УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/3420/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.407 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, від 13 травня 2015 року, -
Цією ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» з тих підстав, що він є особою раніше судимою за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції. Наголошує, що у зв`язку з невизнанням вини у вчиненні злочинів, за якими його було засуджено 28 грудня 2012 року Солом`янським районним судом м. Києва, та з урахуванням наявності у нього неповнолітньої доньки, яка потребує його піклування, у суду були всі підстави застосувати до нього амністію. За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2014 році» звільнивши його від подальшого відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити апеляцію його підзахисного, міркування прокурора про відсутність підстав для її задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, перевіривши постанову суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.
Крім того, відповідно до ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, зазначених у п.«в» цього закону, а саме; які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.
З огляду на матеріали справи, ОСОБА_8 , 28.12.2012, було засуджено Солом`янським районним судом м. Києва за умисні злочини, передбачені ч.3 ст. 305, 15 ч.2, 307 КК України, які є особливо тяжкими.
Крім того, ОСОБА_8 , раніше, а саме 03.11.2005, також був засуджений Деснянським районним судом м. Києва, за умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.
Розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку з амністією, суд першої інстанції врахував вище вказані вимоги закону, та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її задоволення. З таким рішенням суду погоджується і колегія суддів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, від 13 травня 2015 року про відмову в задоволенні його заяви про застосування щодо нього Закону України «Про застосування амністії у 2014 році» , - без зміни.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :