Справа №212/3114/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000831 від 27.03.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривий Ріг, громадянин України, українець, освіта середня, перебуває на обліку в центрі зайнятості, не одружений, неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимий, останні рази 26.06.2013 року Центрально-Міським районнім судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч. 2,309 ч.1 70 ч.1 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі, Вироком апеляційного суду зменшення відбуття покарання до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільненого після відбуття покарання 22.02.2014 року; 04.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 р., мешкає та зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за 0000831 від 27.03.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий в тому числі, маючи не погашену та не зняту в установленому законом порядку судимість, в тому числі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, в період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

26 березня 2015 приблизно о 13 годинні 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу власника домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де він виконував ремонтні роботи, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю власника домоволодіння ОСОБА_5 , а так само можливих очевидців, будучи заздалегідь впевненим у таємності своїх дій, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з сараю розташованого у дворі будинку АДРЕСА_2 , новий лічильник води багатоструменевий крильчастий МНК вартістю 1500 гривен, електричну дриль марки НЗ109А вартістю 249 гривен, належні гр. ОСОБА_6 . Після чого, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник обернувши його на свою користь, чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1749 гривен.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України визнав повністю та суду пояснив, що працював у потерпілого та виконував різноманітні будівельні та земляні роботи. Пообідав у потерпілого та вирішив вкрасти лічильник води та електричну дриль, що перебували на подвір`ї в сараї у потерпілого. Викраденні речі продав на ринку за 80 гривень, на вирученні гроші купив пачку цигарок, два курячих стегна, вермішель Мівіна та інші макаронні вироби. Просить суд жорстко не карати, так як хворіє снідом та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді просив не притягати обвинуваченого до кримінальної відповідальності, викраденні речі повернуті, претензій матеріального та морального характеру відсутні, просить суд не позбавляти обвинуваченого волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання є рецидив злочинів.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, на час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувалася загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, погоджуючись з позицією прокурора та потерпілого і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише з ізоляцією його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в виді позбавлення волі в межах санкції статті у мінімальному розмірі.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 04 червня 2014 року за ст.309 ч.2 УК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття назначеного покарання звільнений з випробуванням з випробувальним строком 2 року, здійснив кримінальне правопорушення (злочин) в період випробувального строку, то загальну міру покарання йому потрібно обрати по правилам ст.71 УК України, частково приєднав не відбуте покарання за попереднім вироком до нового призначеного.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини скоєного, думку потерпілого ОСОБА_5 , який просить не позбавляти волі обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у виді позбавлення волі за скоєне кримінальне правопорушення у мінімальному розмірі, приєднав частково на підставі ст.71 ч.1 КК України, к призначеному покаранню на відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 04 червня 2014 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту суд до набрання вироку законної сили залишає без змін.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.2 Кримінального кодексу України у виді 1 (Один) рік позбавлення волі.
На підставі ч.ч.1, 4 ст. 71 КК України до призначеного покарання, частково у виді одного року та одного місяця приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 04 червня 2014 року та остаточно до відбуття ОСОБА_4 визначити Два роки та Один місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дати початку виконання даного вироку.
Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази по кримінальному провадженню: лічильний води багатоструменевий крильчастий МНК, електрична дриль марки НЗ109А ,що переданні на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити власнику ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1