Провадження № 1-кп/750/482/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2015 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, одруженого, працюючого начальником служби з контролю за благоустроєм та екологічною безпекою міста КП «Дільниця з контролю за благоустроєм міста» Чернігівської міської ради, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України,
09.07.2015 року, громадянин ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні КП «»Дільниця з контролю за благоустроєм міста» Чернігівської міської ради, що по вул. Київській, 14а м. Чернігова, звернувся до начальника служби з контролю за благоустроєм та екологічною безпекою міста вказаного підприємства ОСОБА_5 з приводу можливості одержання його дружиною фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 дозвільних документів на розміщення тимчасових об`єктів торгівлі на території м. Чернігова.
ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_6 , запевнив його у тому, що зможе вирішити питання щодо отримання ФОП ОСОБА_7 дозвільних документів на розміщення тимчасових об`єктів торгівлі. При цьому, він повідомив, що за отримання відповідних дозволів ОСОБА_6 має надати через нього уповноваженим службовим особам грошову винагороду, після чого одержав від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 2000 грн.
10.11.2015 року між прокурором відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 , який є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.
За змістом укладеної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України, беззастережного повного визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів в обсязі підозри у судовому провадженні.
Також сторонами угоди узгоджена міра покарання:
за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
за ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн. без спеціальної конфіскації.
У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн.
Угодою передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному під розпис.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, зазначивши, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги КПК та КК України.
Захисник обвинуваченого підтримав угоду і просив її затвердити.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити, укладену з прокурором угоду, призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України в обсязі підозри, зазначивши, що здатен виконати в повному обсязі, покладені на нього угодою зобов`язання.
Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі необхідному для вирішення питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд дійшов наступного висновку.
За змістом ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Як встановлено в судовому засіданні, злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим відповідно до ст. 12 КК України відносяться: ч.1 ст. 190 КК України - до злочинів невеликої тяжкості; ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України до злочинів середньої тяжкості. Потерпілих від злочинів не має.
З`ясувавши позиції сторін судового провадження, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_5 повністю і вірно усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Сам зміст угоди про визнання винуватості відповідає за змістом та формою вимогам КПК та КК України.
За наведених обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) та у підбурюванні до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-яких дій з використанням наданого їй службового становища.
Покарання, визначене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 - 67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.11.2015 року, укладену між прокурором відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
- за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
за ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн. без спеціальної конфіскації.
У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн.
Речовий доказ: оптичний носій інформації (компакт-диск) DVD-R «МАГР» № 1878 від 20.08.2015 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1