Справа № 383/1215/15-к .
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000605 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Острівка, Компаніївського району Кіровоградської області який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником охоронної зміни Капітанівського цукрового заводу Новомиргородського району, одруженого, раніше судимого:

- 14.01.2015 року, вироком Рубіжанського міського суду Луганської області за ч.1 ст. 119, ч.2 ст. 146 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік,-

за ч.1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

02 жовтня 2015 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в середині салону автомобіля таксі марки Рено Кенго д/н НОМЕР_1 жовтого кольору, що знаходився на території СТО по вул.Промисловій у м. Бобринець, з корисливих мотитвів та ціллю особистого збагачення, за раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю водія та сторонніх осіб, з чоловічої барсетки чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , та яка знаходилась в салоні автомобіля, таємно викрав гроші в сумі 2509 грн..
Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого: є таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та суду пояснив, що дійсно здійснив при зазначених в обвинувальному акті обставинах вказане кримінальне правопорушення. У вчиненому щиросердно розкаявся, просить суд суворо не карати, заподіяну шкоду відшкодував. Просив суд визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 по суті справи пояснив, що він є приватним підприємцем та надає послуги по перевезенні. 02.10.2015 року до нього зателефонував знайомий ОСОБА_6 та попросив його забрать з кафе Фаворит. Разом з ним до авто сів невідомий чоловік віком від 40 до 50 років та попросив його відвезти на вулицю Промислову, після чого вийшов біля СТО, а через деякий час він помітив, що в нього зникли кошти в сумі 2509 грн. після чого він звернувся до Бобринецького РВ УМВС із заявою про зникнення коштів, як пізніше з`ясувалось кошти викрав ОСОБА_4 . На даний час претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру він немає, так як кошти йому повернуто. Не заперечив, щодо дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він вийшов з кафе Фаворит, і сідав в таксі до потерпілого ОСОБА_5 , разом з ним попросився підїхати ОСОБА_4 , який вийшов з автомобіля першим. Коли свідок ОСОБА_7 почав розраховуватись з водієм, то виявилось, що в ОСОБА_5 зникли кошти.

Протоколом огляду місця події було зафіксовано, що у відділенні Бобринецького РВ УМВС в каб. №10 у гр. ОСОБА_4 було вилучено кошти на загальну суму 2509 грн. (а.п.8-9).

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, свідка та дослідженням протоколу огляду місця події, матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, вважає, що органами досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо; раніше притягувався докримінальної відповідальності має не зняту та не погашену судимість.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та усунення заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих.

Також суд враховує, що обвинувачений визнав свою вину повністю, вибачився перед потерпілим та щиросеречно розкаявся у вчиненому злочину, в ході слідства сприяв у встановлені істини по справі, шкода усунута так як кошти повернуто потерпілому, скоєний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, тяжких наслідків не настало. Тому суд вважає, що покарання обвинуваченому за даний злочин у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі буде достатнім та розумним.

Але суд також враховує, що 14.01.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений за ст. 119 ч.1 та ст. 146 ч.2 КК України Рубіжанським місцевим судом Луганської області із застосуванням ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та з застосуванням ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік від призначеного судом покарання.

Однак в період іспитового терміну, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв новий корисний умисний злочин, а саме крадіжку грошей в сумі 2 509 грн.
А тому відповідно до ст. 71 ч.1 КК України, так як ОСОБА_4 після постановлення вироку Рубіжанським місцевим судом Луганської області 14.01.2015 року де його засуджено до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік, в період іспитового строку, а саме 02 жовтня 2015 року вчинив новий злочин, передбачений ст. 185 ч.1 КК україни, суд до покарання за новий злочин, який передбачає в 1 рік 6 місяців позбавлення волі, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно важає, доцільним необхідним та достатнім визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, але доцільним суд вважає взяти ОСОБА_4 під варту для відбування покарання після вступу вироку в закону силу.

Речові докази по справі, а саме гроші в сумі 2509 грн. переданні на зберіганні під розписку збереження ОСОБА_5 - залишити у власності останнього.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовано у вигляді особистого зобов`язання продовжити до набрання вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Рубіжанського місього суду Луганської області від 14.01.2015 року за ч.1 ст. 119, ч.2 ст. 146 КК України, за якими він був засуджений на підставі ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік, - призначивши остаточно покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Після набрання вироком законної сили, взяти ОСОБА_4 під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту.

Речові докази по справі, а саме гроші в сумі 2509 грн. переданні на зберіганні під розписку збереження ОСОБА_5 - залишити у власності останнього.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1