Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-268/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2010 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді - Бакланова Р. В.

при секретарi ОСОБА_1

за участю: прокурора - Гладкова В.М.

потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залi суду в м. Лебедині справу про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, військовозобовязаного, не працюючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого.

по ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 5 вересня 2010 об 11 годині, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 на ділянці 275 км. автодороги «Лебедин ОСОБА_6», порушив вимоги п.п. 11.2, 11.3 Правила дорожнього руху України, якими передбачено: п. 11.2 нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини. п.11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного можливий лише для обгону та обїзду перешкоди, або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. Внаслідок порушення вищевказаних правил ОСОБА_5 виїхав на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем який рухався в зустрічному напрямку ВАЗ 21114 державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, не надавши йому переваги в русі. При цьому водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_5, мав технічну можливість попередити зіткнення шляхом дотримання вимог п.п. 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України. Це пояснюється тим що, якби ОСОБА_5 надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21114, який рухався в зустрічному напрямку по зустрічній смузі, та не виїздив на зустрічну смугу то зіткнення не відбулося б. Тому допущенні ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному звязку з виникненням ДТП та наслідками які настали. В результаті зіткнення водій автомобіля ВАЗ 21114, ОСОБА_7, отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Пасажир автомобіля ВАЗ 21114 ОСОБА_2 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечних для життя. Водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження .

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у скоєному визнав повністю, суду пояснивши, що він 5 вересня 2010 року рухався на ділянці автодороги «Лебедин ОСОБА_6» в напрямку с. Синівка, Л.Долинського р-ну, Сумської обл. Проїхавши с. Горки, Лебединського району при повороті виїхав на смугу зустрічного руху на якій їхав автомобіль ВАЗ 21114. Він несвоєчасно відреагував, в результаті чого сталася ДТП. Вину визнає, розкаюється.

Заслухавши пояснення підсудного, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та вважає за необхідне вчиненнi підсудним дії кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер i ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що він вину визнав повністю, позитивну характеристику по місцю проживання.

Враховуючи обставини, що помякшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що підсудний вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати ст.75 КК України та звільнити його від відбуття покарання з випробуванням оскільки його можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Крім того суд вважає за необхідне застосувати до підсудного ОСОБА_5 п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України та покласти на нього обовязок, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації до кримінально виконавчої інспекції.

Крім того суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Також суд вважає за необхідне залишити міру запобіжного заходу ОСОБА_5 підписку про невиїзд.

Також суд вважає за необхідне цивільні позови прокурора в інтересах Лебединської районної державної адміністрації про відшкодування 2035 грн. 35 коп. задовольнити повністю, так як у судовому засіданні було встановлено, що саме така сума була витрачена на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_2 в відділенні спеціалізованої хірургічної допомоги «Лебединська центральна районна лікарня», позовні вимоги ОСОБА_5 визнав повністю, тому позовні вимоги підлягають до задоволення відповідно до ст. 1206 ЦК України.

Також суд вважає за необхідне цивільний позов прокурора в інтересах Сумської обласної державної адміністрації про відшкодування 2246 грн. 67 коп. задовольнити повністю, так як у судовому засіданні було встановлено, що саме така сума була витрачена на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 в нейрохірургічному відділенні, позовні вимоги ОСОБА_5 визнав повністю, тому позовні вимоги підлягають до задоволення відповідно до ст. 1206 ЦК України.

Крім того суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 грн. підлягає задоволенню частково. Судом було також встановлено, що ОСОБА_7 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження, було пошкоджене його майно, проте враховуючи матеріальний стан підсудного те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України на користь ОСОБА_7 кошти на відшкодування моральної шкоди в промірі 15000 гривень. Цивільний позов в частині стягнення матеріальних збитків залишити без розгляду у звязку з подачею ОСОБА_7 заяви про залишення без розгляду позову у цій частині.

Також суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 300 гривень підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що потерпілій спричинені матеріальні збитки на суму 300 грн., а тому зазначена сума підлягає стягненню з підсудного ОСОБА_5 на підставі ст. 22, 1167, 1172 ЦК України. Судом було також встановлено, що ОСОБА_2 в результаті ДТП отримала травму обличчя, тривалий час перебувала на лікування, потрапила в ДТП будучи вагітною, проте враховуючи матеріальний стан підсудного те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 гривень.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області кошти в розмірі 3575 грн. 40 коп., витрачені на проведення транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертиз.

Крім того суд вважає за необхідне: речові докази у справі: ВАЗ-21114 державний номер НОМЕР_2 та автомобіль НОМЕР_1, що знаходиться на зберіганні на спецмайданчику Лебединського МВ УМВС України у Сумській області повернути власникам.

На пiдставi наведеного, керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України i призначити покарання по цьому закону у виді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, застосувавши ст. 75 КК України від відбуття основного покарання звільнити з випробуванням на один рік, а також застосувавши п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5, залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, що мешкає АДРЕСА_1 на відшкодування моральної шкоди 15000 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, що мешкає по вул. 3-я Продольна, 87 в м. Суми на відшкодування матеріальної шкоди 300 гривень та моральної шкоди 30000 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави в особі Лебединської районної державної адміністрації на р/р 0214, ОКПО 23636456 МФО 837013 код бюджетної класифікації 24060300 «Інші надходження» в ГУДКУ в Сумській області кошти в розмірі 2035 гривень 35 копійок витрачені на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_2.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави в особі Сумської обласної державної адміністрації на р/р 0001, код 23632949 МФО 837013 код бюджетної класифікації за доходами 24060300 кошти в розмірі 2246 гривень 67 копійок витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області, на рахунок 0011, банк одержувача ГУДКУ в Сумській області МФО 837013 судові витрати за транспортно-трасологічної та судово-автотехнічної експертиз в розмірі 3575 гривень 40 копійок.

Речові докази у справі: автомобіль НОМЕР_3 та автомобіль НОМЕР_1, що знаходиться на зберіганні на спецмайданчику Лебединського МВ УМВС Укрїни у Сумській області вважати повернутими власникам.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Сумської області протягом 15 дiб з моменту проголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя: Р. В. Бакланов