АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001121, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року відносно
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, зареєстрований та проживав за
адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово
судимого, останній раз: 20.01.2011 року Солом`янським районним судом
м. Києва за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України на чотири роки позбавлення
волі, звільненого умовно достроково на 7 місяців 30 днів 28.03.2014,
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_7 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та за цим законом йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Захисник ОСОБА_5 на вказаний вирок подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винуватості обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання, посилаючись на його надмірну суворість.
На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при визначенні виду та строку покарання не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема, стан його здоров`я, а саме те, що ОСОБА_6 страждає на хронічний токсичний гепатит, потребує постійного медичного нагляду, спеціального тривалого лікування, крім того, він є інвалідом 2 групи загального захворювання. За таких обставин, на думку апелянта, покарання, призначене судом першої інстанції, буде для ОСОБА_6 карою і не сприятиме його виправленню та поверненню в суспільство, а, отже, не досягне мети, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник не з`явився, про час, дату, місце розгляду апеляційної скарги був належно повідомлений. Не прибуття захисника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, проти чого не заперечував і обвинувачений.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно до вироку суд першої інстанції визнав доведеною вину ОСОБА_6 у тому, що він 04 лютого 2015 року приблизно о 13 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні магазину „Велика Кишеня за адресою: м. Київ, площа Дружби Народів, 6, з метою повторного, таємного викрадення чужого майна підійшов до ОСОБА_8 , яка в той час відвернулася в бік, та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав своєю рукою із сумки ОСОБА_8 , що знаходилася на візку для товарів, жіночий гаманець чорного кольору із металевим ланцюжком сріблястого кольору вартістю 200 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 503 грн., та поклав його собі під куртку, в яку був одягнений.
Виконавши усі дії, які вважав необхідними для повторного таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_6 направився до виходу із приміщення магазину, однак свій умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину.

Дії ОСОБА_6 як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і учасники судового провадження у такому випадку позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 ..

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що за місцем проживання він характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочинів.

Судом першої інстанції також враховано сімейний стан обвинуваченого, який проживає з матір`ю похилого віку, стан його здоров`я, наявність інвалідності другої групи за загальним захворюванням, заняття ним волонтерською діяльністю.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що судом першої інстанції дотримані вимоги ст. 65 КК України, оскільки покарання ОСОБА_6 призначено в межах, установлених у санкції частини 2 ст. 185 КК України; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, бо враховано стадію вчинення злочину та положення ст. 68 КК України; з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, в тому числі і тих, на які посилається у своїй апеляційній скарзі захисник.

За таких обставин, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, так як покарання ОСОБА_6 призначено згідно до положень закону України про кримінальну відповідальність і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку учасниками судового розгляду до Вищого спеціалізованого суду України з огляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому її копії.

С У Д Д І:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/796/1290/2015 Категорія КК: ч.2 ст. 185
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1