Справа № 684/848/15-к
ВИРОК
іменем України
26 листопада 2015 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000160 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -
В С Т А Н О В И В :
10 серпня 2015 року близько 11.15 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території зернотоку, який розташований по АДРЕСА_2 , сів за кермо технічно-справного трактора МТЗ - 82 д.р.н. НОМЕР_1 належного ФГ«Новосинявське» та заднім ходом розпочав рух з метою щеплення з причепом 2 ПТС-4 д.р.н. НОМЕР_2 , при цьому нехтуючи вимогами загальних положень безпеки руху, зазначених у пунктах 1.3, 1.5, 2.3.(б) Правил дорожнього руху України. Продовжуючи рух заднім ходом за кермом трактора МТЗ - 82 до причепа по території вище вказаного зернотоку, ОСОБА_3 , дивлячись назад через праве плече, рухався в умовах обмеженої видимості, оскільки усвідомлював, що не бачить лівої частини зернотоку зі сторони трактора, при цьому знаючи, що там перебувають пішоходи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасниками руху, порушуючи вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не впорався із керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення та наїзд заднім лівим колесом трактора на пішохода ОСОБА_6 , який підійшов до причепа без відома ОСОБА_3 з метою допомогти приєднати його до трактора. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та необережних дій водія ОСОБА_3 пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми черевної порожнини (крововилив передньої поверхні черевної стінки справа, саден передньої поверхні черевної стінки справа, бокової поверхні живота зліва, розривів правої долі печінки з розвитком крововтрати), які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення і перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, а також рани правої гомілки, яка має ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я та садна правої гомілки, яка має ознаки легких тілесних ушкоджень, що не перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю.
Своїми необережними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 10.9 Правил дорожнього руху, зміст яких полягає в тому, що згідно п.1.3. учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цих правил, а також бути взаємно ввічливими; п.1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки; п.2.3. (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 10.9. - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення водієм ОСОБА_3 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме заподіянням смерті потерпілому ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю у висунутому йому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України, дав суду показання, згідно яких підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема показав, що 10 серпня 2015 року близько 11 год. він прийшов на територію зернотоку у с.Нова Синявка для того, щоб отримати зерно на пай, куди також підійшов його батько ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , а також там знаходились були ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_8 підійшов та попросив його батька підігнати трактор МТЗ 82 до причепа, однак він сказав, що молодший та це зробить. Він підійшов до трактора, сів за кермо та завів двигун, а в подальшому розпочав рух заднім ходом до причепа, не звертаючись за допомогою до інших осіб, однак під час руху заднім ходом його нога, яка знаходилась на педалі щеплення, зіскользнула із педалі та трактор шарпнувся назад, після чого він його одразу зупинив, а розвернувшись побачив ОСОБА_9 , який зігнувся та пройшовши пару метрів впав на землю та знепритомнів, тоді зразу підбігли хлопці, однак потерпілий від наїзду колесом трактора помер. Визнає свою провину та у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву із проханням розглянути кримінальне провадження без його участі, матеріальних та моральних претензій не має, від подачі цивільного позову відмовляється, просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.286 КК України, повністю погодився зі всіма доказами, що підтверджують обставини вчинення та його винність у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, фактичні обставини вчинення злочину та наслідки, що настали, особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, кримінальне правопорушення вчинив вперше з необережності, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, 1998 та 2003 років народження, та обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди. Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Водночас з врахуванням наведених пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, які б обтяжували покарання, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, позиції потерпілого, який згідно поданої заяви просить не позбавляти обвинуваченого волі, суд приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки.

Запобіжний захід не обирався, речові докази відсутні. З обвинуваченого на користь держави підлягає до стягнення 294 грн. 62 коп. витрат на залучення експерта.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки 6 (шість) місяців. Згідно п.п. 2-3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки підлягає реальному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 294 грн. 62 коп. витрат на залучення експерта.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуюча ОСОБА_1