Провадження № 1кп/201/647/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0004891 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
10.11.2015 року приблизно о 21-00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи біля «McDonald's», який розташований за адресою: пр. Героїв,1-в у м. Дніпропетровську, на землі помітив предмет, який представляє собою дві дерев`яні палиці перемотані ізоляційною стрічкою синього кольору з`єднані між собою мотузкою білого кольору, зовні схожий на нунчаку. Після цього ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, незаконно придбав вищевказаний предмет, сховавши його за пояс штанів, які були вдягнені на ньому, прикривши верхнім одягом, після чого став пересуватися вулицями м. Дніпропетровська. Внаслідок вищевказаних дій, ОСОБА_3 почав умисно, без передбаченого законом дозволу носити при собі раніше ним придбану холодну зброю.
Однак, 18.11.2015 року в період часу з 12-00 години по 12-30 годину, в приміщенні МВП № 6, який розташований за адресою: пр. Героїв, 94 у м. Дніпропетровську ОСОБА_3 добровільно в присутності двох понятих з-за поясу одягнутих на нього штанів надав працівниками поліції предмет, який згідно висновку експерта № 70/03-58 від 30.11.2015 року є холодною зброєю ударно-дробильної дії та який ОСОБА_3 умисно придбав та носив при собі без передбаченого законом дозволу. Даний предмет виготовлений саморобним способом по типу нунчаку.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, тобто носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст.349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді позбавлення волі та враховуючи, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Речові докази по справі суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речовий доказ саморобну холодну зброю нунчаку, що зберігається в камері схову речових доказів Жовтневого відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1