Справа № 1-53/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2011 року Старосинявський районний суд Хмельницької області

В складі:судді ОСОБА_1 М. М.

при секретарі Гонта Н.І.

з участю прокурора Лютака Б.В.

потерпілих ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Стара Синява кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки смт. Стара Синява, вул. Грушевського, 124, Старосинявського району Хмельницької області, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженої, непрацюючої, в силу ст. 89 КК України судимості не має, - за ч. 1, ч. 2 ст.185 КК України, -

В с т а н о в и в:

12 березня 2011 року ОСОБА_4 перебувала в будинку ОСОБА_2, що по вул. Гвардійській, 1, в смт. Старій Синяві, з яким вони розпивали алкогольні напої і коли останній заснув, підсудна із його куртки таємно викрала пенсійну банківську картку ПАТ ПриватБанк, з якою також був пін-код, та знаючи останній, пішла до банкомату, що по вул. І.Франка, в магазині Континент, де з 18 години до 18 год. 10 хвилин отримала із застосуванням даної картки із банкомату спочатку 1000 грн., а потім ще 100 грн., а всього 1100 грн., з яких частину грошей витратила на власні потреби, частину грошей втратила, а через декілька днів підкинула банківську картку до огорожі господарства потерпілого.

24 березня 2011 року близько 19 години ОСОБА_4 знаходилася в палаті №4 хірургічного відділення Старосинявської центральної районної лікарні, куди був госпіталізований її співмешканець ОСОБА_5 Скориставшись тим, що ніхто із хворих, які були у вказаній палаті, не звертає на неї уваги, підсудна таємно викрала мобільний телефон ОСОБА_6 марки Нокіа-1661-2 із сім-картою, загальною вартістю 245 грн., що знаходився на тумбочці між ліками. Викрадений телефон, який належав ОСОБА_3 і який той дав в користування своєму брату, що перебував на лікування в Старосинявській ЦРЛ, підсудна занесла до будинку ОСОБА_2

Підсудн а ОСОБА_4 по суті пред'явленого обвинувачення винною себе визнала повністю, не заперечувала факт вчинення крадіжок за обставин, як про це вище вказано та показала, що 12 березня 2011 року в обідній час вона була в свого знайомого ОСОБА_2, з яким розпивали спиртні напої, і до них також приєдналася ОСОБА_7 Коли ОСОБА_2 заснув на кухні, а ОСОБА_7 була біля нього, вона знаючи, що в куртці потерпілого, яка була в кімнаті, є банківська картка разом із пін-кодом, таємно викрала її. Після цього, близько 18 години вона разом із ОСОБА_7 пішла до банкомату біля магазину Континент, при цьому сказавши останній, що це її картка, де спочатку зняла з картки 100 грн., а потім ще 100 грн., з яких 200 грн. дала

2

ОСОБА_7, частину грошей витратила на алкогольні напої та продукти харчування, а частину грошей втратила. Через два дня вона підкинула викрадену банківську картку до господарства ОСОБА_2.

По епізоду викрадення мобільного телефону ОСОБА_3 підсудна показала, що 24.03.2011 р. близько 19 години вона приїхала в Старосинявську ЦРЛ разом із своїм співмешканцем ОСОБА_5П, який був госпіталізований і знаходився в палаті №4 в хірургічному відділенні. Коли вона також була в палаті, то побачила на тумбочці мобільний телефон, який вирішила викрасти та непомітно для інших хворих забрала його, після чого вийшла з палати. З викраденим телефоном вона пішла до свого знайомого ОСОБА_2, де вони вживали алкогольні напої.

Крім визнання ОСОБА_4 своєї вини, її винність у вчиненні злочину об'єктивно підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_2 про те, що на початку березня 2011 року в нього вдома була ОСОБА_4 з якою вони розпивали алкогольні напої, а також до них приєдналася ОСОБА_7. Коли в обідній час він заснув і вечором прокинувся, то ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 вже не було. Наступного дня він мав намір зняти гроші з своєї пенсійної банківської картки, яка разом із пін-кодом була в куртці, проте виявив, що картка відсутня. Через день він знайшов свою банківську картку біля забору свого домоволодіння, але коли перевірив наявність на картці коштів, то виявив, що грошей в сумі 1100 грн. на рахунку вже не було;

- показаннями потерпілого ОСОБА_3 про те, що в середині березня 2011 року він дав в користування свій мобільний телефон Нокіа-1661-2 із сім-картою брату - ОСОБА_6, який перебував на лікуванні в хірургічному відділенні Старосинявської ЦРЛ. Коли він 25.03.2011 р. зателефонував брату, то не зміг з ним зв'язатися, так як оператор повідомляв, що абонент знаходиться поза зоною досяжності, після чого він прийшов до брата в лікарню і той розповів, що телефон в нього викрали;

- даними протокол у відтворення обстановки та обставин події із фототаблицями про те, що ОСОБА_4 на місці показала і пояснила за яких обставин вона викрала мобільний телефон, який належав ОСОБА_3І.(а.с. 36).

Дані фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а тому відповідно до ст. 299 КПК України інші докази в судовому засіданні не досліджувалися.

Таким чином, дії підсудної слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом'якшують та обтяжують її покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом'якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає її щире каяття.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Суд враховує, що ОСОБА_4 щиро розкаялася, проте негативно характеризується за місцем проживання. За таких обставин ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробовуванням, з покладенням на неї обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши їй покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком один рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, який обраний ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін, - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

С У Д Д Я: ОСОБА_1