Ухвала

іменем україни

5 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000163, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Коломия, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

за касаційною скаргою прокурора на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, ставить питання про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що вирок апеляційного суду не відповідає вимогам ст. ст. 374, 420 КПК України, оскільки в ньому відсутнє рішення про визнання обвинуваченого винуватим у пред'явленому обвинуваченні, не визначено основне та додаткове покарання по кожному з обвинувачень та за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, що може викликати труднощі при виконанні вироків та у порушення вимог ст. 419 КПК України, задовольняючи апеляцію прокурора частково, апеляційний суд не зазначив підстави з яких апеляцію в іншій частині визнано необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи, викладені у скарзі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 9 вересня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за:

- ч. 1 ст. 368 КК України до штрафу в сумі 17000 грн.;

- ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу в сумі 4250 грн.;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено покарання штраф в сумі 17000 грн.

Грошові кошти, які містять на собі сліди хімічної речовини, яка легко передається на інші об'єкти, а також інші речові докази за постановою від 15 липня 2014 року, які вилучені в обвинуваченого та перебували разом з грошовими коштами, поміченими вказаною речовиною, не можуть бути повернуті в цивільний оборот, на підставі ст. 100 КПК України підлягають знищенню після набрання вироком законної сили.

Вирішені питання про інші речові докази та судові витрати у провадженні.

Апеляційним судом Івано-Франківської області вирок суду першої інстанції скасовано в частині не призначення додаткового покарання та знищення грошей і постановлено свій вирок від 20 листопада 2014 року, яким ОСОБА_1 призначено додаткове покарання за:

- ч. 1 ст. 368 КК України - 3 роки позбавлення права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності зі спеціальною конфіскацією;

- ч. 1 ст. 366 КК України - 2 роки позбавлення права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено додаткове покарання - 3 роки позбавлення права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності зі спеціальною конфіскацією.

Грошові кошти, які містять на собі сліди хімічної речовини, яка легко передається на інші об'єкти, а також інші речові докази за постановою від 15 липня 2014 року, які вилучені в обвинуваченого та перебували разом з грошовими коштами, поміченими вказаною речовиною, на підставі ст. 100 КПК України - конфісковано.

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що будучи службовою особою, діючи умисно з корисливих мотивів, маючи на меті одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, а також те, що згідно Інструкції з обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного комітету лісового господарства України, затвердженої наказом № 205 Держкомлісгоспу України від 19.12.2003 р. він не має права самостійно продавати лісову продукцію покупцеві і такий продаж відбувається через касу лісництва на підставі накладної, повідомив ОСОБА_2 про те, що сам зможе відпустити йому лісопродукцію в обмін на одержання неправомірної вигоди в сумі 7000 гривень, на що останній погодився.

05.07.2014 року ОСОБА_1, будучи службовою особою, умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи всупереч інтересам служби, з використанням свого службового становища, перебуваючи в с. Троїця Снятинського району на території лісу Снятинського спеціалізованого агролісництва зобов'язав лісника ОСОБА_3, який не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_1, скласти товаротранспортні накладні на відпуск лісоматеріалів у яких вказати неправдиві відомості про відпуск деревини, а саме: «Дуб пиловник» 3 м3 ціною 1800 гривень, дрова 14 м3 на загальну суму 2100 гривень, які ОСОБА_1 підписав та скріпив печаткою підприємства.

Цього ж дня, близько 12 год. 20 хв., лісничий ОСОБА_1 в приміщенні магазину «Все для Вас», отримав від ОСОБА_2 неправомірну вигоду в сумі 6000 гривень за сприяння у вивезенні з території лісу деревини на загальну суму 7694,4 гривень.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються прізвище, ім'я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред'явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

При складанні вироку апеляційним судом ці вимоги кримінального процесуального закону не дотримані.

Висновок суду про призначене покарання повинен бути вмотивованим і сформульований так, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, скасовуючи вирок районного суду щодо ОСОБА_1 через не призначення додаткового покарання і вирішення питання про речові докази та постановляючи свій вирок, апеляційний суд не визначив основне та додаткове покарання по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, не визначив остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, як про це обґрунтовано зазначено у касаційній скарзі прокурора.

Таке рішення апеляційного суду не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому його не можна вважати законним та обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, вирок апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене в даній ухвалі та постановити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6