Справа №333/620/15
провадження 1-кп/333/157/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, має середню технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
16.01.2015 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою потерпілого, запевнивши останнього в поверненні перфоратора «Макіта» НК2400 в корпусі зелено-чорного кольору вартістю 1930 грн. 00 коп. взяв його у начебто тимчасове використання, не маючи достовірного наміру повертати перфоратор законному власнику, після чого, покинувши місце скоєння злочину, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

На підставі ч.1 ст.471 КПК України під час судового розгляду надійшла угода про примирення від 30 січня 2015 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.190 КК України, та призначеного покарання, а саме ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потрепілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду на відповідність до вимог КПК України, правильність кваліфікації злочину за ч.1 ст.190 КК України, який є злочином середньої тяжкості, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права чи свободи сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПУ України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який є злочином невеликої тяжкості, умови угоди не суперечать приписам ч.6 ст.474 КПК України, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Крім цього, суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, та також обвинувачений і потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,373,374,473,474 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 січня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні не обирався.
Речові докази: перфоратор «Макіта» НК2400, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити у користуванні останнього.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1