АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1150/15 Справа № 183/5125/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та накладено арешт у вигляді заборони відчуджувати, використовувати, розпоряджатися будь якій особі нежитловим приміщенням загальною площею 3706,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане судове рішення слідчий суддя вмотивував наявністю у матеріалах кримінального провадження даних, які дають підстави для висновку, що з метою запобігання зникненню, втрати або пошкодження майна накладення арешту на зазначено майно є необхідним.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та відмовити слідчому у задоволені його клопотання.

В обґрунтування своїх вимог диктор підприємства заявник ОСОБА_9 посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм чинного КПК України, оскільки суд помилково та передчасно дійшов до висновку, що на вказане майно необхідно накласти арешт з метою заборони відчуджувати, використовувати, розпоряджатися будь якій особі нежитловим приміщенням загальною площею 3706,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , адже ОСОБА_9 є його власником на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.11.2000 року, зареєстрованого в БТІ 21.12.2000 року за №56-1 та технічним паспортом. До того ж апелянт вказує на недоведеність слідчим у клопотанні жодних правових підстав для накладення арешту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника заявника адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_9 та просила її задовольнити, думку прокурора, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчим СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001113 від 07 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. 11 серпня 2015 року слідчий звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про накладення арешту. Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року клопотання слідчого задоволено.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Колегія суддів вважає, що подане клопотання не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, не викладено обставин та не доведено, чи є підстави вважати, що майно нежитлове приміщення загальною площею 3706,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

На ці підстави також посилався при постановленні ухвали і суд першої інстанції, однак жодних ознак цієї відповідності майна, що підлягає арешту, не зазначив.

Крім того, задовольняючи клопотання про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя не врахував, що слідчим в межах даного кримінального провадження про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України не оголошено підозру та не пред`явлено цивільний позов про відшкодування шкоди.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому з висновками слідчого судді про накладення арешту у вигляді заборони відчуджувати, використовувати, розпоряджатися будь якій особі нежитловим приміщенням загальною площею 3706,0 кв.м., що знаходиться за адресою: вул.Берегового,34-Ш смт Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області колегія суддів погодитись не може. За наявності таких недоліків ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт у вигляді заборони відчуджувати, використовувати, розпоряджатися будь якій особі щодо вказаного майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року про арешт шляхом заборони відчуджувати, використовувати, розпоряджатися будь якій особі нежитловим приміщенням загальною площею 3706,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт у вигляді заборони відчуджувати, використовувати, розпоряджатися будь якій особі нежитловим приміщенням загальною площею 3706,0 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4