11-сс/775/94/2014(м)
264/4624/14-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляцію захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30 травня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 28 травня 2014 року близько 01.30 год. діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_8 , та невстановленою під час досудового розслідування особою, за допомогою заздалегідь підготовленого для використання під час скоєння злочину лому, шляхом злому решітки та вікна, проникли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де намагалися таємно викрасти чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , на загальну суму 2455 грн., однак не виконавши всіх дій, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчили з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками міліції на місці вчинення злочину, а невстановлена під час досудового розслідування особа з частиною викраденого майна з місця вчинення злочину зникла.

30.05.2014 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.ч. 1, 3; 185 ч. 3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30 травня 2014 року задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що повністю не згоден з даною ухвалою. Вказує, що ухвала прийнята суддею, який не міг брати участь у кримінальному провадженні. Вважає, що слідчий не входив в склад слідчої групи та не мав повноважень на подання такого клопотання. Досудове розслідування розпочате з порушенням вимог КПК України та Положення про ЄРДР. Зазначає, що ухвала не обґрунтована. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляції, перевіривши матеріали, що стосуються застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ст. 183 ч. 1 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної статті Закону.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 28.04.2014 року, а також свідченнями підозрюваного ОСОБА_8 ..

В діях підозрюваного ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді покарання на строк від 3 до 6 років позбавлення волі, та яке класифікується згідно ст. 12 КК України як тяжкий злочин.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, даними про особу підозрюваного.

При обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що він може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та на які вказує слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ніж тримання під вартою.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Суд при обранні запобіжного заду врахував те, що у відношенні ОСОБА_7 було направлено до суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, за підозрою у вчиненні корисливого злочину, та в рамках розслідування вказаного провадження йому вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак останнього було звільнено з-під варти під заставу, за таких підстав доводи апеляції захисника стосовно суми застави неспроможні.

Також суд врахував характеристику підозрюваного, надану слідчим, з якої вбачається, що ОСОБА_7 , 11.03.2013 року засуджений Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст. 185 ч. 3, 185 ч. 4, 263 ч. 1, 304 ч. 1, 357 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки, за місцем проживання характеризується негативно, на профілактичні бесіди не реагує, схильний до скоєння повторних злочинів та правопорушень, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження документами.

Доводи апеляції стосовно того, що слідчий не входив в склад слідчої групи та не мав повноважень на подання клопотання неспроможні, оскільки воно подано слідчим ОСОБА_12 , який призначений старшим слідчої групи. (а.с. 6)

Доводи стосовно того, що постанова про доручення розслідування кримінального провадження слідчій групі винесена 28.08.2014 року датою, яка ще не настала також неспроможні, оскільки в даті допущено технічну помилку, що підтвердила в судовому засіданні апеляційного суду прокурор, яка пояснила, що вказана постанова була винесена 28.05.2014 р..

Посилання захисника на те, що досудове розслідування розпочате з порушенням вимог КПК України та Положення про ЄРДР, оскільки в Єдиний реєстр досудових розслідувань не внесені відомості про прізвище, ім`я, по батькові та посада слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та розпочав досудове розслідування спростовуються матеріалами провадження, а саме витягом з кримінального провадження, в якому зазначені прізвища прокурорів та слідчих, зазначено, посаду реєстратора «слідчий», та обставина, що вказано не повністю ім`я та по батькові слідчих та прокурорів, а лише їх ініціали, на думку колегії суддів, не є такою, яка тягне за собою незаконність реєстрації відомостей про скоєння кримінального правопорушення. (а.с. 5)

Доводи апеляції стосовно того, що ухвалу виніс суддя, який не мав права розглядати вказане клопотання є неспроможними, оскільки обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлені ст.ст. 75, 76 КПК України. Наведений у цих статтях перелік обставин є вичерпним, в даному провадженні жодних таких обставин не існує.

Докази порушення ст. 35 КПК України при розподілі даного провадження у суді першої інстанції в матеріалах провадження відсутні, не навів їх адвокат і у своїй апеляційній скарзі, а також не надав під час розгляду провадження апеляційним судом, тому колегія суддів приходить до висновку, що порушень з цього приводу в даному провадженні не допущено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного неспроможні, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 176-178, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30 травня 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді: