Справа № 2303/751/12
Справа № 1/2303/81/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2012 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Чепурного О.П.,

при секретарі Бубир В.М.,

за участю прокурора Ковтуна А.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобовязаного, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 21.02.2012 року близько 13 години 30 хвилин на території колишньої МТФ «ім. 23 зїзду КПРС»в с. Драбове-Барятинське Драбівського району Черкаської області із рослин коноплі зірвав, тобто умисно, незаконно з метою збуту придбав верхівкові частини коноплі, масою 65 гр., які почав зберігати з метою збуту при собі і в цей же день близько 13 години 40 хвилин на території колишньої МТФ «ім. 23 зїзду КПРС»в с. Драбове-Барятинське Драбівського району Черкаської області, діючи умисно за 20 грн. продав, тобто незаконно збув ОСОБА_3 дані 65г. частини рослинної коноплі, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 2/0520 від 22.03.2012 року, являються особливо небезпечним наркотичним засобом рослинного походження, обіг якого заборонено канабіс.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України визнав повністю і показав, що він 21.02.2012 року перебував у себе дома, коли до нього зайшли двоє невідомих чоловіків, на прохання продати йому коноплі він сказав, що знає де вона росте. Разом вони пішли на територію колишньої ферми де він нарвав коноплі та передав її ОСОБА_2, за що отримав від нього 20 грн. та пляшку горілки. У скоєному щиро розкаюється.

Показання підсудного ОСОБА_2 відповідають фактичним обставинам і ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом зясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу підсудного, та аналізуючи здобуті докази у справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, суд приходить до переконливого висновку про повну доведеність предявленого підсудному обвинувачення, останній себе не обмовляє, оскільки його вина підтверджується достатньою сукупністю належних доказів по справі.

Суд дійшов до висновку про те, що дії підсудного слід кваліфікувати за ч.2 ст.307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином та особу підсудного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, не працює, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставини, що помякшують покарання підсудного суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, які передбачені п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, при призначенні міри покарання підсудному, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудним злочину, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає за необхідне врахувати те, що ОСОБА_2 вчинив злочин в результаті проведення працівниками міліції оперативної закупки, які організували підвезення його до місця вчинення злочину, а також враховувати встановлені судом помякшуючі обставини та особу винного, що в своїй сукупності значно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним, та дає суду право призначити покарання підсудному з застосуванням вимог ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України. Суд, на цих підставах вважає за необхідне не призначати підсудному додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч. 2 ст. 307 КК України як обовязкове. Крім цього, суд вважає за необхідне врахувати також те, що підсудний ОСОБА_2 має постійне місце проживання, як особа не представляє собою підвищеної суспільної небезпечності, його виправлення можливе в умовах без відбування покарання, призначивши йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням визначивши йому іспитовий строк.

Запобіжний захід, обраний відносно підсудного ОСОБА_2 у виді підписки про невиїзд, залишити без змін, до вступу вироку суду у законну силу.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст. 81 КПК України.

Суд вважає за необхідне стягнути з підсудного ОСОБА_2 в доход держави судові витрати по справі у сумі 4865 гривень 04 копійок, витрачених на проведення хімічного дослідження та проведення хімічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання з застосуванням вимог ст. 69 КК України, призначивши його нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією вказаної статті, визначивши його у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від призначеного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязок повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обраний засудженому ОСОБА_2 підписку про невиїзд залишити без змін, до вступу вироку у законну силу.

Речові докази речовину рослинного походження, коричневого кольору масою 65 г., що знаходяться в камері речових доказів при Драбівському РВ УМВС - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі за проведення хімічного дослідження та хімічної експертизи кошти в сумі 4865 гривень 04 копійок на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 15 діб з моменту проголошення

Суддя О.П. Чепурний