н/п 1-кп/640/610/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2015 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, який має двох малолітніх дітей, раніше судимого:
13.12.1993 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
16.05.1995 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
14.02.1997 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України до 4 років позбавлення волі;
12.07.2001 року Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.140 КК України до 7 років позбавлення волі, постановою суду від 14.12.2001р. змінена кваліфікація на ч.2 ст. 185 КК України та знижено покарання до 5 років позбавлення волі;
10.11.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
31.01.2008 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі;
07.05.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.70, ст.395 КК України до арешту строком на 5 місяців 15 діб;
06.04.2009 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на 5 місяців;
23.12.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки 4 місяці;
30.11.2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки;
01.11.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
25.07.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, 04.03.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців (фактично покарання не відбував),-
зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1
в скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України , -
встановив:
ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому діючим законодавством України порядку судимості за злочини проти власності, будучи судимим: 13.12.1993 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України, 16.05.1995 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2ст.140 КК України, 14.02.1997 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України, 12.07.2001 року Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.140 КК України, постановою суду від 14.12.2001р. змінена кваліфікація на ч.2 ст. 185 КК України, 10.11.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, 31.01.2008 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі; 07.05.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.70, ст.395 КК України 06.04.2009 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України , 23.12.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, 30.11.2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки; 01.11.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України , 25.07.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України , 04.03.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин при наступних обставинах.
Так, 16.08.2015 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку «Соллі», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 323, зайшов до приміщення магазину «Ковбасна Хата», в середині якого помітив мобільний телефон, котрий лежав на прилавку, після чого ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання вирішив таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись, що в середині магазину нікого не було та упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, діючи повторно, викрав мобільний телефон марки «S-TELL M-210», котрий лежав на прилавку, вартість якого складає 880,00 гривень.
Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_4 , намагаючись вийти із приміщення магазину «Ковбасна Хата» та обернути викрадений телефон у свою власність, попрямував до виходу, однак свій злочинний умисел довести до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, через те, що був зупинений з викраденим майном власницею мобільного телефону ОСОБА_5 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся. Судові витрати на залучення експерта в галузі товарознавства в сумі 184,14 грн. визнав.
Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину та судові витрати, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчинені злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Як особа ОСОБА_4 : має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, працездатний, однак ніде не працює, має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимий : 13.12.1993 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України, 16.05.1995 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2ст.140 КК України, 14.02.1997 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України, 12.07.2001 року Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.140 КК України, постановою суду від 14.12.2001р. змінена кваліфікація на ч.2 ст. 185 КК України, 10.11.2005 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, 31.01.2008 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі; 07.05.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.70, ст.395 КК України 06.04.2009 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України , 23.12.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, 30.11.2011 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки; 01.11.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України , 25.07.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, 04.03.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців (фактично покарання не відбув).
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2015р., до покарання призначеного за цим вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливо без ізоляції від суспільства.
Суд зазначає, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2015р. ОСОБА_4 засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі, строк обчислення покарання обчислювати з моменту фактичного затримання. На теперішній час строк покарання не відбув.
Враховуючи викладене та у відповідності до положень ч.5 ст. 72 КК України строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 01.09.2015р.
З метою забезпечення кримінального провадження та призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судові витрати на залучення експерта в галузі товарознавства в сумі 184,14 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370,371 КПК України, суд,-
засудив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців .
На підставі ч.1 ст.. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 4 місяці, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2015р., до покарання призначеного за цим вироком, остаточно до відбуття ОСОБА_4 , призначити покарання у вигляді позбавлення волі стром 4 роки 10 місяців.
З метою забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання рахувати з 01 вересня 2015р.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 184 грн. 14 коп.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «S-TELL M-210»- вважати повернутим власнику.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1