Справа № 1-94/11
П О С Т А Н О В А

07 вересня 2011 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Волошиної Н.В.

при секретарі - Бухно А.М.

за участю прокурора Положій Н.І.

захисників - ОСОБА_1,

ОСОБА_2

потерпілого - ОСОБА_3

представників потерпілого ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мена кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 16.04.2011року близько 23 год. 15 хв., знаходячись біля кафе «Пельменна», що в м. Мена по вул. Леніна, 41, на грунті неприязних відносин та виниклої сварки, що переросла в бійку, умисно завдав одного удару правою рукою в ліву ділянку обличчя ОСОБА_3, в результаті чого у останнього мають місце тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Під час розгляду справи потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, посилаючись на показання підсудного, експерта та свідків, які були дані в судовому засіданні, заявили клопотання про повернення справи на додаткове розслідування для перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, оскільки вважають, що органами досудового слідства було неправильно застосовано норму кримінального законодавства про кваліфікацію дій підсудного, яким було завдано удар потерпілому у життєво важливий орган тімяну частину голови, удар було завдано зі значною силою, що призвело до перелому тімяної кістки. Отже, сила на напрямок удару свідчать про те, що ОСОБА_6 свідомо бажав, допускав або повинен був допускати те, що внаслідок цього удару може настати смерть.

Прокурор, підсудний та його захисники заперечили проти повернення справи на додаткове розслідування.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання.

Згідно ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №2 від 11.02.2009 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з'ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо). Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Обставини, на які посилається потерпілий та його представник ОСОБА_4, як на підстави повернення справи на додаткове розслідування, не свідчать про неправильність чи неповноту досудового слідства. Аналіз показань підсудного, свідків, експерта є питаннями оцінки доказів, яка згідно ст.67 КПК України здійснюється судом за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази для суду не мають наперед встановленої сили.

Питання чи мало місце діяння, чи має воно склад злочину та чи винен підсудний у вчиненні цього злочину суд вирішує при постановленні вироку в нарадчій кімнаті. В мотивувальній частині як обвинувального так і виправдувального вироку суд наводить докази, на яких ґрунтується висновок суду, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази.

Отже, доводи потерпілого та його представника з приводу неправильності кваліфікації дій підсудного за ч.1 ст.121 КК України є необґрунтованими, підстави для повернення справи на додаткове розслідування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.281 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 про повернення справи на додаткове розслідування відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_7