АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/458/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/450/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілої ОСОБА_9
представника потерпілої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Теребовлянського районного суду від 17 квітня 2015 року,

встановила:
Цим вироком ОСОБА_7 , засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 4 роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обовязки у відповідності зі ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Стягнуто із ОСОБА_7 в користь: бюджету Теребовлянського району 1058 грн. 50 коп.; ОСОБА_11 на відшкодування матеріальної шкоди 100000грн.; ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди 100000грн; держбюджету 1721грн. 72 коп. витрат за проведення експертиз.
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаного вироку, посилаючись на те, що нею він пропущений з поважних причин, оскільки вона 12 квітня 2015 року виїхала на роботу в Республіку Польща, а повернулась на територію України 27 травня 2015 року і не була присутня при оголошенні вироку.
Також просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд, обґрунтовуючи тим, що судом першої інстанції йому призначено надто мяке покарання та відмовлено їй безпідставно у задоволенні цивільного позову у повному обємі, повязаного із смертю її батька ОСОБА_12 . Зазначає, що засудженим за вироком не відшкодовано їм матеріальної і моральної шкоди.
В запереченнях на апеляційну скаргу засуджений ОСОБА_7 просить відмовити потерпілій ОСОБА_9 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку щодо нього, мотивуючи тим, що при призначенні йому покарання суд врахував думку обох потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , їхнього представника ОСОБА_10 - суворо його не карати та не позбавляти волі. Вважає, що в апелянта ОСОБА_9 були всі можливості оскаржити вирок у встановленому законом порядку, так як про зміст вироку було відомо обом потерпілим, які між собою являються рідними сестрами та їх представнику. Тому вважає, що строк для оскарження вироку пропущено без поважних причин і підстав для його поновлення немає.
Заслухавши доповідача-суддю апеляційного суду, потерпілу ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили відмовити у її задоволенні, а також думку прокурора про необхідність відмови ОСОБА_13 у задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
З вироку стосовно ОСОБА_7 видно, що він був проголошений 17 квітня 2015 року.
Апеляційну скаргу на вказаний вирок потерпіла ОСОБА_9 подала, як це вбачається зі штампу про реєстрацію Теребовлянського районного суду 11 листопада 2015 року (а.с.162).
Встановлено, що дійсно ОСОБА_9 перебувала за межами України з 12 квітня по 27 травня 2015 року і не могла бути присутньою при оголошенні вироку (дані перетину нею кордону із її закордонного паспорту а.с.172).
З вироку Теребовлянського районного суду від 17 квітня 2015 року та матеріалів кримінального провадження видно, що при його проголошенні був присутній представник потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_14 .
Крім того, із заяви потерпілої ОСОБА_9 від 27 травня 2015 року видно, що вона просить суд виписати виконавчі листи на виконання вироку щодо ОСОБА_7 про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди (а.с.151) .
Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що потерпілим було відомо про зміст винесеного вироку щодо ОСОБА_7 і вони вправі були його оскаржити в межах апеляційного строку. Однак, цього потерпілою ОСОБА_9 не було зроблено після прибуття її із-за кордону і не вказано в апеляційній скарзі з яких поважних причин вирок не оскаржено нею на протязі більше півроку з дня його проголошення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_9 зазначає одну із причин подання нею апеляційної скарги невідшкодування засудженим їй матеріальної і моральної шкоди, але відповідно до норм чинного кримінально-процесуального законодавства, дана обставина не може бути визнана судом, як поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_9 у поновленні апеляційного строку на оскарження вироку відносно ОСОБА_7 , оскільки він пропущений без поважних причин, а її апеляційну скаргу залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
Відмовити потерпілій ОСОБА_9 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Теребовлянського районного суду від 17 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.286 КК України.
На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга у Вищий Спеціалізований Суд України протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4