У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів

Кривенди
О.В., Скотаря А.М.,

з участю: прокурора

Саленка І.В.,

потерпілої

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 21 червня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_2 на судові рішення щодо нього.

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29 грудня 2005
року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця м. Трускавця Львівської області,
громадянина України, раніше не судимого,

засуджено:

- за ч. 3 ст. 185
КК України на шість років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України на сім
років позбавлення волі;

- за ч. 5 ст. 185 КК України на
десять років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 визначено остаточне покарання -
десять років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2006 року вирок
місцевого суду щодо ОСОБА_2 змінено - виключено з його мотивувальної
частини за епізодами вчинення крадіжок
майна ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5.,ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9
кваліфікуючу ознаку - крадіжку, що
завдала значної шкоди потерпілим, а також - посилання на вчинення крадіжок за
попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10. та ОСОБА_11. та зазначено про
вчинення ОСОБА_2. цих злочинів з невстановленими особами.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він протягом 2000-2005 років, як
одноособово так і в групі з невстановленими особами, за обставин, викладених у
вироку, вчинив 20 епізодів крадіжок чужого майна з проникненням у житло, що
завдало потерпілим значної шкоди, шкоди у великих та особливо великих розмірах.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2 посилається на допущені органами досудового слідства істотні порушення вимог кримінально-процесуального
закону, порушення його права на захист, застосування до нього незаконних
методів досудового слідства. Просить скасувати судові
рішення щодо нього, а справу - направити на нове розслідування.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення потерпілої
ОСОБА_1. та міркування прокурора, які просили залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_2 - без зміни, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій ґрунтується на доказах,
зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні,
належно оцінених судом, і є обґрунтованим.

Цей висновок, зокрема, ґрунтується на фактичних даних, встановлених
показаннями ОСОБА_2, який повністю визнав себе винним у вчиненні 15 епізодів
крадіжок, потерпілих, свідків, протоколами огляду місця події та протоколами
відтворення обстановки і обставин події з участю засудженого.

Дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковано
за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 та ч. 5 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги засудженого
про порушення його права на захист, оскільки, як видно з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відмовився від послуг захисника, про що свідчить написана
ним власноруч заява, а ІНФОРМАЦІЯ_3, на його вимогу, був призначений захисник
ОСОБА_12. (т.2 а.с.4, 88).

16 липня 2005 року ОСОБА_2 виявив бажання мати захисника ОСОБА_13, яка того
ж дня була допущена до участі в справі і захищала його на досудовому
слідстві та під час розгляду справи в
суді (т. 3 а.с. 225, 227).

При перевірці справи в касаційному порядку не знайшли свого підтвердження і
доводи касаційної скарги засудженого про застосування до нього незаконних
методів слідства. Як видно з матеріалів справи, ці доводи були предметом
ретельної перевірки судом першої інстанції та апеляційним судом і також не
знайшли свого підтвердження.

Покарання ОСОБА_2, яке призначено йому з дотриманням вимог ст. 65 КК
України, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження
нових злочинів.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які могли перешкодити
суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований
і справедливий вирок, при перевірці справи в касаційному порядку не виявлено.

Апеляційний суд, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2 за апеляцією захисника
ОСОБА_13., дотримався вимог ст. ст. 362, 365, 377 КПК України та обґрунтовано
залишив вирок місцевого суду без зміни.

Таким чином, колегія суддів вважає, що передбачені ч. 1 ст. 398 КПК України
підстави для скасування чи зміни судових рішень щодо ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України, -

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Бориславського міського суду
Львівської області від 29 грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 13 червня 2006 року щодо нього - без зміни.

судді:

Коновалов В.М. Кривенда О.В. Скотарь А.М.