Маньківський районний суд Черкаської області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

4 лютого 2010 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді А.І. КОСТЕНКО

при секретарі М.А. ЧИКУРОВІЙ

з участю прокурора В.Г. СОРОКОПУДА

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про обвинувачення ОСОБА_2, 24.05.1976 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Зачепилівки, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженої, не працюючої, раніше судимої за ч. 2 ст. 190 КК України, Новосанжарським районним судом Полтавської області 15.10.2009 року до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком терміном два роки - обвинуваченої в вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, діючи умисно та цілеспрямовано 8 квітня 2009 року близько 16 години в с. Русалівка, Маньківського району, Черкаської області зайшла в домоволодіння по вул. Скусніченка, 12 до гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4. З метою заволодіння шахрайським шляхом чужим майном та використання його в особистих цілях, вона переконала гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в тому, що вона є працівником служби соціального забезпечення Маньківського району в Черкаській області, та зловживаючи їх довірою, заволоділа 2000,00 грн., що належали гр. ОСОБА_3 та 1000,00 грн., що належали ОСОБА_4. Після цього з місця скоєння злочину зникла, чим спричинила потерпілим матеріальної шкоди на загальну суму 3000,00 грн.

Вина підсудної в скоєному нею злочині доведена в судовому засіданні такими доказами:

- показами підсудної, яка свою вину в скоєному злочині визнала повністю і суду пояснила, що на даний час вона проживає за вище вказаною адресою. Українську мову добре розуміє і вільно нею володіє, проте пише з помилками так як має лише початкову освіту і навчальних закладів України не закінчувала. Проживає вона разом з трьома своїми неповнолітніми дітьми, а четвертий її син проживає з рідною тіткою в сусідньому селі. На теперішній час вона ніде не працює. На життя та забезпечення своїх дітей заробляла роздрібною торгівлею одягом та взуттям на ринках в різних областях України. Проте через скрутне фінансове становище та неможливість забезпечити себе з дітьми необхідними речами для проживання, вона вирішила заробляти гроші шахрайським шляхом, у громадян похилого віку обманюючи їх та виманюючи у них гроші під різними приводами. Так 5 лютого 2009 року перебуваючи в с. Дудкин Гай, Новосанжарського району, Полтавської області, вона спільно зі своєю подругою скоїла заволодіння грішми гр. ОСОБА_5 в сумі 4000 гривень, шахрайським методом. Після цього зрозумівши, що шахрайство це легкий спосіб збагачення вирішила самостійно здійснити кілька шахрайств відносно осіб похилого віку. З даною метою вона 8 квітня 2009 року найняла автомобіль таксі, водій якого їй не відомий і номерного знаку даного автомобіля на даний час не пам'ятає. На найманому таксі вона поїхала в сусідню Черкаську область, оскільки думала, що якщо особи похилого віку викриють її шахрайські дії то працівникам міліції буде важче встановити особу злочинця. Так приїхавши в Маньківський район, Черкаської області в с. Русалівка вона попросила невідомого їй водія таксі зупинити автомобіль на вул. Скусніченка і зачекати. Сама вийшла з автомобіля та пішла вулицею, придивляючись до будинків де могли проживати особи похилого віку. Вона була одягнена у сірого кольору костюм який складався з жакета та спідниці, а на голову для зміни зовнішності вона одягла рудий парик, довжина якого була по плечі. Проходячи повз двір одного з будинків вона побачила на подвір'ї жінку похилого віку та вирішила спробувати обманути її щоб заволодіти її грошима. Вона зайшла у двір і представилась жінці працівником служби соціального забезпечення, і назвала їй придумане прізвище, ім'я та по батькові, які зараз не пам'ятає. Привітавшись з жінкою, помітила що з будинку вийшла ще одна жінка похилого віку (як потім вона дізналась вони були сестри) вона сказала, що їм підвищили пенсію, а щоб її отримати, потрібно скласти необхідні документи. Жінки їй повірили і запросили в будинок та посадили на стілець в одній із кімнат. Вона запитала у жінок чи є у них старі гроші, бо скоро їх будуть міняти на нові, на що жінки відповіли що у них є гроші, в однієї 2000 гривень, а в іншої 1000 тисяча гривень. Вона попросила їх принести ці гроші щоб вона на них подивилась, на що вони погодились і пішли до іншої кімнати, та повернулись з грошима. Вона оглянула гроші, потім щось сказала жінкам, при цьому загорнула гроші в аркуш білого паперу зробивши при цьому паперовий конверт та поклала його на столі в кімнаті будинку. Щоб відвернути їхню увагу сказала їм щоб вони принесли свої паспорти, вони пішли в іншу кімнату і поки вони не бачили вона положила гроші собі в сумку, а звідти дістала паперовий конверт, із пустими нарізаними папірцями розміром як грошові купюри, який заготовила раніше, і коли жінки повернулись, з паспортами то вона оглянувши їхні паспорти одній з них віддала конверт з заготовленими папірцями та паспорти, і сказала що там їхні гроші і щоб вони не відкривала цей конверт три дні, а тоді до них прийде поштарка і поміняє старі гроші на нові. Одна із жінок взяла конверт з паспортами і нічого не запідозрила, після чого попрощавшись з ними вийшла і будинку і пішла до автомобіля який її чекав. Одна з жінок провела її до хвіртки. Вона сіла в автомобіль таксі та нічого не розповідаючи водієві про вчинене шахрайство, сказала, що необхідно їхати додому. Приїхавши до себе додому та оглянувши конверт з грошима вона побачила що там дійсно було 3000 гривень різними купюрами. Гроші вона витратила на власні потреби.

Вина підсудної підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками судового процесу було визнано за недоцільне, про що було розяснено всім, під час судового слідства з занесенням до протоколу судового засідання і сумнівів в добровільності та істинності їх позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_2 в скоєнні злочину повністю доведена в суді і її дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудної, обставини, що помякшують покарання це щире каяття в скоєному злочині, обставини, що обтяжують покарання це вчинення злочину щодо особи похилого віку, вважає за необхідне призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням до неї ст. ст. 75, 76 КК України, так як на думку суду її можливо виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги, що даний злочин ОСОБА_2 було вчинено до винесення вироку Новосанжарським районним судом Полтавської області від 15.10.2009 року, тому покарання призначене за даним вироком слід виконувати окремо від виконання покарання присудженого згідно вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.10.2009 року, по справі № 1-86-2009р.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речових доказів по справі немає.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_2, звільнити від відбування покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2, обрати підписку про не виїзд, а іспитовий строк відраховувати з 04.02.2010 року.

Вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.10.2009 року по справі № 1-86-2009 р. виконувати окремо.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб, з часу його проголошення.

СУДДЯ А.І. КОСТЕНКО