Справа № 183/8806/13-к
№ 1/183/15/15
П О С Т А Н О В А

30 жовтня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковській міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, працюючи на посаді голови Орлівщанскої сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області з березня 1997 року по 17 листопада 2010 року, маючи тривалий стаж та великий досвід роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі в земельній сфері, володіючи організаторськими здібностями, будучи наділеним повноваженнями голови Орлівщанскої сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, які передбачені ст. 42 Закону України

«Про місцеве самоврядування в Україні», і які були затверджені 14 квітня 2006 року рішенням сесії Орлівщанскої сільської ради № 1-1/V п`ятого скликання, будучи посадовою особою місцевого самоврядування 7-го рангу, скоїв злочини, передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Так, ОСОБА_7 , будучи головою Орлівщанскої сільської ради, відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», був наділений наступними повноваженнями: забезпечував в межах наданих йому законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, дотримання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади: організовував у межах, встановлених цим законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; забезпечував підготовку на розгляд ради програми соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, які відносяться до його відання: підписував рішення ради та її виконавчого комітету: скликав сесії ради, вносив пропозиції і формував порядок денний сесії ради і головував на пленарних засіданнях ради; представляв територіальну громаду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування: повинен забезпечувати на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань.

Таким чином, будучи головою Орлівщанскої сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_7 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, у зв`язку, з чим був посадовою особою.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України, - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України, а також набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 173 Земельного кодексу України межа району, села - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села від інших територій. Межі району, села - встановлюються і змінюються на підставі проектів землеустрою, що розробляються відповідно до техніко-економічним обґрунтуванням їх розвитку, генеральних планів населених пунктів. Включення земельних ділянок у межі району, села не тягнуть за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викуп) відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 Земельного кодексу України межі адміністративно-територіальних утворень посвідчуються державним актом України.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських рад у сфері земельних відносин на території сіл відноситься розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб у порядку, передбаченому Земельним кодексом.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Крім цього, відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а поза межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Питання щодо розпорядження землями 80-го лісового кварталуДП «Новомосковське лісове господарство», які хоч і включені в межі села Орлівщина, відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу та

ст. 17 зазначеного Кодексу відноситься до компетенції органів виконавчої влади в особі Новомосковської районної державної адміністрації, про що ОСОБА_8 було достовірно відомо.

Також, згідно п.п. «б» і «г» ч. 1 ст. 20 Закону України «Про землеустрій», землевпорядкування проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності у разі встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою, і яке в порушення цього закону не проводилося.

Крім того, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року № 610-р призупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім випадків, коли за умов обґрунтування неможливості реалізації альтернативних варіантів вирішення питання, ділянки вилучаються і передаються в постійне користування та/або в оренду.

ОСОБА_7 , будучи наділеним повноваженнями щодо підписання рішень ради, в тому числі рішень щодо реалізації сільською радою своїх повноважень у сфері земельних відносин, передбачених ст. 12 Земельного кодексу України, а саме рішень Орлівщанскої сільської ради щодо розпорядження землею територіальної громади, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, а також інших питань, скоїв злочини у сфері земельних відносин проти державної власності, а також у сфері службової діяльності в період з березня по квітень 2010 року, при наступних обставинах.

Після того, як у березні 2010 року до голови Орловщанского сільської ради ОСОБА_8 , при невстановлених слідством обставинах, звернулися невстановлені слідством особи (матеріали відносно яких, виділені для проведення перевірки та прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України) з пропозицією прийняти рішення про виділення земельних ділянок, що перебувають у межах населеного пункту - АДРЕСА_2 , землекористувачем яких було ДП «Новомосковське лісове господарство» і підписати незаконно виготовлені невстановленими слідством особами акти на встановлення меж в натурі земельних ділянок за адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 та державні акти на право власності на земельні ділянки за вищевказаними адресами, на що ОСОБА_7 дав свою згоду.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 16.03.2010 року в денний час, перебуваючи на своєму робочому місці в приміщенні Орлівщанскої сільської ради, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина вул. Куйбишева, 1, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність скоєного, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів служби і визначеному законом порядку діяльності апарату органів місцевого самоврядування в частині посвідчення фактів, що мають юридичне значення, в інтересах третіх осіб, підписав, тим самим підробив офіційні документи, в які внесені неправдиві відомості, надані йому невстановленою слідством особою, а саме: два акти на встановлення в натурі меж земельних ділянок, які переходять у власність, на підставі договорів дарування, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , при цьому він не здійснював вихід на місцевість у складі комісії для встановлення межових знаків, тим самим підтверджував законність виділення даних земельних ділянок, достовірно знаючи, що дані земельні ділянки ніколи раніше нікому не виділялися.

Крім цього, як голова Орлівщанскої сільради, він знав, що зазначені адреси: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , ніколи не присвоювалися в с. Орлівщина.

Також, 02.04.2010 року в денний час, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність скоєного, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи всупереч інтересів служби і визначеному законом порядку діяльності апарату органів місцевого самоврядування в частині посвідчення фактів, що мають юридичне значення, в інтересах третіх осіб, підписав, надані йому невстановленою слідством особою, тим самим підробив офіційні документи, в які невстановленим слідством особою внесені неправдиві відомості, а саме: державний акт серії ЯК № 625200 на ім`я ОСОБА_10 на право власності на земельну ділянку під кадастровим номером :02:024:0294, площею 0,25 га. в АДРЕСА_2 , ринкова вартість якого згідно висновку судово-оціночної експертизи № 12905 від 10.02.2012 року станом на 06.04.2010 року становить 503 041 грн., а також державний акт серії ЯК № 625201 на ім`я ОСОБА_10 на право власності на земельну ділянку під кадастровим номером :02:024:0295, площею 0.25 га. в АДРЕСА_2 , ринкова вартість якого згідно висновку судово-оціночної експертизи №12905 від 10.02.2012 року станом на 06.04.2010 року становить 503 041 грн., тим самим, даючи хід подальшого оформлення завідомо підробленого документа в офіційних органах, незаконно підтвердив факт виділення земельних ділянок, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 ніколи не звертався із заявою про виділення йому земельної ділянки і по даному питанню рішення органу місцевого самоврядування не приймалося.

В результаті умисних дій ОСОБА_11 , в порушенні чинного законодавства, що регламентує земельні відносини, були незаконно привласнені і 15.04.2010 року реалізовані з використанням підроблених документів за договорами купівлі/продажу ОСОБА_12 , який нічого не знав про вчинення протиправних дій, два належних державі земельні ділянки, кожен площею по 0.25 га., розташовані за адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , чим було завдано збитків державі в сумі 1006082 грн., який в 2315,5 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (1006082:434,5), що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінальної справи з ч. 2 ст. 364 КК України у зв`язку з декриміналізацією та за ч. 2 ст. 366 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Підсудний ОСОБА_6 підтримав клопотання свого адвоката та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що клопотання обґрунтоване, а тому підлягає задоволенню.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов до наступних висновків.

Частиною 3 ст. 12 КК України зазначено, що злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Частиною 2 ст. 366 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Як видно з пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК України, ним було скоєно в квітні 2010 року, з часу його скоєння пройшло понад 5 років. Тому суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_4 в цій частині підлягає задоволенню.
Законом України «Про внесення змін до кримінального та кримінального процесуального кодексів щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21 лютого 2014 року, що набрав чинності 28 лютого 2014 року, «використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби є злочином, якщо воно вчинене з метою одержання будь-якої вигоди для самої себе чи іншої фізичної чи юридичної особи».
ОСОБА_6 згідно обвинувального акту ніякої вигоди не мав, в інтересах інших осіб не діяв, оскільки не був обізнаний про їх фальсифікацію, тяжких наслідків від його дій не настало, оскільки до теперішнього часу ні прокуратурою, ні ДП «Новомосковське лісове господарство» позовні вимоги до ОСОБА_6 не висунуто. Таким чином, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_4 щодо закриття кримінальної справи у зв`язку з декриміналізацією підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 366 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 364 КК України у зв`язку з декриміналізацією.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 7 днів після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1