ун. № 1-1047/11
пр. № 1-в/759/375/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2015 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши апеляцію прокурора Прокуратури м.Києва ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 12 травня 2014 року стосовно ОСОБА_3 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_4 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.212 КК України та ОСОБА_5 за ч.5 ст. 191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28,ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, -

встановив :
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні визнаний невинним і по суду виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні визнаний невинним і по суду виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.212 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні визнаний невинним і по суду виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28,ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

На вищевказаний вирок прокурором було подано апеляційну скаргу.

Згідно постанови попереднього розгляду Апеляційного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року кримінальну справу щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернуто до Святошинського районного суду м. Києва для виконання вимог ст.ст.350,352 КПК України (1960 р.) з підстав, що прокурор не внісши змін в мотивувальну частину апеляції від 27 травня 2014 року, тобто не виконавши вимог суду, викладених в постанові від 02 лютого 2015 року, в апеляції від 19 лютого 2015 року змінив лише прохальну частину, в якій порушуючи вимоги ч.2 ст.355 КПК України (1960 р.), за межами строку на подання апеляції просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та постановити свій вирок, яким визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинів та призначити їм покарання за кожен злочин окремо та за їх сукупністю.

Проте, в чому необґрунтованість вироку першої інстанції, яка б давала підстави для скасування вироку з постановлення свого вироку, прокурор в апеляції не наводить.

В подальшому постановою Святошинського районного суду м.Києва від 15 квітня 2015 року апеляцію прокурора від 19 лютого 2015 року було залишено без руху з підстав, що прокурор не внісши змін в мотивувальну частину апеляції від 27 травня 2014 року, тобто не виконавши вимог суду, викладених в постанові від 02 лютого 2015 року, в апеляції від 19 лютого 2015 року змінив лише прохальну частину, в якій порушуючи вимоги ч.2 ст.355 КПК України (1960 р.), за межами строку на подання апеляції просить погіршити становище виправданих.

В апеляції від 05 червня 2015 року прокурор просить скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а справу направити до Святошинського районного суду м.Києва на новий судовий розгляд в іншому складі суду посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Однак прокурор не наводить, які саме істотні порушення вимог кримінально - процесуального законодавства були допущені при розгляді справи судом першої інстанції, які б, у відповідності зі ст. 370 КПК України 1960 року, давали підстави для скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд, а фактично повторює текст апеляції від 27 травня 2014 року.

Крім того, вимоги апеляції прокурора не узгоджуються з її обґрунтуванням та не відповідають положенням ч. 2 ст. 374 КПК України 1960 року, згідно яких апеляційний суд скасовує вирок і повертає справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції , якщо при розгляді справи були допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону, які виключали можливість постановлення вироку, зокрема порушення, зазначені в пунктах 2, 3,4,6-10,13 частини другої ст. 370 КПК України 1960 року,про що в апеляції прокурора взагалі не йдеться.

Отже, прокурором фактично не виконані вимоги постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2015 року, якою попередня апеляція була залишена без руху, так як знову подана апеляція в мотивувальній та прохальній частині повторює раніше подану апеляцію від 27 травня 2014 року.

А відтак апеляція прокурора, є такою, що містить у собі суперечливі, неконкретні та нечіткі апеляційні вимоги, не відповідає вимогам ст. 350, ч.2 ст.352 КПК України (1960 р.). За вказаних обставин апеляція підлягає залишенню без руху метою виконання зазначених вимог закону протягом семи днів з моменту одержання повідомлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 352 КПК України (1960 р.), суд-

постановив:
Апеляцію прокурора Прокуратури м. Києва ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 12 травня 2014 року стосовно ОСОБА_3 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_4 за ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.3 ст.212 КК України та ОСОБА_5 за ч.5 ст 191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28,ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.2 ст.366, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, залишити без руху для виконання вимог закону протягом семи днів з моменту одержання повідомлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1