Справа № 11а-873 / 2010 р. Головуючий у І інстанції Бачун О.І.
Категорія ст.ст.185 ч.1,185 ч.3 Доповідач О.Д. Яременко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого Перетятька В.О.,

Суддів Макарова Ю.М., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Шахрайчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальна справу за апеляцією захисника-адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 22 червня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА :

Цим вироком ОСОБА_2,

який народився 05 травня 1982 року в с.Утішків

Буського району Львівської області,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1,

розлученого, не працюючого, не маючого судимості,

проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2

Львівської області,

засуджено

- за ч.1 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі ;

- за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 обчислюється з 22 червня 2010 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 350 гривень матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 200 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання з речовими доказами.

Вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

ОСОБА_2 в ніч з 07 липня 2009 року на 08 липня 2009 року о 00.30год., маючи умисел на таємне заволодіння майном, в с. Гонятичі, Миколаївського району Львівської області, по вул. Луговій, 28, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, таємно викрав мобільний телефон „ Нокіа 6020, вартістю 350 гривень, що належав ОСОБА_3 та мобільний телефон „ Нокіа 2630, вартістю 368 гривень, що належав ОСОБА_4, спричинивши їм матеріальну шкоду.

Крім цього, ОСОБА_2, 04 серпня 2008 року о 16 год. 30 хв. в с. Вербіж Миколаївського району Львівської області, по вул. Дубини, 23, маючи умисел на таємне викрадення майна, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, шляхом відкриття розсувного замка, проник в середину торгівельної палатки „ Перша приватна броварня , звідки викрав гроші в сумі 400 гривень, що належали ОСОБА_5 та мобільний телефон „ Нокіа 6300 , вартістю 1300 гривень, що належали ОСОБА_6

На вирок суду захисник засудженого адвокат ОСОБА_1 подав апеляцію.

В своїй апеляції захисник, не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини засудженого у вчиненні вказаних злочинів та правильності кваліфікації його дій, не погоджується з призначеним засудженому покаранням, оскільки вважає його занадто суворим. Покликається на те, що судом в достатній мірі не були враховані помякшуючі покарання обставини а саме, що засуджений фактично визнав свою вину та щиро розкаявся у вчинених ним злочинах, частково відшкодував потерпілим завдану злочином шкоду та має намір відшкодувати їм решту заподіяної шкоди. Крім цього захисник вказує на позицію потерпілих, які просили не позбавляти засудженого волі, а також на те, що засуджений має на утриманні батька інваліда третьої групи та матір, яка також за станом здоров я потребує допомоги.

Враховуючи викладене, просить вирок суду щодо ОСОБА_2 змінити, помякшити призначене судом покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України та звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про необхідність залишення вироку суду першої інстанції без зміни, розглянувши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність вини засудженого у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними доказами і є обґрунтованим.

Кваліфікація дій засудженого є правильною і в апеляції не оспорюється.

Щодо покарання, з яким захисник не погоджується, то таке засудженому призначене з дотриманням вимог передбачених ст.65 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, його особи, обставин, що обтяжують та помякшують покарання.

Доводи захисту про те, що з врахуванням усіх помякшуючих покарання обставин призначене ОСОБА_2 покарання є надто суворим, безпідставні оскільки всі дані про особу засудженого та помякшуючі обставини при призначенні покарання були в повній мірі враховані судом першої інстанції.

Обране засудженому ОСОБА_2 покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим, тому підстав для помякшення засудженому покарання та застосування до нього ст. 75 КК України немає .

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляцію захисникаадвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення а вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 22 червня 2010 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Судді :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9