ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 року місто
Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду у складі: головуючого підполковника юстиції РИМАРА Є.П., при секретарі ЛОЗІ К.А., за участю державного обвинувача - військового
прокурора Київського гарнізону полковника юстиції ЛИСОГО М. І., потерпілих ОСОБА_1. та ОСОБА_2.,
захисника-адвоката підсудного - ОСОБА_3., розглянувши кримінальну справу по
обвинуваченню колишнього військовослужбовця військової частини А-0222, капітана

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Бердичеві,
Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого,
з вищою освітою, не
судимого, призваного на військову службу
Бердичівським МВК, Житомирської області
в липні 1997 року, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1в скоєні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 424 КК України, -

Судовим
слідством військовий суд, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня
2007 року, близько 22 години, ОСОБА_4,
являючись командиром ремонтної роти військової частини А-0222, діючи в порушення вимог ст.
ст. 11, 49,
50, 111-112 Статуту внутрішньої
служби та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов'язують військовослужбовців у
відносинах між собою додержуватися правил військової ввічливості, проявляти взаємну повагу та не допускати
негідних вчинків, перевищуючи надані
повноваження, діючи з невірного
розуміння інтересів служби, показуючи
свою удавану перевагу над підлеглими - солдатом ОСОБА_1. та старшим солдатом ОСОБА_2., за незадовільну підготовку до здачі наряду по
роті, застосував щодо останніх
насильство, що виразилось в нанесенні ОСОБА_1 не менше трьох
ударів долонею правої руки по шиї,
одного удару кулаком в область лівого вуха, не менше трьох ударів коліном правої ноги в
область живота, а також у нанесенні
ОСОБА_2 одного удару кулаком лівої руки в область правого ока, не менше трьох ударів рукою по голові зверху
та не менше трьох ударів коліном в область живота, в результаті чого потерпілому ОСОБА_1 було спричинено
синець лівої вушної раковини, синець
лівої завушної скроневої ділянки з переходом на ділянку соскоподібного
відростку, а потерпілому ОСОБА_2 -
синець на нижній повіці та крововилив під кон'юнктиву правого ока, множинні дрібні садна та внутрішньо шкірні
крововиливи на правій передньо - боковій поверхні шиї, садно на передній поверхні живота, що відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень.

Допитаний
у судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаних злочинних дій
визнав повністю і пояснив, що дійсно 16
липня 2007 року, знаходячись під впливом
службового навантаження, внаслідок
сперечання з ним підлеглих ОСОБА_1
та ОСОБА_2, в приміщенні службового
кабінету командира ремонтної роти військової частини А-0222, він застосував при наведених вище обставинах
насильство до потерпілих, які являлися
його підлеглими, бажаючи у такий спосіб
здійснити їхнє виховання. Також підсудний повідомив, що особистих рахунків з потерпілими він не
мав. Більше потерпілим в цей день він ударів не наносив.

Крім
особистого визнання ОСОБА_4, його вина у
скоєному підтверджується зібраними по справі доказами, які підсудний та інші учасники судового
розгляду не оспорюють і підтримують в повному обсязі. За клопотанням
підсудного, яке підтримане іншими
учасниками процесу, судове слідство було
проведене у відповідності з вимогами ч.3 ст.
299 КПК України. При цьому учасникам судового розгляду судом було
роз'яснено, що у цьому випадку вони
будуть позбавлені права оспорювати вищезазначені фактичні обставини справи в
апеляційному порядку.

Таким
чином суд вважає, що пред'явлене ОСОБА_4
звинувачення доведене в повному обсязі.

З
врахуванням викладеного, дії
ОСОБА_4, які виразилися в застосуванні
насильства щодо підлеглих, суд
кваліфікує за ч.2 ст. 424 КК України.

Призначаючи
підсудному ОСОБА_4 покарання, суд бере
до уваги і визнає обставинами, які
значно пом'якшують покарання, повне
визнання провини, щире каяття у
вчиненому, активне сприяння розкриттю
злочину, відсутність до підсудного
претензій з боку потерпілих та прохання останніх суворо не карати ОСОБА_4, обстановку вчинення злочину, а саме те,
що вчиненню злочину сприяла певною мірою негативна поведінка потерпілих
та невірне розуміння інтересів служби підсудним.

Беручи
до уваги вказані обставини, а також
враховуючи особу винного, те, що раніше ні в чому протизаконному замічений
не був, до кримінальної відповідальності
притягається вперше, дав в судовому
засіданні негативну оцінку своїм діям, а
також з урахуванням вищевказаних пом'якшуючих обставин, знаходження на його утриманні малолітньої
дитини, що в сукупності істотно знижує
ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину,
при призначенні йому покарання за ч. 2
ст. 424 КК України, суд вважає необхідним в даному конкретному
випадку застосувати до ОСОБА_4 ст. 69 КК України і призначити за ч.2 ст.
424 КК України покарання, нижче
від найнижчої межі, встановленої в
санкції цієї статті, оскільки саме такий
вид та розмір покарання, на думку
суду, є справедливим а також необхідним
і достатнім для виправлення підсудного.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст.
299, 323, 324, 328, 332 КПК України, військовий суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 424 КК України, на підставі якої, з застосуванням ст. 69
КК України, призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

У
відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4.
від відбування призначеного покарання,
якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового
злочину і виконає покладений на нього обов'язок - повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного
заходу щодо ОСОБА_4. - підписку про невиїзд - скасувати.

Вирок
може бути оскаржений в апеляційному порядку у військовий апеляційний суд
Центрального регіону України через військовий місцевий суд Київського гарнізону
протягом 15 діб з моменту його проголошення,
а засудженим протягом того ж строку,
з моменту вручення йому копії вироку.