У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури в Полтавській області молодшого радника юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 п. 3 ст. 115 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000374, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2015 року,-

В С Т А Н О В И В:
21 грудня 2015 року прокурор відділу прокуратури в Полтавській області молодший радник юстиції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 п. 3 ст. 115 КК України. В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_7 , мешканцем м. Лубни Полтавської області, організував викрадення людини з метою отримання викупу та подальшого вбивства.

На початку листопада 2015 року ОСОБА_4 вирішив замовити умисне вбивство ОСОБА_7 .

Для цього ОСОБА_4 , через свого знайомого знайшов виконавців, які здійснять викрадення ОСОБА_7 для його подальшого вбивства, яке за попередньою домовленістю він бути виконувати особисто.

Так, 18.12.2015 року ОСОБА_4 близько 15 год 00 хв. за адресою: Полтавська область, м. Лубни, 2-й проїзд Короленка, 17, за попередньою змовою з групою осіб, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з погрозою насильства над потерпілим, здійснив вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді 5000 доларів США.

Того ж дня після отримання грошових коштів в сумі 5000 доларів США ОСОБА_4 за допомогою штори, яку він скрутив у мотузку за адресою: АДРЕСА_2 , почав душити ОСОБА_7 , але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками УСБУ.

18.12.2015 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19.12.2015 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 п.3 ст.115 КК України Кримінального кодексу України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, прохав його задовольнити з підстав, що у ньому наведені, наголосивши на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зазначив, що підозрюваний може переховуватись від слідства та впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував , посилаючись на те , що ОСОБА_4 позитивно характеризується , вину свою визнає та відносно нього можливо обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та прохав обрати відносно нього домашній арешт.

Заслухавши пояснення підозрюваного, думку захисника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, що вказує на те, що перебуваючи на свободі він може вчиняти нові кримінальні правопорушення з метою отримання засобів на існування, переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також, зважаючи на досить сувору міру покарання, яка передбачена за вказаний злочин, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Строк рахувати з 18.12.2015 р. з 16-05 год. до 17.02.2016 р. до 16-05 год.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1