОБА_7 , який характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, думку законних представників потерпілих, які заявили про відсутність претензій з їх боку до обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого суд не знаходить та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд вважає за недоцільне змінювати запобіжний захід обраний під час досудового розслідування домашній арешт ОСОБА_7 , оскільки останній свої обов`язки, покладені на нього судом при обранні запобіжного заходу виконує, а з медичних довідок (а.с. 78, 79), убачається, що обвинувачений знаходиться на лікуванні у Херсонському обласному наркологічному диспансері.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не змінювати.

Речові докази по кримінальному провадженню: шкіряний рюкзак, сумку, навушники «Ergo» в кількості 2 шт. - передані під розписку власникам залишити їм же.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому, його захиснику, прокурору, законним представникам потерпілих та надіслати потерпілим.

Суддя:ОСОБА_1