справа № 462/6877/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ст. 395 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002956 від 06.09.2014р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не одруженого, безпартійного, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 25.02.2013 року Залізничним районним судом м. Львова за ст. 395 КК України до 2 (двох) місяців арешту, звільнений 25.04.2013 року по відбутті терміну відбування покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення
прокурор ОСОБА_4

сторона захисту
Обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.08.2014 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік із застосуванням наступних обмежень: заборона виходу з квартири по місцю проживання з 22:00 год. до 06:00) год.; з`являтися на реєстрацію в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області чотири рази на місяць; заборона відвідувати місця, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив; заборона виїду за межі м. Львова без дозволу органів внутрішніх справ (Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області).
Проте, починаючи з дня оголошення ухвали, ОСОБА_3 , маючи умисел на ухилення від адміністративного нагляду не з`являвся для реєстрації в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та під час перевірки працівниками міліції, які здійснювали нагляд не перебував за місцем проживання у час який йому було заборонено виходити, а з 22.08.2014 року самовільно, без поважних причин та без повідомлення правоохоронних органів з метою ухилення від адміністративного нагляду залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим умисно порушив систему тимчасових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами внутрішніх справ.
Однак, 05.09.2014 року близько 15 год. 30 хв. по вул. Комарова, 2 у м. Львові ОСОБА_3 у вчиненому був викритий працівниками міліції Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області.
Таким чином, ОСОБА_3 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що був відсутнім за місцем проживання, оскільки, проживав у своєї подруги та не хотів, щоб вона дізналася, про встановлення адміністративного нагляду відносно нього. У вчиненому розкаєються, просить його суворо не карати.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, кваліфіковані вірно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України на думку суду є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину особою повторно.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості (ст. 395 КК України), обставини вчинення злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який осудний, раніше судимий та вважає за необхідне призначити підсудному покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ст. 395 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
Термін відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку 12 листопада 2014 року.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя (підпис)
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1