Провадження № 1/127/7/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.12.2015 м. Вінниці

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
потерпілого ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одружений, з середньою спеціальною освітою, пенсіонер, інвалід 2 групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2012 року, біля 12 год. 00 хв., ОСОБА_14 знаходився у своїй квартирі АДРЕСА_2 . В цей час в дверний дзвінок його квартири подзвонив його сусід ОСОБА_15 , який проживав у квартирі АДРЕСА_3 , що поряд з квартирою ОСОБА_14 .. Це обурило ОСОБА_14 , тому відчинивши двері тамбуру, він запитав ОСОБА_15 , скільки він буде ще йому їх відчиняти. Після чого нецензурно висловився в адресу ОСОБА_15 , чим спровокував конфлікт, який переріс у бійку. Бійка, розпочавшись в тамбурі, продовжилась в квартирі ОСОБА_14 .. В ході бійки учасники наносили один одному удари в різні частини тіла, зокрема і в обличчя.
Дружина ОСОБА_14 ОСОБА_16 , почувши галас, втрутилась у бійку та виштовхала ОСОБА_15 з квартири.
Через кілька хвилин ОСОБА_15 повернувся до квартири ОСОБА_14 ..
У свою чергу ОСОБА_14 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 взяв на кухні кухонного ножа та, знаходячись у коридорі своєї квартири, тримаючи ножа у правій руці в положенні коли лезо було направлено майже вертикально зверху донизу та дещо спереду назад, умисно наніс ОСОБА_15 удар вказаним ножем у ділянку грудної клітки справа, після чого ОСОБА_15 вийшовши з квартири, спустився по сходовому маршу 3 поверху, звідки, повернувшись назад, покликав на допомогу свого сусіда і, сівши на сходи 4 поверху, через декілька хвилин помер.
Своїми діями ОСОБА_14 спричинив ОСОБА_15 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 255/в від 29.05.2012, тяжкі тілесні ушкодження у виді проникаючого поранення грудей з ушкодженням судин правої легені, яке спричинило гостру масивну зовнішню крововтрату, від якої настала смерть ОСОБА_15 ..
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_14 , вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, суду пояснив, що з потерпілим знайомий давно, з ним мав неприязні стосунки. 09.04.2012, близько 12 год. у двері його квартири подзвонив дзвінок, він відчинив двері та побачив на порозі квартири свого сусіда ОСОБА_15 .. Між ними виникла суперечка, причиною якої були гроші за ключі до серцевини вхідних дверей спільного тамбура. В ході суперечки ОСОБА_15 обізвав його нецензурним словом та наніс удар кулаком правої руки в обличчя. Після чого між ними розпочалася бійка, яка перемістилася у його квартиру. Під час бійки вони наносили удари один одному по різним частинам тіла. В ході бійки його дружина їх розборонила. ОСОБА_15 вийшов у тамбур. Через деякий час конфлікт продовжився в його квартирі. А саме, коли ОСОБА_15 увійшов до його квартири, то він плюнув останньому в обличчя. Тоді, з метою налякати ОСОБА_15 та вигнати з власного помешкання, пішов на кухню, де схопив в праву руку кухонний ніж і в той момент, коли ОСОБА_15 хотів нанести йому удар кулаком правої руки, він ножем наніс удар останньому в праву частину грудної клітини, після чого той вийшов на коридор, а він в той час пішов до ванної кімнати щоб змити з обличчя кров. Швидку допомогу він не викликав. Свою вину визнає частково тому, що його дії були направленні на самозахист.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що підсудний ОСОБА_14 товаришував з його батьком ОСОБА_15 .. Стосунки між ними були нормальні, але виник конфлікт через тамбур. Його батько пережив два інфаркти, був принциповою людиною, але не конфліктною. Підсудний ОСОБА_14 , з часу вчинення злочину, до тепер у нього вибачення не просив. Під час ознайомлення з матеріалами справи для нього не зрозуміло, чому підсудний взяв ножа та наніс удар даним ножем. Міра покарання для підсудного ОСОБА_14 , на його думку, має бути суровою, у виді позбавлення волі, так як останній не визнає своєї вини.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що покази надані під час досудового слідства він підтримує в повному обсязі. По суті справи пояснив наступне підсудний ОСОБА_14 його сусід, загиблий ОСОБА_15 теж був його сусідом. Стосунків з ними він не підтримував. Того дня, вранці, до нього у двері подзвонив сусід ОСОБА_15 та попросив викликати швидку допомогу. У ОСОБА_15 з ротової порожнини йшла кров, він його посадив на східцях між поверхами. На його запитання ОСОБА_15 йому повідомив, що сусід вдарив його ножем. Після цього він одразу викликав швидку допомогу та міліцію. Але по приїзду екстрених служб ОСОБА_15 помер.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , суду пояснила, що показання надані під час досудового слідства вона підтримує, підсудний ОСОБА_14 її чоловік, загиблий був їхнім сусідом, з потерпілим у неї нормальні стосунки. Того дня, коли трапилась дана подія вона перебувала вдома, так як хворіла. Хтось подзвонив у двері, виявилось, що то був ОСОБА_15 .. Чоловік відкрив двері. Між ними виникла суперечка за ключі від тамбура під час якої ОСОБА_15 сказав, що її чоловік буде постійно відкривати двері. Під час сварки ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_14 в обличчя, в ділянку носа, від удару останній зайшов у квартиру. Почувши бійку вона вийшла в коридор та запитала чого вони б`ються та почала їх розбороняти, під час чого ОСОБА_15 наніс їй тілесні ушкодження у вигляді синців. Вона виштовхала ОСОБА_15 в тамбур. Чоловік пішов умиватись у кухню. Через деякий час ОСОБА_15 повернувся до квартири і чоловік його злякався. Про наступний розвиток подій, зокрема нанесення удару ножем, їй стало відомо від працівників міліції.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що підсудний ОСОБА_14 його сусід, у нього з ним добрі стосунки, з загиблим ОСОБА_15 у нього не було ніяких стосунків, вони лише віталися. Того дня він перебував вдома, в кімнату зайшла його мама та повідомила, що вбили ОСОБА_15 .. Через деякий час приїхала швидка допомога та працівники міліції. Пізніше він від мами дізнався, що вбивство скоїв ОСОБА_14 .. Покази надані ним під час досудового розслідування він підтримує в повному обсязі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що підсудний ОСОБА_14 та загиблий ОСОБА_15 її сусіди. 09 квітня 2012 року, приблизно о 13 годині, вона знаходилась разом з сином в себе вдома. Постукали у вхідні двері, коли вона відкрила двері, то її сусід на ім`я ОСОБА_20 повідомив, що ОСОБА_15 підрізали. Вона вийшла на сходовий марш та побачила, що ОСОБА_15 сидів на сходах, схиливши голову, він був весь у крові. ОСОБА_20 підтримував ОСОБА_15 та розповів, що його штрикнув хтось з сусідів, хто саме ОСОБА_15 не сказав. Після цього вона повернулася у квартиру, пізніше бачила як приїхала швидка допомога та міліція. ОСОБА_15 може охарактеризувати як конфліктну людину.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що підсудний ОСОБА_14 його сусід, з яким у нього нормальні дружні стосунки.
Він інколи спілкувався з ОСОБА_15 і може його охарактеризувати як агресивну людину.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що він працює лікарем бригади швидкої допомоги. Покази надані ним під час досудового слідства він підтримує в повному обсязі. В квітні 2012 року він в складі бригади швидкої медичної допомоги, прибув на виклик по АДРЕСА_4 . По приїзду вони виявили, чоловіка, який був у сидячому положенні на сходовому марші. У нього не було ознак життя. На грудях у даного чоловіка був поріз, можливо від ножа навколо була велика кількість крові.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надав суду аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_22 ..
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 суду пояснив, що працює експертом у Вінницькому бюро СМЕ. Підсудного, потерпілого та загиблого він не знає. Він повністю підтримує висновок судово медичної експерти. Під час проведення експертизи трупа ОСОБА_15 використовувалися дані з матеріалів кримінальної справи, яка також була направлена на експертизу. Ним було проведено експертизу трупа ОСОБА_15 та виявлено проникаюче поранення грудей. Рана була нанесена вертикально зверху донизу. З таким пораненням, яке було у ОСОБА_15 можна було прожити короткий проміжок часу.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_25 суду пояснив, що працює експертом Вінницького бюро СМЕ. Підсудного, потерпілого та загиблого він не знає. Висновок від 17.04.2012, № 830, він підтримує в повному обсязі. Ним було порекомендовано ОСОБА_14 звернутися до лор лікаря, по причині того, що в останнього була кровотеча з носа та біль в області носа. Носова кровотеча має бути доведена джерелом ушкодження, тобто травматичною дією. Кровотеча з носа не є тілесним ушкодженням, це може бути ушкодження слизистої оболонки, капіляра, глотки.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 суду пояснив, що працює експертом Вінницького бюро СМЕ. Підсудного, потерпілого та загиблого він не знає. Висновок від 17.04.2012, № 830, він підтримує в повному обсязі. Під час проведення експертизи ОСОБА_14 було рекомендовано обстеження у лікаря.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_27 суду пояснив, що працює лікарем судодово психіатричним експертом. Підсудного, потерпілого та загиблого він не знає. Акт амбулаторної судово психолого психіатричної експертизи № 190 від 24.05.2012, він підтримує в повному обсязі. По суті може пояснити, що у ОСОБА_14 були присутні психічні особливості. Риси характеру такі як емоційність, вразливість, дратівливість це в межах норми кожної людини.
Після вчинення злочину людина психічно та фізично виснажується. У ОСОБА_14 була наявна звужена свідомість, а судинне захворювання призвело до зміни мислення. Під час проведення обстеження ОСОБА_14 підтвердив свої покази які надавав на досудовому слідстві. При цьому, ОСОБА_14 наголошував, що захищав своє життя від загрози, тобто в нього була захисна позиція.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_28 суду пояснив, що працює начальником сектору ВСВЕ НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області. Висновок експерта № 426 від 03.04.2015, він підтримує в повному обсязі. По суті справи може пояснити, що при проведенні експертизи наявність крові було встановлено попереднім експертом, тому вони не шукали сліди крові. При проведенні експертизи було виявлено кров на руків`ї ножа. Проведена ним експертиза не суперечить, що на руків`ї ножа була виявлена кров.
Крім показань самого підсудного, свідків та експертів винуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується доказами зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні, зокрема:
- Протоколом огляду місця події від 09.04.2012 та фото таблицею до нього, відповідно до якого задокументовано обставини виявлення трупу з ознаками насильницької смерті та відповідно факт вчинення злочину. (т. 1 а.с. 4 -35);
- Протоколом огляду місця події від 10.04.2012, відповідно до якого більш детально оглянуто тамбур квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , де було вчинено злочин. (т.1 а.с. 88);
- Протоколом огляду місця події від 10.04.2012, відповідно до якого оглянуто квартиру загиблого ОСОБА_15 та тамбур при вході у дану квартиру. (т. 1 а.с.90 91);
- Протоколом огляду трупа ОСОБА_15 від 10.04.2012, згідно якого у приміщенні моргу Вінницького обласного бюро СМЕ вилучено куртку, піджак та сорочку, які забруднені речовиною бурого кольору і мають по одному наскрізному пошкодженню, які підтверджують вчинення злочину та зберегли на собі сліди вчинення злочину. (т. 1 а.с. 92);
- Довідкою про причину смерті ОСОБА_15 від 10.04.2012, згідно якої останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , від проникаючого поранення грудної клітки з ураженням легеневих кровоносних судин, що свідчить про нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, які призвели до смерті. (т 1 а.с. 93);
- Протоколами огляду предметів від 10.04.2012 та від 01.06.2012, згідно яких оглянуто рахунок за ЖКП власника кв. АДРЕСА_7 , особисті речі ОСОБА_15 , одяг з трупа ОСОБА_15 (куртку, піджак, сорочку), одяг обвинуваченого ОСОБА_14 (сорочку, спортивні штани), ганчірку, змиви, три ножі. Вказані речі та документи є доказами, в підтвердження вчинення ОСОБА_14 злочину та зберегли на собі сліди в результаті його вчинення. (т. 1 а.с. 98-100, т 2 а.с. 106-108);
- Протоколом відтворення обстановки та обставин події за участі підозрюваного ОСОБА_14 , в ході якого останній розповів та показав на місцевості обставини нанесення ним тілесного ушкодження ОСОБА_15 та, відповідно, обставини вчиненого злочину. (т. 1 а.с. 166-168);
- Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.04.2012 року, згідно якої було відмовлено в порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_16 по факту вчинення 09.04.2012, відносно неї хуліганських дій. З матеріалів вказаної постанови органом дізнання не встановлено обґрунтованого факту нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень ОСОБА_16 (т. 1 а.с. 242);
- Висновком судово медичної експертизи ОСОБА_15 № 255/В від 29.05.2012, згідно якої у ОСОБА_15 виявлено: проникаюче поранення грудей з ушкодженням судин верхньої долі правої легені. Дане ушкодження є прижиттєвим, виникло від дії колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа, має ознаки тяжкого, як небезпечного для життя в момент спричинення та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Причиною смерті ОСОБА_15 стало проникаюче поранення грудей з ушкодженням судин правої легені, яке спричинило гостру масивну зовнішню крововтрату. Смерть ОСОБА_15 настала, можливо 09.04.12 біля 12.00 через короткий проміжок часу після нанесення проникаючого поранення грудей, що може вимірюватися кількома хвилинами, під час чого він міг здійснювати активні фізичні дії. Під час отримання проникаючого поранення грудей тіло ОСОБА_15 , у тому числі і права рука, могли знаходитися у будь-якому положенні за умови доступності травмуючого предмету до передньої поверхні грудної клітки. Отримання ОСОБА_15 проникаючого поранення грудей не виключається за обставин, які вказані в матеріалах справи, а саме нанесення удару ножем у передню праву частину грудей ("Протокол допиту підозрюваного" ОСОБА_14 від 09.05.2012 (" ОСОБА_15 не дивлячись на те, що у мене в руці знаходиться ніж почав наносити мені удар кулаком правої руки в обличчя. У відповідь на що я з метою припинити його удар замахнувся зверху до низу та наніс йому удар ножем в область правого плеча"), "Протокол відтворення обстановки та місця події" від 17.04.2012). Під час нанесення ОСОБА_15 проникаючого поранення грудей лезо ножа було направлено майже вертикально зверху донизу та дещо спереду назад, на що вказують характеристики рани на шкірі (верхній край скошений, нижній підритий), пошарова локалізація ушкоджень (рана на шкірі на рівні 1 ребра, ушкодження міжреберних м`язів у 2 міжребір`ї та відповідний напрямок ранового каналу згори донизу та дещо спереду назад. При дослідженні трупа ОСОБА_15 не виявлено морфологічних ознак, характерних для дій боротьби чи самооборони. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_15 алкоголю не виявлено, що свідчить про тверезий його стан на момент настання смерті. За життя ОСОБА_15 хворів на хронічну ішемічну хворобу серця, атеросклероз вінцевих артерій, постінфарктний кардіосклероз, яка в причинному зв`язку зі смертю не стоїть. Довжина тіла ОСОБА_15 178 см, тіло за життя було підвищеного живлення.
Відповідно до вказаного медичного висновку суд приходить до переконання щодо наявності та тяжкості виявлених на трупі ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, а також щодо обставин вчинення злочину, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінальної справи. (т. 2 а.с. 81, 83);
- Висновком судово медичної (імунологічної) експертизи № 203 від 12.04.2012, згідно якої кров ОСОБА_14 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В. (т. 2 а.с.2);
- Висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 207 від 30.04.2012, згідно якої в плямах на одежі ОСОБА_15 встановлено крові людини, походження якої як від ОСОБА_15 так і від ОСОБА_14 не виключається.(т. 2 а.с. 5-7);
- Висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 208 від 30.04.2012, згідно якої в плямі на сорочці ОСОБА_14 встановлено наявність крові людини, походження якої від ОСОБА_15 не виключається. (т. 2 а.с. 9-10);
- Висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 209 від 30.04.2012, згідно якої в плямах на тампонах зі змивами при вході у ванну кімнату, зі столу на кухні, біля мийки, вилучених у помешканні ОСОБА_14 , встановлено наявність крові людини, походження якої як від ОСОБА_15 так і від ОСОБА_14 не виключається. (т 2 а.с.12-14);
- Висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 213 від 30.04.2012, згідно якої у плямах на ганчірці вилученої у помешканні ОСОБА_14 встановлено наявність крові людини, походження якої як від ОСОБА_15 так і від ОСОБА_14 не виключається. (т. 2 а.с. 19-20);
- Висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 210 від 30.04.2012, згідно якої в тампонах зі змивами зі сходів та з площадки встановлено наявність крові людини, походження якої як від ОСОБА_15 так і від ОСОБА_14 не виключається. (т. 2 а.с. 16-17);
- Висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 105 від 18.05.2012, згідно якої при дослідженні трьох ножів на руків`ї ножа (об`єкт № 2) виявлено кров людини чоловічої генетичної статі і її походження як від ОСОБА_15 так і від ОСОБА_14 не виключається. (Т. 2 а.с. 23-26);
- Висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 107 від 18.05.2012, згідно якої при дослідженні піднігтьового вмісту ОСОБА_14 виявлено епітеліальні клітини чоловічої генетичної статі і їх походження від нього самого та потерпілого ОСОБА_15 не виключається. (т. 2 а.с. 29-32);
- Висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 106 від 18.05.2012, згідно якої при дослідженні піднігтьового вмісту ОСОБА_15 виявлено кров людини чоловічої генетичної статі і її походження від ОСОБА_15 та ОСОБА_14 не виключається. (Т. 2 а.с. 35-38);
- Висновком експерта № 830 від 17.04.2012 року, згідно якого у ОСОБА_14 на час проведення дослідження тілесних ушкоджень не виявлено. (т 2 а.с.53);
- Висновком судово-медичної (фізико-технічної) експертизи № 83 від 23.05.2012, згідно якої: на передній частині куртки, піджака та сорочки ОСОБА_15 виявлено по одному наскрізному пошкодженню матеріалу щілиноподібної форми, кожне з яких має ознаки колото-різаного, утвореного дією плоского колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа. Пошкодження знаходяться в однойменних анатомічних ділянках і співпадають між собою за локалізацією при звичайному пошаровому розташуванні одягу на тілі. На фрагменті шкіри з ділянки грудної клітки трупа ОСОБА_15 виявлена колото-різана рана, яка утворилася від дії плаского колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа. Враховуючи розмірні характеристики клинків ножів, наданих на експертизу, морфологічні особливості пошкоджень на одязі та фрагменті шкіри потерпілого, всі вони могли утворитися від дії клинка ножа № 1. Відповідно до вказаного висновку експерта встановлено знаряддя вчинення злочину. (т. 2 а.с. 58-62)
- Актом судово-психолого-психіатричної експертизи № 190 від 24.05.2012, згідно якої: в період вчинення злочину ОСОБА_14 на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності; в період вчинення злочину ОСОБА_14 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; в теперішній час ОСОБА_14 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, у нього виявлений органічний розлад особистості судинного ґенезу; в теперішній час ОСОБА_14 може усвідомлювати свої дії та керувати ними; до індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_14 належать: порушення концентрації і розподілу уваги, схильність мислення до деталізації, ґрунтовності при збереженні мнестичної діяльності. У сфері особистості - середній рівень активності поведінки, екстравертованість, товариськість, емоційна лабільність, вразливість, ранимість, образливість, дратівлива слабкість; ОСОБА_14 не виявляє індивідуально-психологічних особливостей, які б суттєво вплинули на його поведінку в ситуації інкримінованого йому діяння; в період вчинення злочину ОСОБА_14 в стані фізіологічного афекту та будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який би вплинув на його свідомість і діяльність, не перебував. Відповідно до вказаної експертизи встановлено, що ОСОБА_14 в момент вчинення злочину усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. (т. 2 а.с. 87 91);
- Висновком судово біологічної експертизи № 426 від 03.04.2015, відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові та клітин в піднітьовому вмісті з трупа ОСОБА_15 (об`єкти 3, 4), на сорочці (об`єкт 5), тампоні зі змивами зі стола кухні (об`єкт 7) та лезі ножа (об`єкт 10) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 (об`єкт 1) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 (об`єкт 2). Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_14 виключається.
Генетичні ознаки слідів крові та клітин на тампонах зі змивами біля входу в ванну кімнату (об`єкт 6) та біля мойки кухні (об`єкт 8) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 (об`єкт 2) та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_15 (об`єкт 1). Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_15 виключається.
Вищевказаний висновок підтверджує, яким саме знаряддям було вчинено злочин.
Також вказаний висновок свідчить, що в ході бійки, яка виникла між ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , останнім було отримано ушкодження в ділянці носа, оскільки біля входу у ванну кімнату та біля мойки у кухні виявлені сліди крові ОСОБА_14 (т. 4 а.с. 30 71)
Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що винуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена на досудовому слідстві та була підтверджена в судовому засіданні.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_14 визнав, що він наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_15 , але стверджував, що конфлікт був спровокований саме потерпілим, а наніс він удар ножем з метою самозахисту, оскільки, на його думку, ОСОБА_15 загрожував життю та здоров`ю його та дружини, а також неправомірно увірвався в його помешкання.
Суд вважає дані показання необґрунтованими та наданими в цілях самозахисту, з метою пом`якшення відповідальності за скоєний злочин. В ході розгляду справи, в судовому засіданні, знайшло своє підтвердження наявність у ОСОБА_14 ушкодження носа, відповідно до висновку № 426 від 03.04.2015, та тілесні ушкодження у ОСОБА_16 , відповідно до висновку № 1313 від 01.06.2012, проте наявність даних тілесних ушкоджень не можуть вказувати на те, що ОСОБА_15 був ініціатором конфлікту та наніс дані ушкодження ОСОБА_16 , а також, загрожував життю та здоров`ю ОСОБА_14 та ОСОБА_16 ..
Крім того, надаючи оцінку відмовному матеріалу по заяві ОСОБА_16 , щодо нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , суд вважає, що під час перевірки за вказаним фактом в порядку ст. 97 КПК України (1960 року), органом дізнання достеменно не встановлено особу підозрюваного. Крім того, перевірка по даному факту проводилася в рамках ст. 296 КК України. Кримінальна справа відносно особи чи по факту хуліганства або факту нанесення тілесних ушкоджень порушена не була. Винесення постанови від 13.04.2012 про відмову в порушенні кримінальної справи за п. 8 ст. 6 КПК України (1960 року), щодо померлого, не може свідчити про вчинення та наявність в діях ОСОБА_15 ознак злочину. Також суд звертає увагу, що ОСОБА_16 з заявою про вчинення злочину звернулася 10.04.2012, тобто на наступний день після вчинення, на її думку, щодо неї злочину. Разом із тим, 09.04.2012, коли до її помешкання прийшли працівники міліції, остання із заявами про вчинення щодо неї злочину не зверталася.
Відповідно до показань допитаних в судовому засіданні експертів бюро судово медичних експертиз ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , суд дійшов висновку, що проведені експертизи по кримінальній справі є обґрунтованими та підтверджують обставини вчинення ОСОБА_14 злочину. Також під час допиту вказаних експертів встановлено, що у ОСОБА_14 могло бути наявне ушкодження носа, а саме кровотеча з носа, у зв`язку із чим останньому порекомендовано звернутися до лор лікаря.
Показання експерта ОСОБА_27 в судовому засіданні підтвердили, те, що ОСОБА_14 в момент вчинення злочину усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.
Експерт ОСОБА_28 в судовому засіданні підтвердив складений ним висновок та по суті заданих запитань пояснив, що його висновок жодним чином не суперечить іншим висновкам експертів по справі.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 23 КК України злочин вважається скоєним з прямим умислом, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його небезпечні наслідки та бажала їх настання.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 КК України злочин вважається скоєним з непрямим умислом, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його небезпечні наслідки і, хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Суд вважає, що умисел ОСОБА_14 в момент нанесення ОСОБА_15 удару ножем в груди був направлений на заподіяння йому саме тяжких тілесних ушкоджень, його дії не були зумовлені необхідністю захищати себе, чи свою дружину від протиправних дій ОСОБА_15 , а ставлення його до наслідків у вигляді смерті потерпілого характеризуються необережністю. Про наявність прямого умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень свідчить знаряддя вчинення злочину, а також спосіб заподіяння тілесного ушкодження. Адже ОСОБА_14 добре усвідомлював, що від удару ножем в груди можуть настати тяжкі наслідки, оскільки в області грудей людини розташовані життєво важливі органи судини та артерії. Твердження ОСОБА_14 про те, що він намагався ударити в руку чи плече, або в область, де відсутні життєво важливі органи, суд вважає неправдивими та розцінює як спосіб применшити свою винуватість. Заподіяння лише одного удару, після якого ОСОБА_14 не став переслідувати потерпілого, свідчить про наявність в нього умислу на заподіяння саме такого тяжкого тілесного ушкодження, а не смерті потерпілому. Крім того, наявність умислу у ОСОБА_14 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень підтверджується і тим, що останній після нанесення такого тілесного ушкодження, усвідомлюючи можливі наслідки, не намагався допомогти потерпілому та викликати швидку допомогу, що також підтверджує байдужість ОСОБА_14 до скоєного злочину.
Досудовим слідством в обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_15 повернувся до квартири ОСОБА_14 , з метою продовження бійки та проникнення у житло останнього. Суд вважає, що наявність саме такої мети не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні з наступних підстав.
Про те, що ОСОБА_15 повернувся до квартири ОСОБА_14 , вказав сам ОСОБА_14 .. Його дружина ОСОБА_16 , мала б почути вдруге те, що ОСОБА_15 увірвався в квартиру в другий раз, з метою продовження бійки. Це свідчить про те, що ОСОБА_15 не вчиняв і не збирався вчиняти ніяких протиправних дій відносно ОСОБА_14 , його дружини та їх помешкання, його прихід у квартиру до ОСОБА_14 не був ніяким насильницьким вторгненням до житла, і відповідно ОСОБА_14 не було від чого захищатися, тим більш за допомогою ножа. Як зазначав сам ОСОБА_14 він наніс удар, прикладаючи зусилля, а не просто махнув ножем чи продемонстрував його, щоб налякати ОСОБА_15 , що підтверджує в нього наявність наміру нанести ОСОБА_15 тяжкі тілесні ушкодження.
Крім того, суд вважає, що характер, бажання та мотив ОСОБА_14 на нанесення ОСОБА_15 тяжких тілесних ушкоджень підтверджуються силою нанесеного удару, а також спеціально підготовленим предметом, адже ОСОБА_14 прямуючи до кухні маючи мотив провчити ОСОБА_15 , оскільки той не повернув йому грошові кошти за замок та ключ, а також будучи озлобленим попереднім конфліктом, взявши ножа, умисно наніс потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Таким чином суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_14 досудовим слідством кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Крім того, суд не вбачає обґрунтованих підстав для проведення відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_16 , оскільки остання не бачила самого нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_15 .. При цьому, усі обставини в ході розгляду справи встановлені та доведені доказами зібраними в матеріалах справи, а тому необхідності у проведенні відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_16 , суд не вбачає.
Також, суд не може погодитися з доводами сторони захисту, які наполягають на наявності обставин, що виключають злочинність діяння підсудного ОСОБА_14 , наполягаючи на тих обставинах, що мало місце перевищення меж необхідної оборони, бо ці доводи суперечать нормам кримінального закону, а саме вимогам ст. 36 КК України, згідно з частиною першою якої «необхідна оборона це дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони».
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони особи визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
Аналізуючи вищенаведені норми кримінального закону суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_14 відсутні будь які ознаки перевищення меж необхідної оборони.
Також суд враховує, що відповідно до п. п. 2, 22 ППВС України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» № 2 від 07.02.2015, при призначенні покарання відповідно до статей 65 69 Кримінального кодексу України, суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, його особу та усі обставини справи, у тому числі, характер і ступінь тяжкості наслідків злочину, поведінку після вчинення злочину, ставлення до вчиненого, та, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якого суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, тому суд вважає, що ОСОБА_14 , з метою перевиховання та виправлення, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_14 раніше не судимий (т. 1 а.с. 70), на обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває (т.1 а.с. 195), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (т. 1 а. с. 188), є інвалідом, ветераном праці, на теперішній час перебуває на пенсії, часто хворіє (т. 4 а.с. 77 103).
Відповідно до висновку амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 264 ОСОБА_14 не виявляє ознак наркоманії та алкоголізму (т 2 а.с.55).
Суд не відносить до обтяжуючих обставин вчинення злочину відносно людини похилого віку, оскільки сам ОСОБА_14 є ровесником потерпілого, а також те, що потерпілий маючи похилий вік міг обійтися у повсякденному житті без сторонньої допомоги.
Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного, суд вважає його вік, адже він є людиною похилого віку, а також його інвалідність, незадовільний стан здоров`я.
Суд не визнає як обставину, яка пом`якшує покарання підсудного - з`явлення із зізнанням (явка з повинною), оскільки вказаний процесуальний документ не є добровільним повідомленням органу дізнання про вчинений злочин, а складений ОСОБА_14 тільки після виявлення вказаного злочину співробітниками міліції, за телефонним повідомленням сусіда. Вказана явка написана за фактом скоєного злочину, коли до помешкання ОСОБА_14 вже прийшли працівники міліції. Окрім того, підсудний ОСОБА_14 свою вину у скоєному злочині не визнав повністю посилаючись на самозахист.
За таких обставин, а також враховуючи те, що ОСОБА_14 вину не визнав в повному обсязі, не розкаявся у вчиненому злочині, який повністю знайшов своє підтвердження в матеріалах справи та в ході судового розгляду, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_14 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Суд вважає, що долю речових доказів по справі слід визначити у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 324 КПК України (1960 року).
Суд також вважає, що судові витрати по проведенню експертиз та досліджень слід покласти на підсудного, оскільки вони були зумовлені розслідуванням скоєного ним злочину.
Щодо міри запобіжного заходу, підсудному ОСОБА_14 , до вступу вироку в законну силу, то, беручи до уваги те, що підсудним ОСОБА_14 за весь час обраного йому запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, не порушував даний запобіжний захід, тому суд вважає, що вказаний запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (1960 року) та ст.ст. 65, 66, 121 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд.
Речові докази по справі, а саме: рахунок за надані житлово-комунальні послуги, особовий рахунок НОМЕР_1 , АДРЕСА_8 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області знищити.
Зразок крові ОСОБА_15 , зразок крові ОСОБА_14 , зрізи нігтів та змиви піднігтьового вмісту ОСОБА_15 , зрізи нігтів ОСОБА_14 , одяг з трупа ОСОБА_15 (куртка, піджак, сорочка), три ножі, ганчірка, змиви речовини бурого кольору, механізм замка, зразки волосся з трупа ОСОБА_15 , які зберігаються при матеріалах кримінальної справи знищити.
Одяг ОСОБА_14 (сорочка, спортивні штани), що зберігаються при матеріалах кримінальної справи, повернути власнику ОСОБА_14 .
Cтягнути з ОСОБА_14 на користь Вінницького НДЕКЦ МВС України cудові витрати по проведенню досліджень та експертиз в загальній сумі 18 290 (вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя