Апеляційний суд Кіровоградської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Драного О.П.

суддів Палічука А.О., Лещенка Р.М., за участю прокурора Замороза О.Р.,

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь при розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого ОСОБА_1 на вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2010 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, такий, що не має судимості відповідно до ст. 89 КК України,

засуджений за ст.115 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 8 років.

Вироком суду постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 1 500 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він скоїв убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті гр. ОСОБА_3 за таких обставин.

27 жовтня 2009 року ОСОБА_1 протягом дня знаходився вдома за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, де він співмешкав з ОСОБА_3, та не бажаючи у подальшому проживати з останньою через те, що вона зловживала алкогольними напоями, ображала, принижувала його, вчиняла бійки, зачинив вхідні двері домоволодіння на металевий гачок. Близько 21 год 30 хв ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, підійшла до їхнього домоволодіння та почала стукати у двері будинку, висловлюючи при цьому в адресу ОСОБА_1 вимоги впустити її усередину. Оскільки ОСОБА_1 відмовився відчиняти двері, ОСОБА_3 зламала запори вхідної двері та проникла у будинок, після чого розбила скло у ще одних дверях та ключем відчинила двері, пройшовши до кухонного приміщення домоволодіння ОСОБА_1 Знаходячись у кухні, продовжила сварку із ОСОБА_1 При цьому, коли ОСОБА_1 сидячи на стільці та чистячи ножем цибулю, не звертав на неї увагу, вилила в його обличчя кухоль з холодною водою. У відповідь ОСОБА_1, не маючи на те обґрунтованих підстав щодо позбавлення життя своєї співмешканки, але усвідомлюючи протиправний характер своїх дій стосовно спроможності в заподіянні смерті останній, з розвороту, умисно наніс ОСОБА_3 один удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_3, внаслідок чого спричинив їй тілесн ушкодження у виді проникаючого колото-різаного ушкодження грудно клітини зліва з ушкодженням 5 і 6 ребер посередньої ключичної лінії околосерцевої сорочки, лівого шлуночка серця на рівні верхівки, крововиливу ліву плевральну порожнину, які відповідно до судово-медичної експертизи №103 від 01.12.2009 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, які виникли від однократної

травматичної дії односторонньо-гострого колюче-ріжучого предмету, внаслідок яких настала смерть ОСОБА_3

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок районного суду змінити, пом'якшити йому покарання, при цьому посилається на те, що удар потерпілій ОСОБА_3 він наніс з необережності, умислу на позбавлення її життя він не мав.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та зваживши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Як встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені з дотриманням вимог ст. 22 КПК України. Викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким

суд дав всебічну та об'єктивну оцінку, та які ніким не оскаржуються. Дії засудженого ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.115 ч.І КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, сам засуджений ОСОБА_1 вину свою визнав повністю та пояснив, що 29 жовтня 2009 року у вечірню годину під час чергової сварки з співмешканкою ОСОБА_3, яка вилила йому в обличчя склянку води, наніс їй кухонним ножем удар в область грудної клітки, після чого труп останньої викинув у підвал, розташований на території його домоволодіння по вул. Партизанській, 52 у с. Цвітне Олександрівського району Кіровоградської області.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 29 жовтня 2009 року вона прийшла до засудженого, який розповів їй, що під час сварки з ОСОБА_3 він наніс останній удар ножем в область грудної клітки, після чого її труп викинув у підвал.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 103 від 01.12.2009 року смерть ОСОБА_3 наступила від проникаючого колото-різаного ушкодження грудної клітини зліва з ушкодженням лівого шлунка серця на рівні верхівки, які відносяться до тяжких тілесних ушкодженв як небезпечних для життя в момент їх заподіяння та виникли від однократної травматичної дії гострого колюче-різаного предмета.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він наніс удар ножем ОСОБА_3 з необережності та не мав умислу на позбавлення ІТ життя є безпідставними, оскільки удар ножем ОСОБА_3 був нанесений в життєво важливі органи, від якого наступила смерть потерпілої на місці злочину.

Призначаючи міру покарання засудженому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до особливо тяжких, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена; обставини, які пом'якшують покарання: щире каяття, наявність тяжкого захворювання, і з урахуванням всіх обставин справи відповідно до вимог ст. 65 КК України обґрунтовано призначив покарання засудженому в межах санкції ст. 115 ч. 1 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення

апеляції, а вирок суду вважає законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2010 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

СУДДІ: