Справа № 717/2564/13-К
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання

01 листопада 2013 року слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Харабара І.В.

при секретарі Дєдовій В.С.

з участю:

- старшого слідчого СВ Кельменецького

РВ УМВС України у

Чернівецькій області Доцина В.В.

- прокурора Чернея М.В.,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кельменецького РВ УМВС у Чернівецькій області Доцина В.М. у кримінальному провадженні № 0000364, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кельменецького РВ УМВС у Чернівецькій області Доцин В.В. за погодженням з прокурором прокуратури Кельменецького району Чернеєм М.В. звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання.

Із матеріалів клопотання вбачається, що житель АДРЕСА_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, будучи раніше засудженим, а саме:

23.11.2004 року Путильським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі терміном 2 роки на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування основного покарання з іспитовим терміном 1 рік.

10.04.2006 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі терміном 3 роки на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування основного покарання з іспитовим терміном 1 рік.

24.04.2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 1, 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі терміном 2 роки на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування основного покарання з іспитовим терміном 2 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та під час іспитового терміну вчинив ряд аналогічних злочинів за наступних обставин.

Так, 06 серпня 2013 року біля 14 години ОСОБА_3 приїхав до господарства своєї знайомої, жительки АДРЕСА_2 ОСОБА_5 (остання працює в магазині до якого ОСОБА_3 кожного дня за замовленням привозить хлібобулочні вироби). Перебуваючи в господарстві ОСОБА_5, між останньою та ОСОБА_3 розпочалася розмова в ході якої ОСОБА_3 помітив, що віконні рами житлового будинку ОСОБА_5, потребують заміни. Побачивши вказане, ОСОБА_3 маючи умисел на вчинення щодо ОСОБА_5 шахрайських дій шляхом обману та зловживання довірою, під приводом допомоги у виготовленні п'яти віконних рам, повідомив вказане ОСОБА_5, запевнивши при цьому, що в нього є знайомі, які протягом одного місяця виконають дане замовлення за гроші в сумі 2900 гривень. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 шляхом обману переконав ОСОБА_5, що за дешевшу ціну вона віконні рами ніде не виготовить під замовлення. На пропозицію ОСОБА_3 ОСОБА_5 згодилася, внаслідок чого ОСОБА_3, доводячи свого злочинного умислу до кінця, щоб все здавалося правдоподібним, з допомогою рулетки зняв заміри віконних рам в будинку ОСОБА_5, повідомивши, що потрібно надати частину грошей щоб замовлення вже розпочалося виконуватися. Тоді ОСОБА_5, яка в той час перебувала в дружніх відносинах з ОСОБА_3 передала останньому гроші в сумі 1500 грн., які той привласнив. Через декілька днів ОСОБА_3 впродовж своїх злочинних дій, з метою заволодіння всією сумою грошей в ОСОБА_5, зателефонував до останньої та повідомив, що потрібно надати решту суми для купівлі нібито, скляних вставок та фарби для вікон які вже майже виготовленні. 12 серпня 2013 року в АДРЕСА_2 ОСОБА_3 за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_5 та остання, вважаючи, що її замовлення вже майже виконане, знову передала ОСОБА_6 решту грошей в сумі 1400 гривень. Заволодівши вказаними грошима в загальній сумі 2900 гривень та довівши свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_3 в подальшому гроші витратив на власні потреби, та на неодноразові звернення ОСОБА_5, постійно вигадував якісь причини про неможливість доставки віконних рам уникаючи зустрічей з нею. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 2900 гривень.

Крім цього 07 вересня 2013 року біля 14 години ОСОБА_3, маючи умисел на вчинення шахрайських дій шляхом обману та зловживання довірою, під приводом нібито купівлі автомобіля для власного користування, зателефонував до своєї знайомої жительки смт. Кельменці ОСОБА_7, яка в той час працювала в магазині "Шарм", що в АДРЕСА_3 (поряд із вказаним магазином розташований продуктовий магазин до якого ОСОБА_3 за замовленням привозив хлібобулочні вироби де він і познайомився із ОСОБА_7). Під час телефонної розмови ОСОБА_3 зловживаючи довірою ОСОБА_7, розпочав прохати в останньої позику в сумі 1200 гривень, мотивуючи тим, що вказаної суми йому не вистачає для купівлі автомобіля. На неодноразові прохання та благання ОСОБА_3, який обіцяв, що гроші поверне в найближчий час, ОСОБА_7 яка в той час перебувала з ним в дружніх відносинах, погодилася йому допомогти. Біля 17 години цього ж дня ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_3, маршрутним автобусом сполученням смт. Кельменці - м. Чернівці передала ОСОБА_3 гроші в сумі 1200 гривень, обумовивши де він їх має отримати. Біля 19 години цього ж дня ОСОБА_3, впродовж своїх злочинних дій, на території автовокзалу м. Чернівці, від невстановленого слідством водія, отримав вказану грошову суму, якою він заволодів шляхом обману ОСОБА_7 Тоді ОСОБА_3 в телефонній розмові з ОСОБА_7 підтвердив останній отримання ним грошей, довівши таким чином свій злочинний умисел до кінця. В подальшому ОСОБА_3 гроші витратив на власні потреби, та на неодноразові звернення ОСОБА_7, постійно вигадував якісь причини про неможливість повернення боргу, уникаючи зустрічей з нею. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 1200 гривень.

Крім цього 17 вересня 2013 року в першій половині дня ОСОБА_3 перебуваючи в АДРЕСА_2 біля одного із магазинів, зустрів свого знайомого жителя вказаного населеного пункту ОСОБА_8. Під час їх розмови ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_8 має намір в найближчий час виготовити собі водійське посвідчення з метою працевлаштування. Почувши вказане ОСОБА_3, маючи умисел на вчинення щодо ОСОБА_8 шахрайських дій шляхом обману та зловживання його довірою, під приводом допомоги у виготовленні водійського посвідчення, запропонував ОСОБА_8 свою допомогу, запевнивши при цьому, що в нього є знайомі в УДАІ УМВС, які в десятиденний термін виготовлять посвідчення водія на його ім'я за гроші в сумі 2100 гривень. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3, шляхом обману переконав ОСОБА_8, що він вже не вперше допомагає знайомим у виготовленні водійського посвідчення, при цьому перерахував всі відповідні документи які йому потрібні для цього. На пропозицію ОСОБА_3, ОСОБА_8, який в той час з ним перебував в дружніх стосунках, погодився на його пропозицію та вони домовилися про зустріч наступного дня. 18 вересня 2013 року біля 12 години ОСОБА_8 зустрівшись в АДРЕСА_2 з ОСОБА_3 за їх попередньою домовленістю, передав останньому гроші в сумі 1000 гривень та копії своїх документів нібито на виготовлення водійського посвідчення, повідомивши при цьому ОСОБА_3, що решту суму грошей він надасть протягом наступних днів. 26 вересня 2013 року ОСОБА_3 впродовж своїх злочинних дій, з метою заволодіння всією сумою грошей в ОСОБА_8, за їх попередньою домовленістю, знову зустрівся з останнім в с.Росошани Кельменецького району, де ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 ще гроші в сумі 800 гривень. Отримавши вказані гроші ОСОБА_3 знову шляхом обману запевнив ОСОБА_8, що водійське посвідчення майже виготовлене та 30 вересня 2013 року йому потрібно буде приїхати в м. Чернівці для його отримання. 30 вересня 2013 року ОСОБА_3 впродовж своїх злочинних дій в черговий раз зателефонував до ОСОБА_8 та повідомив, що потрібно ще 300 гривень, щоб забрати посвідчення водія, на що останній знову ж таки погодився. 02 жовтня 2013 року ОСОБА_8, вважаючи, що його посвідчення водія вже є майже виготовленим, за домовленістю із ОСОБА_3, передав останньому решту грошей в сумі 300 гривень. Заволодівши вказаними грошима в загальній сумі 2100 гривень, та довівши свій злочинний намір до кінця, ОСОБА_3 в подальшому гроші витратив на власні потреби, та на неодноразові звернення ОСОБА_8, постійно вигадував якісь причини про неможливість в отриманні посвідчення водія, уникаючи при цьому зустрічей з ним. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 2100 гривень.

Слідчим в клопотанні вказується, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України підозрюється ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, раніше судимий, уродженець смт. Путила Чернівецької області, де і зареєстрований, проживаючий без реєстрації за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні слідчий Доцин В.В. довів, що відносно підозрюваного ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання, поклавши на нього ряд процесуальних обов'язків.

Підозрюваний свою причетність до скоєного правопорушення визнав повністю, не заперечував щодо обрання відносно нього особистого зобов'язання .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого правопорушення на думку слідчого та прокурора повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Необхідність застосування до підозрюваного особистого зобов'язання обґрунтовується наявністю наступних ризиків: можливістю переховуватись від органів досудового розслідування і суду та вчинити інше кримінальне правопорушення в м. Чернівці, де він винаймає квартиру та там працює, та в районах області куди він приїжджає в зв'язку із своєю роботою(розвозить хлібобулочні вироби).

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов'язків.

Особисте зобов'язання полягає в покладенні на нього слідчим суддею обов'язки передбачені ст. 194 КПК України.

Застосовуючи такий запобіжний захід як особисте зобов'язання, суд враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази, що його вчинив підозрюваний ОСОБА_3, також враховує репутацію підозрюваного. Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як особисте зобов'язання забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов'язків під час досудового слідства та в суді.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179. 181, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого Кельменецького РВ УМВС України у Чернівецькій області Доцина В.В. про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, раніше судимого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 такі процесуальні обов'язки:

1) Прибувати в кабінет №12 до старшого слідчого СВ Кельменецького РВ УМВС України в Чернівецькій області Доцина В.В. з періодичністю 2 раз на тиждень по вівторках та п'ятницях з 14:00 до 16:00 години;

2) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання;

Виконання ухвали доручити Кельменецькому РВ УМВС України в Чернівецькій області. Строк дії ухвали - шістдесят днів, тобто до 30 грудня 2013 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя: /підпис/

Копія. З оригіналом згідно: