Справа № 199/9227/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року грудня місяця 14 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002469 від 08.11.2015, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, із середньою спеціальної освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не маючого на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.06.2011 Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнився 24.03.2012 умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 5 днів;

- 05.10.2015 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , маючи непогашені судимості за вчинення злочинів проти власності, знову, в період іспитового строку, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності на території міста Дніпропетровська за наступних обставин.

Так, 07.11.2015 приблизно о 17:20 годин, прибув у магазин «Сільпо 146», розташований за адресою: пров. Людмили Мокієвської, 6-а в місті Дніпропетровську, де він ходив по торговому залу магазину та вибирав продукти харчування. Після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить магазину «Сільпо 146» ТОВ «Фоззі Фуд». Реалізовуючи свій злочинний умисел, цього ж дня приблизно о 17:25 годині, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в торговому залі магазину «Сільпо 146», розташованого по пров. Л. Мокієвської, 6-а в місті Дніпропетровську, взяв карбонат «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг., вартістю 150,48 гривень. Після цього, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, сховав вищевказаний карбонат «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг, вартістю 150,48 гривень у внутрішній карман, одягненої на ньому куртки та вирішив піти з магазину. Продовжуючи утримувати при собі карбонат «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг, вартістю 150,48 гривень, ОСОБА_3 , скоюючи кримінальне правопорушення повторно, направився до зони касового контролю, де не оплачуючи за вищевказаний карбонат «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг, вартістю 150,48 гривень, пройшов через зону касового контролю, після чого був зупинений охоронцем магазину «Сільпо 146». Таким чином ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ТОВ «Фоззі Фуд», а саме: магазину «Сільпо 146», який розташований за адресою: пров. Людмили Мокієвської, 6-а в місті Дніпропетровську, матеріальний збиток на загальну суму 150, 48 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому і пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу намагався викрасти майно із магазина «Сільпо № 146», належного ТОВ «Фоззі Фуд», а саме: карбонат «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг, вартістю 150,48 гривень, але не зміг цього зробити, оскільки був затриманий охоронцем при виході з магазину. Просив суд суворо не карати, врахувавши його щиросерде каяття.

Ухвалою суду згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім пояснень ОСОБА_3 , із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

- протоколом огляду від 07.11.2015, згідно якого були оглянуті особисті речі затриманого ОСОБА_3 , в ході огляду яких, у внутрішньому кармані, одягненої на ньому куртки чорного кольору виявлений та вилучений карбонат «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг., яким ОСОБА_3 намагався заволодіти шляхом крадіжки з приміщення магазину «Сільпо № 146» ТОВ «Фоззі Фуд» за адресою: пров. Л. Мокієвської, 6-а в місті Дніпропетровську (том № 1 а.с. 22);

- довідкою вартості заподіяної шкоди, складеною ТОВ «Фоззі Фуд», відповідно до якої вартість зазначеного вище карбонату «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг, належного ТОВ «Фоззі Фуд», яким намагалася заволодіти обвинувачений, складає 150,48 гривень (том № 1 а.с. 23);

- речовими доказами, якими визнано: карбонат «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг у кількості 1 штука (том № 1 а.с. 24).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, та не закінченого з причин незалежних від його волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше двічі судимий, скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2015, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, відсутність у представника потерпілого ОСОБА_7 претензій матеріального та морального характеру.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину до обставин що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 71 КК України, обвинувачений та захисник ОСОБА_5 просили суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі, також суд враховує обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 71 КК України. Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2015 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ - карбонат «Таврійський особливий», вагою 1,334 кг. у кількості 1 штука залишити за належністю магазину «Сільпо № 146» ТОВ «Фоззі Фуд», для подальшої реалізації (том №1 а.с. 24, 25).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8