Категорія:ст.122 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2016 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002147 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька Волинської області, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, проживаючий АДРЕСА_1 , не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_9 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1928 грн. 98 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним і засуджений за те, що він 05 липня 2015 року, близько 23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу Торгово-розважального центру «ПортСіті», що по вул. Сухомлинського, 1 в м. Луцьку, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою умисного протиправного заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 , наніс останньому один удар кулаком лівої руки в область правого ока, спричинивши потерпілому згідно висновку судово-медичної експертизи № 1233 від 16.10.2015 року тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої виличної кістки, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу мозку, синці на нижніх повіках обох очей, субкон`юктивальний крововилив правого очного яблука, які за ступенем тяжкості перелом відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби, струс головного мозку за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки рекомендований термін його лікування становить більше шести діб, решта тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи обставини кримінального провадження і кваліфікацію його дій, вважає, що призначене покарання є надто суворим. Зазначає, що він погодився добровільно відшкодувати шкоду та відшкодував її. Разом з тим, заперечує, що в результаті його дій потерпілому було заподіяно моральну шкоду, оскільки на його думку, під час конфлікту ОСОБА_7 першим наніс йому удар в обличчя, спричинивши легкі тілесні ушкодження, за що був засуджений. Просив вирок суду змінити, призначити йому мінімальне покарання передбачене санкцією ч.1 ст.122 КК України та скасувати вирок в частині стягнення з нього в користь ОСОБА_7 моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в якій вважає вирок суду справедливим і законним. Зазначає, що судом оцінені всі докази, а також перебування ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння і агресії, де він був ініціатором конфлікту. Крім того, враховано його перебування на лікуванні у зв`язку з чим він несе витрати, а отже і правильно встановлений судом розмір щодо відшкодування моральної шкоди.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, міркування обвинуваченого, який подану апеляцію з змінами підтримав та просив задовольнити, думку прокурора, потерпілого та його представника, які подану апеляцію заперечили, просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана апеляція підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_9 у провину і його висновок про доведеність винуватості обвинуваченого у заподіянні ОСОБА_7 умисного тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими в ході судового розгляду, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про суворість призначеного йому покарання є необгрунтованими.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_9 покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесений до середнього ступеню тяжкості, особу винного, який є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину у скоєному визнав повністю, має постійне місце проживання, характеризується позитивно. Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та часткове відшкодування заподіяної шкоди. Врахував суд і те, що потерпілий настоював на суворому покаранні, а тому призначив покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті за якою притягнутий до відповідальності.
Крім цього, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання із встановленням відповідного іспитового строку передбаченого ст.75 КК України та поклав на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
За таких обставин, ОСОБА_9 фактично призначено мінімальне покарання передбачене санкцією статті закону за якою він притягнутий до відповідальності, зважаючи на те, що обвинувачений немає постійного місця роботи, то відповідно йому не може бути призначене покарання у виді виправних робіт.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про те, що обране обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі із встановленням іспитового строку призначено відповідно до вимог ст.65 КК України та у межах санкції частини 1 статті 122 КК України, за якою його засуджено, відповідає тяжкості вчиненого ним злочину, особі винного і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Обвинуваченим в апеляційній скарзі не оспорюється стягнення з нього в користь потерпілого матеріальної шкоди. Суд першої інстанції правильно визначив розмір завданої потерпілому матеріальної шкоди та постановив стягнути в його користь з обвинуваченого визначену суму коштів.
Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Разом з тим, задовольнивши частково цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону.
При вирішенні цивільного позову суд не достатньо врахував обставини вчиненого злочину, кількість та характер нанесених тілесних ушкоджень, які були заподіяні потерпілому в результаті нанесення одного удару кулаком в обличчя. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що мав місце конфлікт між обвинуваченим і потерпілим. Разом з тим, встановлено, що спочатку ОСОБА_9 був нанесений удар кулаком в обличчя ОСОБА_7 . За вчинення вказаних дій, останній був визнаний винним і засуджений за ч.1 ст.125 КК України із стягненням з нього відповідної грошової суми заподіяної моральної шкоди. При цьому удар ОСОБА_9 був нанесений фактично у відповідь. У відповідності до матеріалів кримінального провадження, а також вироку суду першої інстанції відсутні відомості, які б свідчили про ініціювання конфлікту обвинуваченим. Наведене свідчить про обопільний характер дій учасників конфлікту які при цьому обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння. Зважаючи на викладене, а також враховуючи доводи суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів вважає, що потерпілому ОСОБА_7 була заподіяна моральна шкода, однак її розмір, з врахуванням встановлених обставин слід зменшити. А тому вирок в частині вирішення цивільного позову підлягає до зміни і зменшення суми стягнення моральної шкоди із обвинуваченого до 5000 гривень.
На підставі наведеного, і керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_9 в частині кваліфікації дій та призначеного покарання, вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди залишити без змін.
Цей же вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди змінити. Стягнути з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 , визначивши його в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В решіт вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: