У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого -cудді

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Косарєва В.І. і
Пошви Б.М.,

за участю прокурора

Сушко Т.М.,

засуджених

ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 30 січня 2007 року кримінальну
справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 на
вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

українця, громадянина України,

раніше судимого - 19 грудня 2001 року за ст. 185 ч. 3

КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі,

звільненого 26 липня 2004 року умовно - достроково

на 1 рік 23 дні, засуджено:

- за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12 КК України на 14
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

– за ст. 187 ч. 4
КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, а на
підставі ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання
- 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,

українця, громадянина України,

раніше судимого:

25 листопада 1999 року за ст. 140 ч. 3 КК України

на 3 роки позбавлення волі;

6 січня 2003 року за ст. 185 ч. 2 КК України

на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, засуджено:

-
за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12 КК України на 15 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна;

-
за ст. 187 ч. 4 КК України на 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна;

-
за ст. 263 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі, а на підставі статті 70
КК України остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання - 15 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_4 - 100000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Згідно
з вироком суду ОСОБА_2 і ОСОБА_1 визнано винними і засуджено за вчинення
умисного вбивства із користі за попередньою змовою групою осіб при розбійному
нападі за таких обставин.

17
травня 2006 року, близько 19 годин 40 хвилин, біля будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 з метою розбійного нападу і убивства із користі за попередньою змовою в
автомобілі “Деу-Ланос”, державний номерний знак ІНФОРМАЦІЯ_3, напали на водія
таксі ОСОБА_5.

При
цьому ОСОБА_2, який знаходився на задньому сидінні автомобіля, схопив водія
лівою рукою за шию і почав душити, а потім діючи за попередньою змовою з
ОСОБА_1ом, дістав заздалегідь схований ніж і з метою убивства завдав ним
декілька ударів потерпілому в груди, від чого останній, внаслідок пошкодження
серця, помер на місці.

ОСОБА_1,
діставши з кишені ОСОБА_5. гроші в сумі 68 грн., разом з ОСОБА_2 з місця злочину втекли.

Крім
того, ОСОБА_2 з травня 2006 року незаконно зберігав обріз мисливської рушниці,
який є вогнепальною зброєю і який був вилучений працівниками міліції 19 травня
2006 року за місцем проживання в будинку
АДРЕСА_2.

На
вирок подані касаційні скарги.

Засуджений
ОСОБА_1, як видно із змісту його касаційної скарги і доповнень до
неї, не згідний з вироком суду, стверджуючи, що участі в розбійному нападі і
убивстві не приймав, попередньої змови на вчинення злочину з ОСОБА_2 не мав, а
показання на досудовому слідстві давав внаслідок застосування недозволених
методів слідства.

Крім
того, посилається на те, що не ознайомлений на досудовому слідстві з
матеріалами справи, а також з протоколом судового засідання

Засуджений
ОСОБА_2, як видно із змісту його
касаційної скарги, посилається на те, що він обмовив себе і ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів внаслідок застосування до нього недозволених методів слідства.

Крім
того, вказує, що його не ознайомили з матеріалами справи і протоколом судового
засідання, чим порушили його право на захист.

В
доповненнях до касаційної скарги ОСОБА_2 просить перекваліфікувати його дії зі
ст. 115 ч. 2 на ст. 121 ч. 2 КК України, а за ч. 1 ст. 263 КК України звільнити від
кримінальної відповідальності у зв'язку з добровільною здачею зброї.

Адвокат
ОСОБА_3 просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити.

Доводи
скарги обґрунтовуються тим, що суд дав невірну оцінку доказам у справі, якими
підтверджено, що ОСОБА_1 участі у вчиненні з ОСОБА_2 злочину не приймав і
зговору на вчинення такого злочину з ним не мав.

Заслухавши
доповідача, засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які підтримали свої касаційні скарги,
думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги
задоволенню не підлягають з таких підстав.

Суд
правильно встановив фактичні обставини вчинених засудженими злочинів.

Висновки
суду ґрунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Доводи
засуджених і адвоката ОСОБА_3 про те, що суд дав невірну оцінку доказам і
неправильно встановив фактичні обставини вчинення злочину безпідставні.

Протягом
всього досудового слідства, - при допитах в якості підозрюваних і обвинувачених
з участю захисників, при відтворенні обставин події з участю понятих, засуджені
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 детально розповіли як ними був вчинений злочин (т. 1, а. с.
47 - 49, 69 - 71, 90, 96, 103 - 108, 109 - 113).

Їх
показання об'єктивно підтверджені даними протоколу огляду місця події,
висновком судово-медичної експертизи трупа потерпілого (т. 1, а. с. 117 - 122,
134 - 138).

Крім
того, вони підтверджені показаннями свідків, які були очевидцями злочину та які затримали ОСОБА_1.

Вказаним
доказам в сукупності з іншими доказами у справі, які детально викладені у
вироку, суд дав належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість
засуджених у вчиненні розбійного нападу і убивстві із користі за попередньою
змовою групою осіб.

Ці
їх злочинні дії вірно кваліфіковані за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12 та ст. 187 ч. 4 КК України.

Доводи
скарг засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про те, що показання на досудовому слідстві
вони давали внаслідок застосування недозволених методів слідства, не знайшли
свого підтвердження у матеріалах справи.

При
проведенні судово-психіатричної експертизи засуджених, вони не заперечували
своїх показань на досудовому слідстві і підтвердили обставини вчинення ними
злочину, які викладені у протоколах їх допиту (т. 1, а. с. 153 - 155, 159 -
161).

Не
підтверджені матеріалами справи доводи засуджених про те, що вони були не
ознайомлені з матеріалами справи, а в подальшому з протоколом судового засідання.

Як
видно із матеріалів справи, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 після закінчення досудового
слідства були ознайомлені з усіма матеріалами справи з участю адвоката, про що
свідчать їх підписи у протоколах (т. 1, а. с. 268, 270). Крім того, вони
ознайомлені повторно з матеріалами справи і з протоколом судового засідання,
про що свідчать їх розписки (т. 2, а. с. 164 - 167).

Не
ґрунтуються на матеріалах справи доводи засудженого ОСОБА_2 про те, що він
добровільно видав обріз мисливської рушниці і тому необґрунтовано засуджений за
ст. 263 ч. 1 КК України.

Як
видно із матеріалів справи, органи міліції мали інформацію про зберігання
ОСОБА_2 вогнепальної зброї і лише після його затримання у підозрі за вчинення розбійного нападу і
умисного вбивства він, при опитувані щодо зброї, дав показання про наявність у
нього обріза мисливської рушниці (т. 1, а. с. 168 - 174).

За
таких обставин вважати, що ОСОБА_2 добровільно здав органам влади зброю,
підстав не має.

Покарання
засудженим призначено відповідно до вимог статті 65 КК України з урахуванням
ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу кожного та обставин, що
пом'якшують і обтяжують покарання.

Цивільний
позов вирішений відповідно до вимог закону.

Порушень
процесуального закону, які могли б вплинути на правильність постановленого
судового рішення не виявлено.

Враховуючи
наведене, керуючись статтями 394 - 396 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційні
скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення,
а вирок Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - без
зміни.

С у д д і:

Кармазін Ю.М. Косарєв
В.І. Пошва Б.М.