Справа №1-578/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2011 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

у складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Костащук І.І.

з участю:

прокурора Павчука С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який не працює, не одруженого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 22 серпня 2011 року, приблизно о 23 годині знаходячись у своєму будинку №4, що по вул. Сергіївська, в м. Чернівці, під час з'ясування відносин із ОСОБА_2, переслідуючи умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс один удар в ділянку голови після чого декілька одночасних ударів кулаками обох рук в ділянку тулуба ОСОБА_2, після чого вивів на вулицю, та продовжив наносити удари ногами в ділянку тулуба ОСОБА_2, чим заподіяв тілесні ушкодження потерпілому у вигляді крововиливу правого ока, синця тулуба які згідно висновку експерта №2159 від 09.09.2011 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження у вигляді переломів 4-9 ребер справа, 8-9 ребер зліва, які відносяться то тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров'я. Всі вище перелічені тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів ударів кулаками обох рук чи ніг в ділянку тулубу, при цьому було нанесено не менше 10-ти травмуючих дій.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, і пояснив, що 22 серпня 2011 року, він перебуваючи у гостях у свого знайомого ОСОБА_3, який проживає по сусідству, за адресою м. Чернівці, вул. Сергіївська 7/1, та дивились телевізор. Приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_1 на мобільний телефон передзвонила ОСОБА_4, яка повідомила, що його маму ОСОБА_5, побив ОСОБА_2, який на той час проживав у них. Тоді ОСОБА_1 відразу направився додому, де в будинку на зустрів ОСОБА_2, який був у нетверезому стані. Зі слів матері, ОСОБА_2, знаходячись в нетверезому стані побив її, порізав та кидався до неї з ножем. Після цього ОСОБА_1 з вдарив ОСОБА_2 в обличчя, від чого він впав на ліжко, і почав наносити йому удари руками по різним частинам тіла в тому числі в область грудної клітини. Після чого ОСОБА_1 підняв ОСОБА_2 за одяг та штовхнув на двір, де ОСОБА_1 продовжив наносити удари ОСОБА_2 ногами в ділянку тулуба. Через деякий час вже прийшов ОСОБА_6, який також наніс потерпілому декілька ударів у область тулуба, після чого останній знепритомнів. Оскільки ОСОБА_2 лежав на землі та не підводився, його мати - ОСОБА_5 взяла відро води, та облила ОСОБА_2, після чого той підвівся і пішов. Після цього потерпілий попав в лікарню. У скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 28-30); протоколом явки з повинною ОСОБА_1 згідно якої ОСОБА_1 зізнався у вчиненні даного злочину (а.с.78), показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, (а.с. 55-57, 74-76, 38), протоколом усної заяви про злочин від 23.08.2011 року (а.с. 8); протоколами відтворення обставин та обстановки події з участю ОСОБА_1 (а.с.87-91), та з участю потерпілого ОСОБА_2 (а.с.31-33); висновком експерта № 2459 від 09.09.2011 року (а.с.20-21) іншими письмовими доказами, які у відповідності до ч.3 ст.299 КПК України підсудний визнав та з якими погодився в повному обємі.

Проаналізувавши вищенаведені докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії підсудного за даною статтею кваліфіковані правильно, оскільки підсудний вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не тягне за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний підсудним злочин відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості. А також при призначенні покарання суд враховує той факт, що підсудний є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною що помякшує відповідальність підсудного, згідно вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття підсудного та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин що обтяжують відповідальність підсудного, згідно вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, є особою раніше не судимою, позитивно характеризується за місцем свого проживання, а також той факт, що потерпілий не має до нього претензій матеріального та морального характеру, суд вважає, що до підсудного доцільно застосовувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України та призначити йому покарання не пов'язане з позбавленням волі.

Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінальної справи, під час досудового слідства постановою старшого слідчого СВ Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_7, було накладено арешт на майно яке на праві власності належить ОСОБА_1, а саме на частину будинку № 4 що знаходиться по вул. Сергіївській, м. Чернівці, який перебуває у спільній сумісній власності, та на праві приватної власності належить ОСОБА_1 Оскільки санкція статті 122 ч. 1 КК України не передбачає конфіскацію майна, а потерпілий не заявляв цивільного позову, суд вважає, що арешт з майна ОСОБА_1, а саме з частини будинку № 4, що знаходиться по вул. Сергіївській, м. Чернівці слід зняти.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов'язки, зокрема: буде періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Зняти арешт з майна яке на праві власності належить ОСОБА_1, а саме з частини будинку № 4, що знаходиться по вул. Сергіївській, м. Чернівці, який перебуває у спільній сумісній власності, та на праві приватної власності належить ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці на протязі 15 діб з моменту проголошення вироку.

СУДДЯ: