04 серпня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
головуючого ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
представника служби у справах
неповнолітніх ОСОБА_8
представника уповноваженого підрозділу
органів внутрішніх справ ОСОБА_9
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турівка Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, студента ІІ курсу ДНЗ «Підволочиський професійний ліцей», не депутата, не одруженого, раніше не судимого, жителя с. Турівка Підволочиського району Тернопільської області,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Турівка Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, студента ІІ курсу ДНЗ «Скалатський професійний ліцей», не депутата, не одруженого, раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 26 квітня 2015 року, близько 19:30 год., взявши з собою металеву трубу із загостреним закінченням з однієї сторони, прийшли на необгороджену територію ТОВ Райз М, що знаходиться при виїзді з с.Турівка Підволочиського району Тернопільської області, де з даху господарського приміщення, яке знаходиться поряд із водонапірною баштою, за допомогою заздалегідь заготовленого інструмента, умисно, таємно викрали 50 листків шиферу, вартістю 145 грн. за один лист шиферу, а всього на загальну суму 7250 грн., з якими з місця вчинення злочину зникли, чим завдали ТОВ Райз М шкоди на вказану суму.
Крім того, 28 квітня 2015 року, близько 20:10 год., ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 , взявши з собою металеву трубу із загостреним закінченням з однієї сторони, прийшли на необгороджену територію ТОВ Райз М, що знаходиться при виїзді з с.Турівка Підволочиського району Тернопільської області, де з даху господарського приміщення, яке знаходиться поряд із водонапірною баштою, за допомогою заздалегідь заготовленого інструмента, умисно, таємно викрали 50 листків шиферу, вартістю 145 грн. за один лист шиферу, а всього на загальну суму 7250 грн., з якими з місця вчинення злочину зникли, чим завдали ТОВ Райз М шкоди на вказану суму.
Крім того 30 квітня 2015 року, близько 21:00 год., ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 , взявши з собою металеву трубу із загостреним закінченням з однієї сторони, прийшли на необгороджену територію ТОВ Райз М, що знаходиться при виїзді з с.Турівка Підволочиського району Тернопільської області, де з даху господарського приміщення, яке знаходиться поряд із водонапірною баштою, за допомогою заздалегідь заготовленого інструмента, умисно, таємно викрали 15 листків шиферу, вартістю 145 грн. за один лист шиферу, а всього на загальну суму 2175 грн., з якими з місця вчинення злочину зникли, чим завдали ТОВ Райз М шкоди на вказану суму.
Загальна сума завданих збитків ТОВ Райз М вчиненими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 крадіжками становить 16 675 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 26 квітня 2015 року, близько 19:30 год., він попередньо запропонував вчинити крадіжку шиферу ОСОБА_11 , на що останній погодився. Взявши з собою монтировку, з даху господарського приміщення ТОВ Райз М, що знаходиться при виїзді з с.Турівка Підволочиського району Тернопільської області, викрали 50 листків шиферу, які у подальшому продали громадянину ОСОБА_12 за 500 гривень. Крім того, 28 квітня 2015 року, близько 20:10 год., він знову запропонував ОСОБА_11 вчинити крадіжку шиферу із необгородженої території товариства. З цією метою за допомогою монтировки викрали 50 листків шиферу та продали його ОСОБА_13 за 500 гривень. Крім того, 30 квітня 2015 року, близько 21:00 год. за вказаних вище обставин із цього ж самого товариства, таким же шляхом викрали 15 листків шиферу, які продали громадянці ОСОБА_14 за 50 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду аналогічні, взаємодоповнюючі та об`єктивні покази, показам обвинуваченого ОСОБА_10 . Крім того доповнив, що виручені кошти витратили на власні потреби.
Крім власного визнання вини, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , їх захисники та законний представник повністю погодилися зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують винність обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, згідно обвинувального акту за ч. 2 ст. 185 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченими зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Разом із тим, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що ОСОБА_10 запропонував йому за вигідною для нього ціною придбати листки шиферу в кількості 50 шт. Чітко не може пригадати якого числа, проте у квітня 2015 року він придбав дану кількість шиферу за ціною у 500 гривень. При цьому показав, що йому невідомо було про те, що шифер є викраденим.
Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що ОСОБА_10 запропонував у кінці квітня 2015 року придбати у нього шифер в кількості 50 шт, за що заплатив останньому грошові кошти в розмірі 500 грн. Про те, що шифер є викраденим йому не було відомо.
Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показала, що за пропозицією ОСОБА_10 придбала у нього шифер в кількості 15 листів, один лист з яких був розбитий, за що оплатила останньому грошові кошти в сумі 50 грн.
Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_15 показав, що являється сусідом обвинувачених і перебуває з ними у приязних відносинах. У квітні 2015 року надавав у користування належну йому гужову повозку із кіньми, як пояснив ОСОБА_10 для польових робіт, вивозу сміття. Крім того вказав, що бачив як обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ходили по верху господарського приміщення, звідки був викрадений шифер.
За вказаних обставин, суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в діях, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчинених повторно групою осіб, і повністю погоджується із кваліфікацією органами досудового слідства дій за ч.2 ст.185 КК України.
З письмових даних, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_10 та знаходяться в матеріалах справи, вбачається що він раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання за адресою: с. Турівка, Підволочиського району Тернопільської області та навчання характеризується виключно позитивно. Проживає разом з батьками.
З пояснень даних в судовому засіданні представником служби в справах неповнолітніх Підволочиської РДА та уповноваженого підрозділу органів внутрішніх справ Підволочиського РВ УМВС України у Тернопільській області вбачається, що неповнолітній ОСОБА_10 по місцю проживання та навчання характеризується як тихий та спокійний серед ровесників, негативних вчинків у поведінці учня не помічалось. Потребує підсиленої уваги з боку батьків. До кримінальної чи іншої відповідальності раніше не притягувався, на обліку у відділі у справах неповнолітніх не перебував.
З письмових даних, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_11 вбачається, що він по місцю проживання та навчання характеризується як з позитивної сторони, негативних вчинків у поведінці як учня не помічалось. У лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. До кримінальної чи іншої відповідальності раніше не притягувався, на обліку у відділі у справах неповнолітніх не перебував.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивні характеризуючи дані з місця проживання.
Також, беручи до уваги обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, матеріального становища обвинуваченого, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді арешту із застосуванням ст. 101 КК України, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом із тим відповідно до ст. 105 КПК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру передбачені ч.2 ст. 105 КПК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений ОСОБА_10 є злочином середньої тяжкості.
З паспорту громадянина України ОСОБА_10 серії НОМЕР_1 виданого 28 листопада 2013 року Підволочиським РС УДМС України в Тернопільській області, вбачається що обвинувачений на час вчинення кримінального правопорушення та на час розгляду справи є неповнолітнім.
Таким чином, з урахуванням клопотання законного представника ОСОБА_6 , яка просить застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, щирого розкаяння та бездоганної поведінки обвинуваченого, суд приходить до переконання, що неповнолітній ОСОБА_10 , який вчинив злочин середньої тяжкості, на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, а тому його слід звільнити від призначеного покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, та застосувати відповідно до ст. 105 КК України примусові заходи виховного характеру.
Призначаючи вид примусового заходу виховного характеру стосовно ОСОБА_10 суд також враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним діяння, особу обвинуваченого, умови його проживання та виховання, фактичні обставини справи те, що ОСОБА_10 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, беззаперечно має намір добровільно відшкодувати заподіяні збитки, вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання та по місцю навчання характеризується виключно із позитивної сторони, з урахуванням наведеного, приходить до переконання, що ОСОБА_10 слід призначити примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батькам.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, котрий відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони.
Також, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин що обтяжують покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, думки представника потерпілого та матеріального становища обвинуваченого, суд приходить до переконання, що ОСОБА_11 слід притягнути до кримінальної відповідальності відповідно до санкції статті обвинувачення, що передбачене ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі у найменшому розмірі із застосуванням ст.. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_11 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні, запобіжний заходи обвинуваченим ОСОБА_11 ОСОБА_10 не обиралися.
Речові докази по справі 50 листів шиферу, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_12 повернути законному володільцю ТОВ Райз М.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.. 101 КК України у виді 45 діб арешту.
На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від призначеного судом покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі обвинуваченого під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Турівки Підволочиського району Тернопільської області терміном на 1 рік.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (однорічний) іспитовий строк.
Зобов`язати ОСОБА_11 відповідно до вимог ст.76 КК України в період дії іспитового строку не виїжджати за межі території України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні, запобіжний заходи обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 не обиралися.
Речові докази по справі 50 листів шиферу, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_12 повернути законному володільцю ТОВ Райз М.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.
Головуючий - підпис
Суддя Підволочиського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1