Справа № 314/882/15-к
Провадження № 1-кп/314/103/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

потерпілих: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

представника потерпілих: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

секретаря: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001069 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23 вересня 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області в рамках розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, постановлено ухвалу, якою за неодноразове неприбуття до суду на обвинувачену ОСОБА_7 накладене грошове стягнення у розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, що складає 689 гривень. Копію даної ухвали направлено обвинуваченій з роз`ясненням права подати клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення.

У судовому засіданні 08 жовтня 2015 року обвинуваченою подано таке клопотання, на обґрунтування якого зазначено, що 23 вересня 2015 року ухвалою суду на неї було накладене грошове стягнення за начебто неявку до суду без поважної причини. Однак у вказаний день до суду вона не з`явилась з поважних причин, а саме в силу свого віку (74 роки) вона має купу захворювань, які часто її турбують, і саме цього дня (23 вересня 2015 року) зранку вона почувала себе дуже погано, змушена була звернутися за медичною допомогою до лікаря. За результатом огляду їй було призначено лікування. На підтвердження факту звернення до лікаря та проходження лікування обвинуваченою надано довідку лікаря та копію рецепту з переліком призначених медичних препаратів. Зважаючи, що на підставі п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я визнається поважною причиною неприбуття особи за викликом до суду, просить скасувати ухвалу від 23 вересня 2015 року про накладення на неї грошового стягнення у розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, що складає 689 гривень.

Захисник обвинуваченої підтримав клопотання, просив його задовольнити з тих підстав, що в ньому зазначені.

Прокурор у вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та їх представник заперечували проти задоволення клопотання та скасування ухвали про накладення на обвинувачену грошового стягнення, вказавши, що надані документи не підтверджують наявність у ОСОБА_7 тяжкої хвороби, яка б перешкоджала її участі у судовому засіданні. Крім того, обвинувачена неодноразово без поважних причин не з`являлась у судові засідання, що і стало причиною накладення на неї грошового стягнення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України надійшов до суду 26 лютого 2015 року, судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з 26 березня 2015 року. У цей період суд неодноразово відкладав судові засідання через систематичну неявку обвинуваченої без поважних причин, вживавши при цьому заходів для явки ОСОБА_7 , у тому числі шляхом винесення ухвал про її примусовий привід.

Після чергової неявки без поважних причин у судове засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 23 вересня 2015 року, зважаючи на неодноразову неявку обвинуваченої та порушення у зв`язку з цим розумних строків розгляду кримінального провадження, суд, на підставі ст.ст. 139, 323 КПК України, наклав на ОСОБА_7 грошове стягнення у розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, що складає 689 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

На обґрунтування клопотання обвинувачена посилається на свій хворобливий стан, який перешкодив їй з`явитися до суду 23 вересня 2015 року. На підтвердження доводів свого клопотання обвинуваченою надано довідку лікаря, відповідно до якої, ОСОБА_7 відвідувала лікаря невропатолога 23 вересня 2015 року, за фактом відвідування їй призначене лікування, а також копію листка призначень з переліком медичних препаратів, які їй призначені лікарем.

Суд не визнає вказані документи належними докаказами поважності причин неявки у судове засідання 23 вересня 2015 року, оскільки надана лікарем довідка виготовлена не на бланку медичної установи, передбаченому чинним законодавством, а на звичайному листі паперу, не містить повних відомостей щодо назви медичної установи, прізвища, ім`я, по-батькові лікаря, часу відвідування лікаря, тривалості проведеного прийому, встановлений за результатами огляду діагноз.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 138 КПК України поважною причиною неприбуття у судове засідання визнається тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Однак надані обвинуваченою медичні документи не містять відомостей про її тяжку хворобу або про неможливість тимчасово залишити заклад охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, а отже не можуть служити підтвердженням поважності причин неявки у судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 138, 147, 350 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про скасування ухвали від 23 вересня 2015 року про накладення грошового стягнення у розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, що складає 689 гривень, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

08.10.2015