Справа № 191/4171/15-к
Провадження № 1-кп/191/72/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня - технічна, одруженого, працюючого ВСП «Синельниківська дистанція колії» ДП «Придніпровська залізниця» начальник механічних майстерень, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

а також за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
16.10.2015 приблизно о 14 годині 10 хвилин, на території механічних майстерень ВСП «Синельниківська дистанція колії» ДП «Придніпровська залізниця», за адресою: м. Синельникове, вул. Виконкомівська, 50-а, головним інженером «ВСП Синельниківська дистанція колії» ОСОБА_6 за участю начальника механічних майстерень ОСОБА_4 та майстра з ремонту машин і механізмів ОСОБА_5 проводилась нарада на виробничу тему по металобрухту. При розгляді відповідного питання між присутніми на нараді ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, наніс гр. ОСОБА_5 один удар долонею лівої руки в область верхньої губи, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин і крововиливу слизової оболонки верхньої губи, які згідно висновку експерта № 314-Е від 09.11.2015 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, та пояснив, що все було так як викладено в обвинувальному акті. Також доповнив, що з потерпілим виник робочий конфлікт, за що він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді догани та позбавлення премії. У вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 16.10.2015 року на своєму робочому місці проводив прибирання, під час чого з ОСОБА_4 виник конфлікт, спочатку почалася словесна перепалка, а потім ОСОБА_4 наніс йому один удар в область обличчя. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Питання щодо обрання обвинуваченому міри покарання залишив на розсуд суду.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у суворій відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та встановлена винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи, за місцем роботи характеризується задовільно, за місцем проживання характеризується посередньо, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його відношення до скоєного, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим та враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді штрафу в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України. Підстав для обрання обвинуваченому більш суворої міри покарання, передбаченої санкцією інкримінованої йому статті КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1