Справа № 448/577/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/684/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року . м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2015 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за №0000257 від 30.04.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

встановила:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 30.04.2015 року.
Застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у тому, що 30.04.2015р., приблизно о 13 год. 40 хв. з метою вчинення крадіжки через вхідні двері шляхом відкриття замка за допомогою ключа, який потерпілий ОСОБА_9 залишив на дверній рамі, проникла до житлового будинку господарства останнього, що знаходиться у с. Шегині Мостиського району Львівської області, де із шафи однієї з кімнат таємно викрала 20100 гривень та 900 злотих Республіки Польща, що згідно з курсом, встановленим Національним Банком України, станом на 30.04.2015 року становило 5193 гривень. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 25293 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2015 року змінити та призначити обвинуваченій мінімальну міру покарання.

В обґрунтування мотивів апеляції захисник покликається на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, те що обвинувачена попросила вибачення у потерпілого ОСОБА_9 , вчинила злочин у стані душевного хвилювання, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, думку захисника та обвинуваченої ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000257, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі захисника не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував обставини справи (суму викрадених грошових коштів), ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем свого постійного проживання, обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченій, є рецидив злочинів, оскільки вона, будучи неодноразово засудженою за вчинення умисних корисливих злочинів, передбачених ст.185, ст.186 КК України, та маючи непогашені судимості за вчинення таких, 30.04.2015 р. вчинила новий умисний корисливий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України. Крім того, судом першої інстанції враховано те, що потерпілому повернуто викрадені у нього грошові кошти. Доводи захисту про наявність на утриманні у обвинуваченої неповнолітніх дітей будь-якими доказами не підтверджено.
Оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, а також те, що обвинувачена будучи раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, вчинила тяжкий корисливий злочин, у її діях наявна обставина, що обтяжує покарання, а саме рецидив злочинів, колегія суддів вважає необґрунтованим покликання захисника у апеляційній скарзі на те, що у зв`язку з наявністю обставин, що пом`якшують покарання, обвинуваченій слід призначити мінімальну міру покарання, а тому висновок суду першої інстанції про неможливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства є обґрунтованим.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що покарання обвинуваченій ОСОБА_7 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому підстави для скасування чи зміни вироку Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити.

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4