Справа № 522/3823/15-к
1-«кс»/522/3464/15
УХВАЛА
15 травня 2015 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
особи, яка надала скаргу - ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
У своїй скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначену постанову про закриття кримінального провадження та зобов`язати прокурора Одеської області вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру та підготувати обвинувальний акт відносно останнього для передачі в суд для розгляду та прийняття остаточного рішення.
Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_4 зазначає, що слідчим неодноразово приймалось рішення про закриття кримінального провадження, які в подальшому були скасовані, та сама постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, незаконною та несвоєчасною, оскільки слідчим не виконані всі необхідні дії для встановлення обставин справи.
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, зазначивши, що слідчим не виконано усіх дії для встановлення обставин справи.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_4 зазначивши, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою та вважав, що підстав для скасування постанови не має.
Розглянувши думку заявника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, при цьому виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Ст. 124 Конституції України, встановлює обов`язковість виконання судових рішень на всій території України.
Статтею 303 КПК України визначено виключний перелік рішень, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та суб`єктивний склад осіб, які мають право звернутись із такими скаргами.
Так, п.3 ч.1 ст. 303 КПК України надає ОСОБА_4 право оскаржити зазначене рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно витягу з кримінального провадження, до ЄРДР внесені відомості, що 23.09.2009 року о 8 годин 45 хвилин інспектор ДПС ДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, перебуваючи по вул. Балтська дорога у м. Одесі, перевищуючи свої службові повноваження, безпідставно зупинив автомобіль «Хонда-Цівік», державний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 та створив конфліктну ситуацію під час якої застосував до останнього силовий прийом на ліву руку в результаті чого заподіяв тілесні ушкодження.
В кримінальному провадженні про яке йде мова, неодноразово приймались рішення про його закриття, які в подальшому скасовувались.
- не усунуті протиріччя в показаннях інспектора ОСОБА_8 , який спочатку в своїх особистих поясненях вказував про те, що ОСОБА_6 брав ОСОБА_9 за руку, однак в подальшому в ході допиту в якості свідка від зих показань відмовився. Не з`ясована причина, по якій останній змінив свої показання.
- не усунуті протиріччя в показаннях інспектора ДПС ОСОБА_6 , який стверджував що той його за руку не хапав, а спілкувався з ним словесно та його напарника ОСОБА_8 , який стверджував що останній таки брав його за руку.
- не встановлені та не допитані в якості свідків особи водіїв транспортних засобів, яких за твердженням співробітника міліції ОСОБА_8 , ОСОБА_4 намагався зупинити, чим створював аварійну ситуацію.
- не усунуті протиріччя в цій частині в показаннях ОСОБА_4 , та відповідно ОСОБА_6 і ОСОБА_8 .
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим не в повному обсязі виконані вимоги, зазначені в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2015 року. На виконання зазначеної ухвали слідчим було проведено лише одночасний допит між свідком ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Проте вимоги суду, щодо встановлення та допиту у якості свідків водіїв транспортних засобів, яких за твердженням співробітника міліції ОСОБА_8 , ОСОБА_4 намагався зупинити, чим створював аварійну ситуацію, та необхідність усунення протиріч в цій частині в показаннях ОСОБА_4 , та відповідно ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , не виконані. Слідчим не вжито жодного заходу на встановлення зазначених осіб та усунення протиріч, зазначених в ухвалі суду. Також, слідчим не надано оцінки показам ОСОБА_8 при проведені одночасного допиту з ОСОБА_6 , згідно яких останній вказує, що пояснення від 04.02.2010 року він писав під диктовку та за порадою оперуповноваженого УВБ в Одеській області ДВБ МВС України ОСОБА_10 (а.с.335-337). Між тим, обов`язковість проведення таких слідчих дій обумовлена самим завданням кримінального провадження.
Таким чином слідчим, в порушення вимог ст. ст. 9, 92-94 КПК України, не були проведені всі необхідні слідчі дії для повного і всебічного висвітлення обставин кримінального правопорушення, а тому рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно і, на разі, підлягає скасуванню.
Вимоги ОСОБА_4 щодо зобов`язання прокурора Одеської області вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру та підготувати обвинувальний акт відносно останнього для передачі в суд для розгляду та прийняття остаточного рішення, виходять за межі ст. 303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею під час досудового розслідування, а тому в цій частині скарги необхідно відмовити у задоволенні.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
В інший частині скарги ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

15.05.2015