Справа № 738/658/15-к
№ провадження 1-в/738/277/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
представника установи

виконання покарань ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбуваючи покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалами судів апеляційної та касаційної інстанцій, за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за весь час відбування покарання допустив два порушення режиму утримання, за що отримав два стягнення, які на даний час погашені, працевлаштований, за сумлінну поведінку та ставлення має три заохочення, відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, вину у вчиненні злочину визнав повністю, просив суд врахувати, що має на утриманні матір похилого віку та неповнолітню дитину.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 та його захисник підтримали клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, перебуваючи в місцях позбавлення волі весь час був працевлаштований, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав три заохочення, вважають, що накладені на засудженого стягнення після його звернення до суду з клопотанням про умовно-достроково звільнення є незаконними, вони оскаржені до прокуратури і за вказівкою прокурора підлягають скасуванню.
Представник установи виконання покарань в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання засудженого відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставлення до праці не довів своє виправлення, його поведінка після звернення до суду з клопотанням змінилася в гіршу сторону, він отримав два стягнення, одне з яких на даний час є не знятим та не погашеним.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_3 відбув необхідну частину покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за скаргами засудженого на неправомірність накладення на нього дисциплінарних стягнень були проведені перевірки, дано вказівку скасувати стягнення.
Представник спостережної комісії Менської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання засудженого повідомлявся належним чином.

Заслухавши засудженого, його захисника, думку представника установи виконання покарань та прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 червня 2015 року за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі.

Ухвалами апеляційного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2013 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2013 року вказаний вирок залишено без змін.

Початок строку відбування покарання обчислюється з 27 лютого 2013 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2014 року засудженому ОСОБА_3 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі на невідбутий строк покарання 1 рік 4 місяці 12 днів.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2014 року в строк відбування покарання зараховано час слідування під вартою до виправного центру з 15 жовтня 2014 року по 30 жовтня 2014 року у виді 30 днів обмеження волі.

Отже, на час розгляду клопотання ОСОБА_3 відбув 2/3 частини призначеного йому судом покарання.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 27 лютого 2013 року. За час перебування в СІЗО м. Кіровограда порушень вимог режиму утримання не допускав, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

Відбуваючи покарання в Менській ВК №91 з 02 жовтня 2013 року, засуджений ОСОБА_3 допустив порушення режиму утримання, за що отримав одне стягнення, яке на даний час зняте в установленому законом порядку. Був працевлаштований робітником швейної дільниці, до виконання поставлених на виробництві завдань ставився відповідально, визначені об`єми роботи виконував своєчасно та в повному обсязі, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав два заохочення. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводились в установі та відділенні відвідував, реагував на них правильно, займався за програмою диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», які виконував в повному обсязі.

З 30 жовтня 2014 року засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Домницькому ВЦ №135.

Як вбачається з характеристики, затвердженої начальником ДВЦ №135 07 травня 2015 року, засуджений ОСОБА_3 , відбуваючи покарання у виправному центрі, характеризується посередньо: розпорядку дня дотримується, працевлаштований, поставлені перед ним завдання виконує, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав одне заохочення, по відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, дотримується правомірних та ввічливий взаємовідносин з персоналом, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, реагує на них правильно, робить для себе належні висновки.

Під час судового розгляду адміністрацією виправного центру були надані ще дві характеристики від 25 травня 2015 року та від 12 серпня 2015 року на засудженого ОСОБА_3 , згідно з якими ОСОБА_3 характеризується негативно, за порушення режиму утримання отримав три стягнення, одне з яких зняте в установленому законом порядку, друге за вказівкою прокурора, а третє стягнення є діючим. Зміст цих характеристик є протилежним змісту характеристики від 07 травня 2015 року.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів особової справи, на засудженого були накладені дисциплінарні стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме 12 травня 2015 року за те, що засуджений лежав на своєму спальному місці у непередбачений для цього час без дозволу адміністрації (а.о.с. 125); та 18 червня 2015 року за відсутність на робочому місці протягом дня та ухилення від праці (а.о.с. 136).

Накладені на засудженого стягнення були оскаржені ним до прокуратури, стягнення від 12 травня 2015 року було скасовано 29 червня 2015 року за вказівкою прокуратури Менського району Чернігівської області (а.о.с. 150), по факту накладення стягнення 18 червня 2015 року прокуратурою Чернігівської області проведено перевірку, вжито заходи щодо усунення виявлених порушень вимог КВК України, інших нормативно-правових актів та недопущення їх в подальшому, дано вказівку скасувати застосоване до ОСОБА_3 стягнення у виді догани від 18 червня 2015 року.

Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_3 , суд встановив, що останній протягом всього періоду відбування покарання був працевлаштований, на даний час продовжує працювати, за сумлінну поведінку та ставлення до праці неодноразово заохочувався, попередні стягнення були накладені за незначні порушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_3 довів своє виправлення і підлягає звільненню від відбування покарання по відбуттю 2/3 частини строку, що передбачено п.2 ч.3 ст.81 КК України.

Станом на 12 серпня 2015 року невідбута частина строку покарання засудженого ОСОБА_3 становить шість місяців.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 6 (шість) місяців обмеження волі.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляцiйного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1