АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2546/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 31 серпня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурора прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони залишатиз 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Гюмрі Республіки Вірменії, громадянина Вірменії, з середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дитей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, відмова у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовані тим, що при вирішенні цих питань слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але визнав необґрунтованими та недоведеними доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому слідчий суддя послався також на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, прокурор звертає увагу, що 21 квітня 2015 року ОСОБА_8 був притягнутий Деснянським РУ ГУМВС України в місті Києві до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України і засуджений за цими статтями вироком Деснянського районного суду міста Києва до 4-х років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ ДніпровськогоРУ ГУМВС України в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002256 від 15 лютого 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

28 серпня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

31 серпня 2015 року старший слідчий СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до Дніпровського районногосуду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 31 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони залишати з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри,чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, прийшов до правильного висновку, що жодним чином є недоведеними та необґрунтованими доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, однак для запобігання цим ризикам, як правильно визначив слідчий суддя, може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, оскільки жодних переконливих доказів, що ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілих та свідків або вчинить інші кримінальні правопорушення, в матеріалах провадження не міститься.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, приведеними у клопотанні старшого слідчого, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Таким чином, доводи прокурора щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 31 серпня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_9 , погодженого із прокурором прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони залишати з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відносноОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4