Справа № 340/883/13-к
Провадження № 1-кп/347/35/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2015 р. м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
представника потерпілих ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Верховина, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, працює водієм служби обслуговування управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Верховинської РДА, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Верховинського районного суду від 16.03.2012 р. за ст. 296 ч.1 КК України до сплати штрафу у розмірі 8500 грн., 23.20.2012 року постановою Верховинського районного суду змінено покарання у виді 8500 грн. штрафу на покаранням у виді громадських робіт терміном 240 годин, яке відбуто 04.02.2013 року; вироком Верховинського районного суду від 01 жовтня 2013 року за ст. 366 ч.1 КК України та призначено покарання у розмірі 850 грн. штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням адміністративно-господарських функцій на строк три роки, штраф сплатив 15.10.2013 року, вирок набрав законної сили 01.11.2013 року,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ :
ІлюкМ.І. вчинив хуліганство, будучи раніше судимим за хуліганство.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин: будучи раніше судимим 16.03.2012 р. Верховинським районним судом за ч.1 ст. 296 КК України та маючи непогашену судимість, ОСОБА_5 04.10.2013 року близько 18 год. 00 хв., знаходячись в селищі Верховина, діючи з хуліганських спонукань, ОСОБА_5 , тримаючи у руці металевий прут, зайшов в приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться в АДРЕСА_3 та належить приватному підприємцю ОСОБА_8 .. Перебуваючи в приміщенні магазину "1000 дрібниць" ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нахабним поводженням та буйством, з хуліганських спонукань, безпричинно, пошкодив майно вказаного магазину, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4923 гривень та припинив нормальну роботу магазину "1000 дрібниць".
Крім того, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 вийшовши із приміщення магазину "1000 дрібниць", безпричинно розбив лобове скло у автомобілі марки «ВАЗ 2106», який знаходився біля магазину "1000 дрібниць" та належить ОСОБА_9 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 400 грн.
Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 обвинувачувався в тому, що своїми умисними діями, що виразились в грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що продовжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчинені особою раніше судимою за хуліганство, із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачено ст. 296 ч.4 КК України.
Кримінальне правопорушення вчинив при наступних обставинах: будучи раніше судимим 16.03.2012 р. Верховинським районним судом за ч.1 ст. 296 КК України та маючи непогашену судимість, ОСОБА_5 04.10.2013 року близько 18 год. 00 хв., знаходячись в селищі Верховина, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з хуліганських спонукань, заздалегідь заготовив металевий прут для нанесення тілесних ушкоджень. Дальше, ОСОБА_5 , тримаючи у руці металевий прут, зайшов в приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходиться в АДРЕСА_3 та належить приватному підприємцю ОСОБА_8 .. Перебуваючи в приміщенні магазину "1000 дрібниць" ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нахабним поводженням та буйством, з хуліганських спонукань, безпричинно, використовуючи заздалегідь заготовлений металевий прут, наніс удар в ділянку руки ОСОБА_10 , чим спричинив йому фізичний біль та пошкодив майно вказаного магазину, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4923 гривень та припинив нормальну роботу магазину "1000 дрібниць".
Крім того, продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_5 вийшовши із приміщення магазину "1000 дрібниць", безпричинно розбив лобове скло у автомобілі марки «ВАЗ 2106», який знаходився біля магазину "1000 дрібниць" та належить ОСОБА_9 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 400 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав частково та дав показання, що у них з ОСОБА_12 попередньо були неприязні відносини через фінансові зобов`язання. Він винен ОСОБА_12 1,5 тисячі доларів і останній погрожував йому. 04.10.2013 року між 11 та 12 годинами дня до нього зателефонував ОСОБА_12 , чоловік потерпілої ОСОБА_8 і запитав чого він хотів підпалити його магазин та призначив зустріч. На запитання ОСОБА_12 відповів, що не причетний до підпалу магазину. На зазначену зустріч ОСОБА_12 так і не з`явився, а знову зателефонував з погрозами.
Біля 16 год. цього ж дня до нього на телефон зателефонувала його дружина, і повідомила, що ОСОБА_13 в його квартирі побив вікна. Приїхавши додому та побачивши побиті вікна, вирішив, що до побиття вікон причетний ОСОБА_12 так як між ними раніше був конфлікт і попередньо у телефонній розмові той погрожував йому, а тому поїхав до його магазину із наміром запитати чого він побив вікна. Біля Верховинського районного суду він побачив своїх друзів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та запропонував їм поїхати з ним. Приїхавши до магазину «1000 дрібниць», зайшов в магазин і так як там не було ОСОБА_12 , то із злості взяв металевий прут, який був у пачці в магазині біля дверей і почав ним знищувати майно. Продавець ОСОБА_10 , який був в магазині, в цей час, вибіг із магазину. Через декілька хвилин ОСОБА_14 зайшов до магазину та забрав його звідти, він вийшовши з магазину кинув металевий прут, який попав у машину, яка була припаркована біля магазину та попавши в лобове скло, воно розбилося, після цього сів в свій автомобіль і поїхав в центр селища Верховина. Біля селищної ради він зупинився і попросив ОСОБА_14 відвезти автомобіль на СТО в с. Бережниця. Тут під`їхав ОСОБА_12 та запитав, чому він наробив погром у його магазині та запропонував поїхати до магазину «1000 дрібниць». Він поставив ОСОБА_16 претензії для чого він побив вікна в його квартирі. Приїхавши з ОСОБА_12 до магазину під`їхала міліція, яка доставила їх обох до райвідділу.
Даючи у райвідділі міліції пояснення до нього подзвонили та повідомили, що в помешканні, де проживає його мати сталася пожежа. Разом з міліцією приїхали на пожар, хата вже догорала, а маму забрали в лікарню. Десь о 3 годині ночі прийшов начальник міліції та повідомив, що його матір забрали в реанімацію і його відпустили.
Наступного дня 05 жовтня до нього подзвонив ОСОБА_12 та повідомив, що він побив товару на суму 4923 гривень і попросив цю суму компенсувати. Він зустрівся з ОСОБА_12 попросив вибачення та віддав вказану суму, а також повідомив, що поверне 1,5 доларів тільки трохи пізніше, оскільки таких грошей зараз немає. ОСОБА_12 погодився і претензій до нього не мав. Також він вибачився перед ОСОБА_9 та відшкодував їй завдану шкоду за розбите лобове скла автомобіля. ОСОБА_10 , тілесні ушкодження не наносив. Матеріальну шкоду потерпілим відшкодував повністю.
07 жовтня до нього додому прийшли працівники міліції і повідомили, що ОСОБА_13 застрелився, його знайшли дома, а його забирають у райвідділ міліції, оскільки він головний підозрюваний по цій справі. Цього дня до міліції надійшла заява, що нібито 05 жовтня він когось штовхнув. Його доставили до Верховинського районного суду, де слідчий суддя Верховинського районного суду обирає йому адмін. покарання у виді 3 діб арешту. Його забирають в СІЗО в м. Івано-Франківськ.
О 13 годині у нього закінчується 3 доби арешту він виходить з ІТТ його зустрічають працівники міліції і кажуть, що він їде з ними до Верховини. Приїхавши до райвідділу міліції у Верховині слідчий з Івано-Франківська справу по «1000 дрібниць» вже написав і каже до нього, що він головний підозрюваний по вбивстві ОСОБА_13 і так щоб він нікуди не тікав йому припишуть, ще металевий прут і закриють на 2 місяці в СІЗО. Він нічого підписувати не захотів, оскільки металевий прут взяв в магазині «1000 дрібниць». ОСОБА_12 в той час ніяких претензій немав.
Після всього везуть його до Верховинського районного суду і суд обирає йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. На першому судовому засіданні він та його захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки мама його перебуває в лікарні і йому потрібно їй допомагати. Суддя Верховинського районного суду змінює запобіжний захід і з 08.00 години до 18.00 години він може пересуватися.
Просить врахувати суд, що так як із ОСОБА_12 в них незадовго виник конфлікт із-за фінансових проблем, а тому і подумав, що він міг побити вікна в його квартирі. У вчиненому щиро розкаюється і просить суворо не карати.
Винуватість обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення частково підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: показами потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що являється приватним підприємцем та має в своєму володінні господарський магазин під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Даний магазин розташований по АДРЕСА_3 біля автостанції. У вказаному магазині працює один продавець ОСОБА_10
04.10.2013 року біля 18 год. їй подзвонив її чоловік ОСОБА_12 та повідомив, що ОСОБА_5 пошкодив в її магазині товар металевим прутом. Такі металеві прути дійсно є у продажі в їхньому магазині, однак вони заховані і ОСОБА_5 не міг їх взяти в магазині. Між її чоловіком та ОСОБА_5 були суперечки через фінансові зобов`язання обвинуваченого. На даний час матеріальна шкода обвинуваченим відшкодована повністю, а тому претензій матеріального характеру немає. Проте, надала суду письмове пояснення в якому наголошує, що в неї до обвинуваченого ОСОБА_5 є претензії морального характеру. Оскільки на даній стадії судового процесу вона не має права подавати цивільний позов по справі, то така позовна заява нею буде подана пізніше у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищезазначене, вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 заслуговує на суворе покарання, зокрема позбавлення волі. Його особистість, поведінка, минулі судимості та інші обставини створюють в неї переконання, що ОСОБА_5 для виправлення потрібна ізоляція від суспільства.
Окрім того вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати саме за ч. 4 ст. 296 КК України.
Потерпілий ОСОБА_10 суду дав показання, що він торгував в магазині "1000 дрібниць" і до магазину із залізним прутом (арматурою) зайшов ОСОБА_5 і нічого не пояснюючи почав бити в магазині світильники, інший товар, тому він перелякався та із магазину вибіг. В них в магазині дійсно є такі металічні прути в продажі, однак вони заховані за піччю куди проходу постороннім немає. Вибігши на двір, почав дзвонити ОСОБА_12 , чоловіку власниці магазину та повідомив, що ОСОБА_5 нищить товар в магазині.
Коли поїхав ОСОБА_5 , то він закрив магазин "1000 дрібниць" і чекав прибуття власника. ОСОБА_5 його не вдарив і пояснення в міліції, що його ОСОБА_5 вдарив, не давав. Претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру немає. Міру покарання вважає обрати без позбавлення волі.
Потерпіла ОСОБА_9 суду дала показання, що як відбувалася подія в магазині і як ОСОБА_5 розбив в її автомобілі скло не бачила, так як заносила товар до складського приміщення. Її автомобіль був припаркований при вході до магазину "1000 дрібниць" і коли вона повернулася до автомобіля, побачила, що лобове скла розбите, а біля магазину на землі лежить металічний прут. Обвинувачений шкоду спричинену, за заміну лобового скла в автомобілі, відшкодував повністю і претензій до нього немає. Міру покарання обвинуваченому вважає слід обрати без позбавлення волі, оскільки у обвинуваченого на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
Свідок ОСОБА_14 суду дав показання, що того дня разом із ОСОБА_15 знаходився біля Верховинського районного суду на дорозі, коли до них під`їхав ОСОБА_5 , на своїм автомобілі та запропонував поїхати разом із ним, але куди їхати не говорив. Приїхавши до магазину "1000 дрібниць" ОСОБА_5 , зайшов в магазин, а вони сиділи вдвох із ОСОБА_15 в автомобілі. Через п`ять хвилин а може і менше він пішов до магазину і побачив побитий ОСОБА_5 товар в магазині, тому забрав ОСОБА_5 із магазину. Коли заходив в магазин, то побачив що продавець вибіг із магазину. Мирослав вийшовши із магазину, кинув залізний прут і попав в лобове скло автомобіля припаркованого біля магазину, і скло розбилося. Після чого сів в автомобіль і поїхали в центр селища. Біля загсу зупинилися, ОСОБА_5 дав йому ключі від автомобіля і сказав відігнати автомобіль в с. Бережницю, а сам вийшов із автомобіля, а він і ОСОБА_15 поїхали.
Стверджує, що у машині ОСОБА_5 ніякого металевого прута не було і у магазин "1000 дрібниць" він ішов без нічого.
Свідок ОСОБА_12 суду дав показання, що він дав ОСОБА_5 1,5 тисячі доларів, щоб придбати земельну ділянку. Попередньо у нього була неприязна розмова із-за фінансів, так як ОСОБА_5 вже 2 роки не повертає йому гроші. Біля 18 год. того ж дня знаходився в центрі селища Верховина коли на його телефон передзвонив продавець ОСОБА_10 та повідомив, що ОСОБА_5 в магазині пошкодив металевим прутом товар. Він та його друзі Огорельцев і ОСОБА_17 поїхали до магазину «1000 дрібниць». Біля школи у Верховині ОСОБА_5 перегородив їм дорогу і з машини вийшов обвинувачений в руках він мав залізний прут. ОСОБА_5 був у стані алкогольного сп`яніння та стверджував, що він нібито вибив вікна у нього вдома. Він умовив ОСОБА_5 присісти в його авто та поїхати до магазину «1000 дрібниць». Приїхавши до магазину він побачив побиті світильники та вітрину і викликав міліцію.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він, ОСОБА_12 та Огорельцев були у Огорельцева у магазині. До ОСОБА_12 подзвонили та повідомили, що у його магазині знищили майно. Вони зібралися та поїхали до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » . Біля школи у центрі Верховини ОСОБА_5 перегородив їм дорогу та вийшов з машини з металічним прутом та претензіями до ОСОБА_12 що той побив в його домі вікна. ОСОБА_12 запропонував йому сісти в машину до нього та поїхати подивитися, що він наробив у його магазині. ОСОБА_5 був п`яний. В магазині були побиті люстри та вітрина.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що 04.10.2013 року він був старшим чергового наряду. Вечором коли стався пожар у будинку матері ОСОБА_5 останній був зупинений працівниками ДАІ. Тоді він отримав вказівку від начальника РВ УМВС доставити ОСОБА_5 в Косівську ЦРЛ для проведення медичного освідчення, оскільки у Верховинській ЦРЛ проводити огляд ОСОБА_5 відмовився. Того вечора ОСОБА_5 був у стані алкогольного сп`яніння.
Протоколом огляду місця події від 04.10.2013 року відображено: пошкоджений товар ОСОБА_8 в приміщенні господарського магазину під назвою "1000 дрібниць"; автомобіль марки ВАЗ 2106 в якому виявлено пошкодження вітрового (лобового) скла та металевий прут, який знаходився біля стіни магазину 1000 дрібниць.(а.с. 5-12 крим. пров.).
Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбачено ст. 296 ч.3 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, якщо вони були вчинені особою, раніше судимою за хуліганство.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 296 ч.4 КК України, за ознакою грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчиненні із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Дане обвинувачення не знайшло свого ствердження в судовому засіданні, а тому дії обвинуваченого слід перекваліфікувати з ст. 296 ч.4 КК України на ст. 296 ч.3 КК України.
До такого висновку суд приходить із слідуючих підстав.
Відповідно до ст. 296 ч.4 КК України дії, передбачені частинами 1,2 або 3 цієї статті, якщо вони вчиненні із застосуванням також іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Диспозиція ст. 296 ч.4 КК України не містить кваліфікуючі ознаки хуліганства, як спроба застосування іншого предмета, спеціально пристосованого, або заздалегідь заготовленого для заподіяного тілесних ушкоджень. Тому навіть однієї погрози застосування такого предмета для зазначеної мети, підкріпленої його демонстрацією, не достатньо для кваліфікації за ст. 296 ч.4 КК України.
Органом досудового слідства не доведено наявності у винного мети підготовки такого предмета (металевого прута) для нанесення тілесних ушкоджень, не ґрунтується на матеріалах кримінальної справи і не відповідає фактичним обставинам та підлягає виключенню із вказаного обвинувачення.
Ставити під сумнів показання самого обвинуваченого та свідка ОСОБА_14 про відсутність металевого прута у автомобілі обвинуваченого до моменту приїзду до магазину у суду підстав немає, так як дійсно і потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердили, що в магазині в наявності для реалізації маються аналогічні металеві прути тільки різного діаметра.
Суд вважає неправдивими покази ОСОБА_12 про те, що в центрі селища Верховина ОСОБА_5 вийшов з автомобіля з металевим прутом в руках, оскільки на досудовому слідстві таких показів він не давав.
Непереконливі показання і ОСОБА_19 щодо стану сп`яніння ОСОБА_5 .. Останній автомобіль віддав ОСОБА_14 та ОСОБА_15 для проведення ремонту. З того часу автомобілем не керував, був на допиті в райвідділі міліції, а потім на пожежі разом з працівниками міліції коли горів будинок його матері і ніякими працівниками ДАІ не затримувався. Освідчення на стан сп`яніння проводилося в Косівській ЦРЛ о 23 годині 10 хвилин і з тих подій в магазині «1000 дрібниць» пройшло більше 5 годин.
В судовому засіданні встановлено, що між сім`єю потерпілої ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення мався конфлікт на грунті фінансових відносин (із-за боргу ОСОБА_5 перед ОСОБА_12 )
Також судом не ставиться під сумнів дане пояснення в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_5 не спричинив йому удару по руці, та що він таке пояснення на досудовому слідстві не давав.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 заперечив факт нанесення йому ОСОБА_5 металевим прутом удару по руці, а тільки сказав, що перелякався від того, що ОСОБА_5 металевим прутом почав громити товар, тому твердження досудового слідства, що перебуваючи в магазині ОСОБА_5 з хуліганських спонукань наніс удар металевим прутом по руці ОСОБА_10 , спричинивши йому фізичний біль, не ґрунтується на матеріалах кримінальної справи і не відповідає фактичним обставинам та підлягає виключенню із вказаного обвинувачення.
Як вбачається з Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень ( ст. 296 ч.4 КК), слід враховувати що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювали реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Як зазначено у ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, на стадії досудового слідства вжив заходів щодо відшкодування потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 матеріальної шкоди в повному обсязі, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, суд не встановив.
При обранні покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, двоє з трьох, які просять суворо його не карати, карати його без позбавлення волі, тому що у нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, мати пенсійного віку, в якої згорів житловий будинок, а мати отримала важкі опіки та потребує допомоги, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, має постійне місце роботи. Суд враховує також обставини вчиненого, причину, що привела обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, що пошкодив майно ОСОБА_12 виходячи з того, що підозрював що вікна у квартирі були побиті саме ОСОБА_12 , або на його замовлення. Крім того, слід вважати, що ОСОБА_5 дійсно щиро покаявся у вчиненому, про що свідчить відшкодування шкоди, вибачення.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , помякшуючі обставини, думку потерпілих суд приходить до висновку,що до нього слід застосувати ч. 1 ст. 69 КК України та призначити покарання,більш мяке не зазначене в санкції ст. 296 ч.3 КК України, виправні роботи за місцем роботи.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 296 КК України та з застосуванням ч. 1 ст.69 КК України призначити покарання два роки виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку.
Речовий доказ - металевий прут, який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Верховинського відділення Косівського ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, через Косівський районний суд Івано-Франківської області.
Копію вироку після його оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1