Справа № 464/790/15-к
пр.№ 1-кп/464/90/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.2015 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Село Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого 15.12.2014 р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 125 КК України до 140 годин громадських робіт, покарання відбуте, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.125, ст. 128 КК України,
встановив:
Підсудний ОСОБА_5 31 грудня 2014 р. близько 5.00 год, знаходячись за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, що виник між ним та колишньою дружиною, потерпілою ОСОБА_4 , відштовхнув останню обома руками від себе, від чого ОСОБА_4 впала правою рукою на підлогу, внаслідок чого виник перелом правої променевої кістки та є тілесним ушкодженням середньої тяжкості. Крім цього, підсудний ОСОБА_5 в ході конфлікту завдав потерпілій ОСОБА_4 три удари в ліву ногу, тулуб та руки, чим спричинив останній синці на руках та лівій нозі, що є легким тілесним ушкодженням.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та дав показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Вказав, що дружина та дочка висловлюють до нього безпідставні претензії, в той час, як повинні йому завдячувати, оскільки протягом життя працював для сім`ї. Підтвердив, що під час конфлікту перебував у стані алкогольного сп`яніння. Цивільний позов визнав в частині відшкодування матеріальної шкоди та частково на суму 3000 грн. в частині відшкодування моральної шкоди.

Винуватість ОСОБА_5 підтверджується також показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 .

Зокрема, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями, періодично вчиняє сварки, виражається нецензурною лайкою, застосовує фізичну силу, в зв`язку з чим неодноразово здійснювалися виклики працівників міліції. 31.12.2014 р. близько 5.00 год ОСОБА_5 в черговий раз, будучи у стані алкогольного сп`яніння, спричинив конфлікт, під час якого побив її та від поштовху вона впала та зламала руку. Крім цього, вказала, що ОСОБА_4 постійно погрожує їй вбивством, в тому числі 31.12.2015 р., переслідує її на вулиці, говорить, що її місце на цвинтарі. Під час нанесення тілесних ушкоджень використовує сторонні предмети, такі як палка, ложка. У зв`язку з погрозами звертається до дочки та зятя з метою провести її до зупинки громадського транспорту, або зустріти, коли повертається додому. Такі погрози вважає конкретними та реальними, зважаючи на неодноразові нанесення тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що 31.12.2014 р. її батько ОСОБА_5 в черговий раз побив її матір ОСОБА_4 , яка від падіння зламала руку. Вказала, що батько перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, ствердила, що ОСОБА_5 неодноразово погрожував матері вбивством, у зв`язку з чим матір просить допомоги в неї та її чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом підсудного, потерпілої та свідка ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу підсудного, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.

Кваліфікація дій підсудного за ч.1 ст.125, ст. 128 КК України є правильною, оскільки останній заподіяв потерпілій умисні легкі тілесні ушкодження, а також необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні підсудному ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості злочинів, які є невеликої тяжкості, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та повторно, що є обставинами, що обтяжують покарання, особу підсудного, який має судимість, формально характеризується за місцем проживання, розлучений, не працює, та приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу. При цьому, від покарання, передбаченого ст. 128 КК України, ОСОБА_5 необхідно звільнити, оскільки санкцією вказаної статті передбачені лише такі покарання, які з огляду на його вік, не можуть бути до нього застосовані.

Цивільний позов потерпілої необхідно задовольнити частково із таких підстав.

На підставі ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає серед іншого у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Судом встановлено, що у ході вчинення злочину підсудний ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілій синці на руках та лівій нозі, що є легкими тілесними ушкодженнями, та з необережності умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме перелом правої променевої кістки, який спричинив тривалий розлад правої руки. Після цього, потерпіла втратила працездатність та знаходилася на лікуванні, тривалий час відчувала фізичний біль та страх

Суд приходить до висновку, що дії підсудного спричинили потерпілій моральні страждання через фізичний біль, страх, інші переживання, тимчасову втрату працездатності, та, враховуючи глибину душевних страждань, характер вчинених відповідачем протиправних дій, що призвели до заподіяння шкоди, вимоги розумності та справедливості, та часткове визнання позовних вимог підсудним, суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди частково, а саме на суму 4000 грн.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ст. 128 КК України та призначити покарання:

· за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 850 гривень;

· за ст. 128 КК України у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин, від відбування яких ОСОБА_5 звільнити.

ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2235,61 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000 грн., а всього 6235 (шість тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 61 (шістдесят одну) копійку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1