Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/964/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

начальника ВСПС ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітнього сина, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого, засудженого 29.12.2007 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 115, ч.1 ст.309, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років,

про умовно - дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про умовно - дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України від покарання, призначеного йому вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2007 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2007 року за ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України на строк 10 років позбавлення волі. Початок строку: 04.02.2007 року, кінець строку: 04.02.2017 року. Засуджений під час відбування покарання був працевлаштований на виробництві установи, а саме в цех металообробки та складання. Проявляв сумлінне ставлення до праці, вчасно та якісно виконує усі покладені на нього завдання, виявляє трудову ініціативу, дотримується правил техніки безпеки, має зразкову поведінку, за що був 11 разів заохочений, з них 5 разів правами начальника установи.

Разом із тим, ОСОБА_8 за період утримання в Кіровоградській ВК № 6, допустив 25 порушень встановленого і порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності (з яких 16 разів правами начальника установи), що свідчить про відсутність сумлінної поведінки засудженого під час відбування покарання, як ознаки виправлення засудженого та обов`язкової передумови для застосування умовно-дострокового звільнення.

Крім того, згідно характеристики, засуджений під час відбування покарання перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установ.

В доповненій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього ст. 81 КК України, посилаючись на те, що він під час відбування покарання на профілактичному обліку в оперативному відділі не стояв. Вказав, що перебував на профілактичному обліку як схильний до суїциду у психолога колонії. Протягом п`яти років він не мав зустрічей з психологом колонії. Вказав, що згідно характеристики він має 11 заохочень, п`ять від начальника колонії, був працевлаштований на виробництві колонії, сумлінно ставився до праці, вчасно та якісно виконував всі покладені на нього обов`язки, проявляв ініціативу, мав зразкову поведінку та при цьому стояв на профілактичному обліку як злісний порушник. Зазначив, що за період відбування покарання скоїв 25 порушень режиму відбування покарання, востаннє 22.08.2013 року. За останні два роки має шість заохочень, однак суд першої інстанції не перевірив строки накладення стягнень, оскільки відповідно п. 14 ст. 134 КВК України він є таким що немає стягнень. Пояснив, що в колонії діють розцінки 2002 року. В період з 2009 року по 2015 рік він працював на виробництві, за винятком того періоду, коли перебував на лікуванні від туберкульозу, із його заробітної плати відраховувалися кошти на позовом потерпілого. Також, просив звернути увагу на матеріали особової справи, а саме Т.1 а.с. 25, 58, 89, 184 ні на одній із постанов немає його підпису про ознайомлення. Т.2 а.с. 109, Т. 3 а.с. 7, 17. Т. 3 а.с. 40,61 його рекомендують на УДЗ, однак комісія одноголосно відмовляє.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляцію, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, начальника ВСПС ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію слід залишити без задоволення з таких підстав.

За змістом ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно диспозиції частини 2 вказаної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того,Ю що засуджений сумлінною поведені кою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 засуджено вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2007 року за ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України на 10 років позбавлення волі. Початок строку 04.02.2007 року, кінець строку 04.02.2017 року. Злочин за який засуджено ОСОБА_8 відноситься до категорії особливо тяжких. Засуджений під час відбування покарання був працевлаштований на виробництві установи, а саме в цех металообробки та складання. Проявляв сумлінне ставлення до праці, вчасно та якісно виконує усі покладені на нього завдання, виявляє трудову ініціативу, дотримується правил техніки безпеки, має зразкову поведінку, за що був 11 разів заохочений, з них 5 разів правами начальника установи.

Разом із тим, засуджений ОСОБА_8 за період утримання в Кіровоградській ВК № 6, допустив 25 порушень встановленого і порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності (з яких 16 разів правами начальника установи), що свідчить про відсутність сумлінної поведінки засудженого під час відбування покарання, як ознаки виправлення засудженого та обов`язкової передумови для застосування умовно-дострокового звільнення.

Крім того, згідно характеристики, засуджений під час відбування покарання схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установ. В судовому засіданні начальник ВСПС ОСОБА_7 підтвердив, те що за період відбування покарання на засудженого було накладено 25 дисциплінарних стягнення за різні порушення та 11 разів був заохочений. Згідно характеристики схильний до непокори вимогам адміністрації. Комісія при установі у 2014 році відмовила в умовно-достроковому звільненні засудженого. Також, колегія суддів звертає увагу, що засуджений перебував на обліку на профіклатичному обліку як схильний до суїциду.

За таких обставин колегія суддів, доходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у заяві засудженого ОСОБА_8 про умовне дострокове звільнення, оскільки в судовому засіданні, навіть із врахуванням заохочень, не знайшло своє підтвердження виправлення засудженого , що є передумовою для його умовно-дострокового звільнення від відб4ування призначеного покарання.

На вказаних підставах доводи засудженого викладені в апеляції з приводу того, що підлягає умовно-достроковому звільненню оскільки виправився є необґрунтованими.

Отже, підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від покарання призначеного йому вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда 29.12.2007 року, та для задоволення апеляції останнього відсутні.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407,409,411,419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про умовно - дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України від покарання призначеного йому вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда 29.12.2007 року, залишити без зміни.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4