печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9734/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Соколов О.М., при секретарі Липській І.С., за участю старшого прокурора відділу Прокуратури м. Києва Шепетуна А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаною скаргою на бездіяльність старшого прокурора відділу Прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по його заяві від 08 квітня 2013 року про вчинення кримінального правопорушення суддею Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_8., суддями судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6, яке полягає у постановленні завідомо неправосудних рішень.

Старший прокурор відділу Прокуратури м. Києва Шепетун А.А. в судовому засіданні проти скарги заперечив, просив відмовити ОСОБА_2 у її задоволенні.

Особа яка звернулася до суду із скаргою ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла телеграма, в якій останній просив розглянути скаргу за його відсутністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов'язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються.

Разом з тим, ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу для забезпечення участі заявника в судовому засіданні.

За наведених обставин, суд визнав можливим розглянути скаргу у відсутність особи яка звернулася до суду із скаргою ОСОБА_2, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення старшого прокурора відділу Прокуратури м. Києва Шепетуна А.А, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому проваджені, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, окрім іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином виходячи зі змісту наведеної статті, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Виходячи з аналізу змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Доводи ОСОБА_2 викладені ним в заяві від 08 квітня 2013 року про вчинення кримінального правопорушення, ґрунтуються на ухваленні суддею Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_8., суддями судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_6 завідомо неправосудних рішень. При цьому у вказаній заяві ОСОБА_2 не зазначено обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддями, не міститься відомостей, фактичних даних про обставини, які б свідчили про ухвалення завідомо неправосудного судового рішення i по суті зводиться до незгоди заявника з ухваленими судовими рішеннями.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 є необґрунтованими, i по суті хибним розумінням з тлумаченням на власний розсуд об'єктивної сторони складу злочину за ч. 1 ст. 375 КК України, яка полягає у завідомій неправосудності судового рішення, що i підлягає встановленню в ході кримінального провадження за наявності на те підстав, оскільки рішення яке набрало чинності, вважається законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повного та всебічного встановлення обставин справи та об'єктивної оцінки доказів, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Невідповідність судового рішення вказаним вимогам охоплюється поняттям його неправосудності i може бути встановлена лише процесуальним шляхом, що забезпечується процедурою перегляду судового рішення в апеляційному та касаційному порядку за правилами того судочинства, в порядку якого дане рішення ухвалено. Поряд з цим, само по co6i скасування судового рішення не вказує на його завідому неправосудність, оскільки доводи щодо цього мають містити відомості про фактичні обставини, які можуть свідчити про завідому неправосудність скасованого рішення.

Отже, твердження ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення є голослівним, суб'єктивним сприйняттям та оцінкою судового рішення, внаслідок особистої незгоди з цим рішенням.

За наведених обставин, вважаю відсутніми підстави згідно ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей по вказаній заяві до ЄРДР, а висновок старшого прокурора Прокуратури м. Києва Рудика К.М., об'єктивним та обґрунтованим, тому скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.М. Соколов