Справа № 363/4113/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/956/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 02.09.2015

УХВАЛА
іменем України
02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, освіта середня, працюючого охоронцем ТОВ «ТЕКС», неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в частині стягнення матеріальної шкоди - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 в інтересах малалітньої ОСОБА_12 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, в частині стягнення матеріальної шкоди - відмовлено.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 30 червня 2014 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в АДРЕСА_2 , внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар ножем в грудну клітину ОСОБА_13 , чим спричинив смерть останньому.

Згідно висновку експерта № 8/Д/ № 160 тр. - 2014 від 12.09.2014 року: при судово- медичній експертизі трупа ОСОБА_13 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) колото-різана рана (на передній поверхні грудної клітини на висоті 135 см від підошовної поверхні стопи в 9 см зліва від попередньої серединної лінії); б) забійна рана (на нижній губі в проекції 2-го зуба); в) садна (в лобовій області з права в кількості 5; в лівій надбрівній області; в області зовнішнього краю лівої брови; в лівій скуловій області; на верхньому віці правого ока; по задній поверхні правого плеча і верхній третині передпліччя багаточисельні; на задній поверхні лівого ліктевого суглоба в кількості 9; по передній поверхні правого колінного суглоба в кількості 8; по передній поверхні лівого колінного суглоба в кількості 6); г) крововиливи (в лобовій області більше праворуч; в області верхнього віка лівого ока; в лівій скуловій області); д) крововилив м`яких тканин голови в лобовій-скроневій області праворуч; є) відходящий від рани раневий канал, який іде зпереду назад, дещо зліва направо, зверху вниз через м`які тканини даної області, пристінну плевру, передню поверхню перікарда, передню стінку лівого шлуночка, в якій сліпо і закінчується, довжина раневого каналу по зонду близько 10 см; ж) дефект м`яких тканин 4-го між ребер`я з надсіченням верхнього краю 5-го ребра по лівій середньо ключичній лінії дефект пристіночної плеври, дефект перикарда, дефект стінки лівого шлуночка серця, лівосторонній гемоторакс (1400 мл рідкої крові), знижене кровонаповнення внутрішніх органів, полосаті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка.

Вищевказані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження, відмічені в п. а, є, ж. даного висновку, могли виникнути від дії гострого предмета, володіючи колючо-ріжучими характеристиками (типу клинка ножа). можливо в строк та при обставинах, вказаних в постанові про призначення даної експертизи, з відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Тілесні ушкодження, відмічені в п. №1в,г,д, даного висновку, утворилися від дії тупого предмету, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, і у зв`язку з безпосередньою причиною смерті не полягають.

Тілесні ушкодження, відмічені в п. б даного висновку, утворилися від дії тупого предмета, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 але не більше 21 доби і в зв`язку з безпосередньою причиною смерті не полягають.

Смерть ОСОБА_13 1978 р.н., настала від колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця і розвитком крововтрати. Смерть потерпілого настала близько 2-х годин до моменту огляду трупа на місці його виявлення (труп зберігає тепло в пахових областях, трупні плями при дозованому надавлюванні на них зникають і відновлюють свою окраску через 12 секунд, трупна закляклість не виражена у всіх групах м`язів.) обстеження в 2 години 15 хвилин 30.06.2014 року. Враховуючи ступінь вираженості лейкоцитарної реакції в м`яких тканинах із області пошкоджень можливо припустити, що дані пошкодження утворилися за короткий проміжок часу (рахуємо хвилинами) до моменту настання смерті. Виявлені пошкодження володіють ознаками прижиттєвого утворення. При судово-токсилогічному обстеженні в крові трупа виявлений етиловий спирт в концентрації 3,65%, що при житті могло відповідати тяжкій формі алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, вирок суду несправедливим, та таким, що винесений з порушенням норм кримінального процесуального закону. Зазначає, що встановлені судом обставини справи повністю суперечать матеріалам кримінального провадження. Апелянт зазначає, що ніякого мотиву позбавляти життя ОСОБА_14 у нього не було. В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить вирок в частині призначеного покарання змінити, призначивши мінімальне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України. Зазначає апелянт, що призначаючи покарання, судом не враховано поведінку потерпілого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, спровокував бійку, в ході якої обвинувачений не бажав настання наслідків у вигляді смерті потерпілого. Окрім цього, не було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження. Вважає, що під час досудового розслідування та розгляду справи судом не доведено в повному обсязі винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Вишгородського районного суду Київської області надійшов від прокуратури Вишгородського району Київської області обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта суд призначає і проводить підготовче судове засідання, в якому має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, обвинувальний акт, який складений ст. слідчим СВ Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області та затверджений старшим прокурором прокуратури Вишгородського району Київської області у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону. В даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_7 саме підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини є неконкретними.

Так, як зазначено в обвинувальному акті, досудовим розслідуванням встановлено, що 30 червня 2014 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в АДРЕСА_2 , внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар ножем в грудну клітину ОСОБА_13 , чим спричинив смерть останньому. Завдаючи тілесні ушкодження, ОСОБА_7 усвідомлював суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачав суспільно - небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто смерті ОСОБА_13 .

Але в обвинувальному акті не зазначено обставин, при яких ОСОБА_15 отримав інші тілесні ушкодження, вказані у висновку експерта № 8/Д/ № 160тр.-2014 від 12.09.2014 року: забійну рану (на нижній губі в проекції 2-го зуба); садна (в лобовій області з права в кількості 5; в лівій надбрівній області; в області зовнішнього краю лівої брови; в лівій скуловій області; на верхньому віці правого ока; по задній поверхні правого плеча і верхній третині передпліччя багаточисельні; на задній поверхні лівого ліктевого суглоба в кількості 9; по передній поверхні правого колінного суглоба в кількості 8; по передній поверхні лівого колінного суглоба в кількості 6; крововиливи (в лобовій області більше праворуч; в області верхнього віка лівого ока; в лівій скуловій області); крововилив м`яких тканин голови в лобовій-скроневій області праворуч; відходящий від рани раневий канал, який іде зпереду назад, дещо зліва направо, зверху вниз через м`які тканини даної області, пристінну плевру, передню поверхню перікарда, передню стінку лівого шлуночка, в якій сліпо і закінчується, довжина раневого каналу по зонду близько 10 см; дефект м`яких тканин 4-го між ребер`я з надсіченням верхнього краю 5-го ребра по лівій середньо ключичній лінії дефект пристіночної плеври, дефект перикарда, дефект стінки лівого шлуночка серця, лівосторонній гемоторакс (1400 мл рідкої крові), знижене кровонаповнення внутрішніх органів, полосаті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.
Суд першої інстанції під час підготовчого провадження зобов`язаний був перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судового рішення, передбаченого ч. 3 ст. 314 КПК України.
Але при розгляді даного кримінального провадження, суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч. 1 ст. 337 КПК України, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, призначив до розгляду, розглянув кримінальне провадження, в якому прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та постановив обвинувальний вирок.
Вирок суду відповідно до ст. ст. 370, 374 КПК України повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При визнанні особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Але на дані вимоги закону суд першої інстанції не звернув уваги.
Як вбачається з вироку, у формулюванні обвинувачення викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які встановлені судом, суперечать правовій кваліфікації кримінального правопорушення, не зазначено форми вини обвинуваченого. Крім того, ні органом досудового слідства, ні судом не встановлений мотив злочину і про це не зазначено в сформульованому обвинуваченні.
За даних обставин, колегія приходить до висновку, що зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону - є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпеченні дотримання законності, правильного правозастосування та відповідно постановлення законного та обґрунтованого судового рішення.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги кримінального процесуального закону, які є істотними, а тому вирок Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 необхідно скасувати, та призначити новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою.

Головуючий:
Судді: