Провадження №1-кп/447/13/16
Справа №447/1320/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000467 від 07.05.2015 року , стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :
01 травня 2015 року, близько 11.30 год., ОСОБА_4 перебуваючи в с. Тростянець Миколаївського району Львівської області, на межі городів позаду будинків № 90 та АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин між ним та сусідкою ОСОБА_5 , умисно, наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар дерев`яною рукояткою мотики по лівій руці, а саме по кисті, чим заподіяв останній тілесне ушкодження, перелом лівої променевої кістки в нижній третині, який утворився від дії тупого предмету, та відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, заподіяв потерпілій ОСОБА_5 , умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України не визнав та пояснив, що дійсно між ним та потерпілою ОСОБА_5 існує конфлікт на побутовому грунті. 01.05. 2015 року він почув сварку між сусідкою та його дочкою, яка відбувалася на межі їхніх городів. Він підійшов до них і щоб якимось чином їх заспокоїти замахнувся деревяною ручкою мотики до потерпілої ОСОБА_5 .Наносити їй удару він не мав наміру.

Крім не визнання своєї вини підсудним, факт скоєння злочинних дій підтверджується всіма зібраними по справі доказами, а саме:

показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 01 травня 2015 року, близько 11.30 год., її сусід гр.. ОСОБА_4 перебуваючи в с. Тростянець Миколаївського району Львівської області, на межі городів позаду будинків № 90 та АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин між ним умисно, наніс їй один удар дерев`яною рукояткою мотики по лівій руці.

показами свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що 01.05.2015 року між її матір`ю ОСОБА_5 та сусідом ОСОБА_4 стався конфлікт, під час якого останній умисно, наніс один удар дерев`яною рукояткою мотики по руці ОСОБА_5

показами свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 01.05.2015 року між її батьком ОСОБА_4 та сусідкою ОСОБА_5 стався конфлікт, під час якого ОСОБА_4 наніс удар дерев`яною рукояткою мотики по руці, як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_7 .

Крім вищенаведених доказів вина підсудного у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України стверджується рядом письмових доказів по справі:

висновком експерта (додаткова) № 76/15 від 25.05.2015 року , згідно якого вбачається, що у гр.. ОСОБА_5 мається перелом лівої променевої кістки в нижній третині, який утворився від дії тупого предмету, по давності спричинення може відповідати 01.05.2015 року і відноситься до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Даний висновок ОСОБА_9 підтвердив в судовому засіданні під час його допиту.

Оцінивши зібрані докази у їх сукупності суд вважає їх логічними, послідовними та такими, що доводять повністю вину обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочини віднесений до категорії середньої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, пенсіонер, по місцю проживання характеризується позитивно, є особою похилого віку.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання обвинуваченому слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік

На підставі ст.ст.75,76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1