Справа № 401/3468/13-к
№ 1-кп/401/45/15р.

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 від 11.01.2013 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, не одружений, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 23.09.2002 року Крюківським районним судом м.Кременчук Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 2) 27.10.2003 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років 1-го місяця позбавлення волі, звільнений 13.12.2005 року Бережанським районним судом умовно-достроково з не відбутим строком 10 місяців 20 днів; 3) 02.08.2006 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 до 5-ти років позбавлення волі, звільнений 30.03.2011 року по відбуттю строку покарання; 4) 28.09.2011 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України до арешту строком на 4 місяці, звільнений 28.01.2012 року по відбуттю строку покарання;

- за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, скоєне повторно, поєднане із проникненням у сховище та спричинив потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

02.03.2013 року близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 зі сторони городу зайшов до двору вказаного домоволодіння, де через незачинені вхідні двері незаконно проник до приміщення погребу, звідки таємно повторно викрав: скляну банку, ємністю 1л з вмістом домашнього смальцю, вартістю 7 гривень; скляну банку, ємністю 0,5 л з вмістом домашнього смальцю, вартістю 3.50 гривень; 30 скляних банок, ємністю 0.5 л з вмістом домашнього м`яса курки, вартістю 10 гривень за одну банку; 46 кілограмів картоплі, вартістю 4 гривні за один кілограм; 13 кілограмів цибулі, вартістю 2.50 гривні за один кілограм.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії охоплені єдиним умислом на таємне повторне викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_4 незаконно проник до приміщення літньої кухні цього ж домоволодіння, звідки таємно повторно викрав: 4 упаковки гречки, вагою 0.8 кг кожна, вартістю 7 гривень за одну упаковку; 2 упаковки рису довгого, вагою 1 кг кожна, вартістю 10 гривень за одну упаковку; упаковку цукру, вагою 5 кг, вартістю 6.50 гривень за один кілограм; дві алюмінієві сковорідки, вартістю з врахуванням зносу 30 гривень за одну сковорідку; алюмінієву миску, ємністю 5 л, вартістю з врахуванням зносу 70 гривень; алюмінієву електричну вафельницю, вартістю з врахуванням зносу 80 гривень; глибинний колодязний електронасос "Ручеек", вартістю з врахуванням зносу 240 гривень; набір ключів ріжкових в кількості 10 штук, вартістю з врахуванням зносу 80 гривень; 6 метрів кабелю багатожильного в подвійній ізоляції, площею січення 1,5 мм, вартістю з врахуванням зносу 10 гривень за один погонний метр; всього майна на суму 1237 гривень 50 копійок.

Викравши у такий спосіб чуже майно, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1237, 50 грн.

Крім того 03.04.2013 року, близько 02:00 години ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_8 , знаходились у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 , де на ґрунті особистих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 умисно наніс два удари ножем, який підібрав у дворі, в ліву сторону нижньої частини тулуба ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих колото-різаних ран живота зліва з пошкодженням петель тонкого кишківника, великого сальника з незначною внутрішньою кровотечею, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю та суду повідомив, що в березні 2013 року з метою вчинення крадіжки через город зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , де через незачинені двері проник в підвал, звідки викрав продукти харчування, після чого через двері проник в літню кухню звідки викрав вироби з металу. Викрадене переніс до родича ОСОБА_9 , який наступного ранку допоміг продати вироби з металу.

Інших крадіжок чужого майна він не вчиняв, під час досудового розслідування він себе обмовив щодо вчинення ще декількох крадіжок чужого майна, оскільки його умовили працівники міліції. Свідкам по справі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в 2012-2013 роках продавав розібрані речі з металу, які брав у своєму дворі, в тому числі запасні частини від двигуна, насоса та раму від велосипеду.

Вину в умисному спричиненні ОСОБА_8 ножового поранення визнав частково та суду повідомив, що 02.04.2013 року близько 20.00 години прийшов в гості до своєї сестри ОСОБА_9 , де разом з її співмешканцем ОСОБА_13 та знайомою ОСОБА_14 вживали алкоголь. Після чого, до них прийшов ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та який вийшов зі ОСОБА_14 на вулицю, де спілкувались деякий час. Під час спілкування ОСОБА_8 почав ображати ОСОБА_9 , в зв`язку з чим, він допоміг ОСОБА_13 вигнати ОСОБА_8 з двору, при цьому ОСОБА_14 пішла за ОСОБА_15 . Через деякий час, вже 03.04.2013 року ОСОБА_13 зателефонувала ОСОБА_14 , яка повідомила, що ОСОБА_8 збирається прийти із братами розібратись із ним., тому він залишився у ОСОБА_13 . В подальшому прибігла ОСОБА_14 , яка забігла в дім і залишалась в середині, а у двір зайшли ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . ОСОБА_18 відразу почав бити ОСОБА_13 , а ОСОБА_8 та ОСОБА_16 почали бити ОСОБА_19 . При цьому ОСОБА_16 удари наносив дерев`яною палицею. В якийсь момент, ОСОБА_20 перестав бити ОСОБА_13 і приєднався до його побиття. Він схватив ножа, який лежав на порозі і почав ним розмахувати та попереджав, що буде захищатися, після чого почув крик ОСОБА_21 , який відійшов в сторону. В результаті його побиття йому зламали руку. ОСОБА_8 викликали швидку. Вважає, що тілесні ушкодження ОСОБА_22 він спричинив під час самозахисту від протиправних дій ОСОБА_21 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які могли його вбити.

Крім визнання вини обвинуваченим по епізоду вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_6 та часткового визнання вини по епізоду умисного спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, вина обвинуваченого у вчинені встановлених судом злочинів підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами.

По епізоду вчиненя крадіжки у потерпілої ОСОБА_6 .
Протокол огляду місця події від 02.03.2013 року, з якого вбачається, що місцем огляду є домоволодіння АДРЕСА_1 .(т. 1 а.с.111-120)

Висновок експерта з оцінки майна від 23.05.2013 року, відповідно до якого підтверджується вартість викрадених з домоволодіння ОСОБА_6 продуктів харчування, кухонного посуду, ріжкових ключів та електричного кабелю. (т. 1 а.с.136)

Протокол огляду місця події від 02.03.2013 року, відповідно до якого місцем огляду є домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_25 . Під час огляду було виявлено та вилучено: 4 упаковки крупи гречки, дві упаковки крупи рису, 1 літрова банка зі смальцем домашнім, 1 банка, ємкістю 0,5 літри зі смальцем домашнім, електронасос «Ручеек», 1 мішок цукру, мішок цибулі, мішок картоплі, фрагменти виробів з металу. (т.1 а.с. 125-126) Вказані речі визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 (т.1 а.с. 127, 128)

Свідок ОСОБА_11 суду засвідчила, що в 2013 році ОСОБА_4 приносив їй для продажу вироби з металу, як потім стало відомо, що цей метал він викрав у ОСОБА_6 . Також, ОСОБА_4 неодноразово приносив інші речі з металу (частини речей) в тому числі раму від велосипеду, чавунні плити, як він їй повідомляв, то це були речі з його двору.

По епізоду умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 вина обвинуваченого повністю доведена наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що між ним та ОСОБА_4 давні неприязні стосунки. У вечірній час 02.04.2013 року він прийшов в гості до ОСОБА_13 поспілкуватись, в домоволодіння також знаходились співмешканка ОСОБА_13 - Єгорова, ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , він деякий час поспілкувався із ОСОБА_14 , потім між ним і ОСОБА_19 виникла словесна сварка, тому він разом із ОСОБА_26 , який не втручався у його спілкування, пішли до ОСОБА_26 додому, за ними також відразу прийшла ОСОБА_14 . Під час відпочинку у ОСОБА_26 , йому зателефонував ОСОБА_13 і запросив прийти поспілкуватись. Вночі вони разом із ОСОБА_26 та ОСОБА_14 пішли до Мошарна. При цьому, ОСОБА_14 побігла вперед. Він зайшов на подвір`я ОСОБА_13 , де було темно, біля порогу на присядках сидів ОСОБА_19 і ОСОБА_13 , більше у дворі ні кого не було. Оскільки у дворі було темно, він посвітив фонариком, в цей момент ОСОБА_19 підскочив і відразу наніс декілька ударів в йому в живіт, він відчув різкий біль і вибіг з двору, де зателефонував брату ОСОБА_27 та повідомив, що ОСОБА_19 наніс йому ножове поранення, що відбувалось у дворі ОСОБА_13 після цього він не бачив. Зі слів брата ОСОБА_24 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 побили ОСОБА_19 у дворі ОСОБА_13 за те, що він наніс йому ножове поранення.

Свідок ОСОБА_28 , який приходиться двоюрідним братом ОСОБА_8 суду засвідчив, що 03.04.2013 року вночі йому зателефонував ОСОБА_8 і повідомив, що до нього чіпляється ОСОБА_19 , який знаходиться у дворі Мошаріна, тому він разом із ОСОБА_16 побігли до двору ОСОБА_13 , де побачили, що ОСОБА_8 вийшов з двору і впав біля хвіртки. Він викликав швидку та міліцію, а сам забіг у двір ОСОБА_13 , де почав бити кулаками рук ОСОБА_19 , в свою чергу ОСОБА_16 дерев`яною палицею також бив ОСОБА_19 . До нього підбіг ОСОБА_13 і відтягнув від ОСОБА_19 . На скільки сильно вони побіли ОСОБА_19 йому не відомо, але били вони його вже після нанесених ножових порань ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_7 суду засвідчив, що 02.04.2013 року в вечірній час до нього прийшов ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, після того як ОСОБА_29 образив його співмешканку ОСОБА_9 вони із ОСОБА_19 вигнали ОСОБА_15 з двору. Відразу за ним пішла ОСОБА_14 , яка через деякий час, вночі, зателефонувала і повідомила, що ОСОБА_8 разом із братами йде бити ОСОБА_19 , на що ОСОБА_19 сказав, що з ними розбереться. Відразу після дзвінка прибігла ОСОБА_14 , яка зайшла у будинок, а у двір прийшли ОСОБА_18 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . До нього підійшов ОСОБА_20 та почав бити, а ОСОБА_29 підійшов до ОСОБА_19 і вони також почали битись, що саме відбувалось між ОСОБА_29 та ОСОБА_19 він не бачив, лише почув крик ОСОБА_21 , після чого від нього відбіг ОСОБА_18 та почав наносити удари ОСОБА_19 , до нього підбіг ОСОБА_31 із палицею та теж почав бити ОСОБА_19 . ОСОБА_29 в цей момент лежав біля будинку і тримався за живіт. Під час побиття ОСОБА_32 . та ОСОБА_17 . Каплуну зламали руку, але це було вже після нанесення ОСОБА_4 . ОСОБА_33 ножового поранення.

Свідок ОСОБА_34 , яка ОСОБА_4 приходиться двоюрідною сестрою суду засвідчила, що 02.04.2013 року вона разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_14 відпочивали у неї вдома. В вечірній час прийшов ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння та хотів поспілкуватись із ОСОБА_14 , яка в свою чергу не хотіла до нього виходити. У дворі між ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_13 виник якийсь словесний конфлікт, тому ОСОБА_15 пішов, за ним відразу пішла ОСОБА_14 . Через деякий час вночі прибігла ОСОБА_14 і повідомила, що ОСОБА_29 йде бити ОСОБА_19 разом із братами ОСОБА_20 та ОСОБА_30 . Вона вийшла на поріг та побачила, що у дворі знаходяться ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_29 та ОСОБА_26 , після чого зайшла в будинок і обставини, які відбувались у дворі не бачила, разом з нею в будинку знаходилась ОСОБА_14 . Після того, як увімкнула світло у дворі побачила, як ОСОБА_20 б`є кулаками ОСОБА_19 , а ОСОБА_13 відтягнув Шевченка від нього.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні пояснила, що 02.04.2013 року знаходилась в гостях у ОСОБА_9 , де також знаходились сама ОСОБА_9 її співмешканець ОСОБА_13 та брат ОСОБА_36 . У вечірній час до будинку прийшов ОСОБА_29 , який хотів з нею поспілкуватись. Під час спілкування ОСОБА_29 почав ображати ОСОБА_9 , в зв`язку чим між ним та ОСОБА_19 виникла словесна сварка, після чого, ОСОБА_21 вигнали з двору. Вона пішла за ОСОБА_37 до ОСОБА_38 , де вони вживали горілку. Під час відпочинку чула, як ОСОБА_29 зателефонував ОСОБА_39 та просив допомогти розібратись із ОСОБА_19 . Після чого вже вночі вона побігла до ОСОБА_13 , щоб попередити ОСОБА_19 . Мошарін разом із ОСОБА_19 сиділи на порозі будинку, а вона зайшла в будинок до ОСОБА_9 , світло у дворі було вимкнено. Після того, як вона вийшла з будинку, побачила, що ОСОБА_18 разом із ОСОБА_40 . б`ють ОСОБА_19 , при цьому у ОСОБА_41 була палиця. Мошарін відтягнув Шевченка від ОСОБА_19 , а вона допомогла ОСОБА_19 підвестись та обробила рани, ОСОБА_19 повідомив, що у нього зламана рука.

Свідок ОСОБА_42 суду засвідчив, що 03.04.2013 року під час відпочинку у нього вдома, ОСОБА_29 запропонував піти з ним до ОСОБА_13 , на що він та ОСОБА_14 погодились. Шліпова побігла вперед, а він не доходячи до подвір`я ОСОБА_13 зупинився, оскільки спілкувався по телефону, таким чином у двір ОСОБА_29 зайшов сам. Через деякий час він побачив, як ОСОБА_29 вибіг з двору ОСОБА_13 і впав біля хвіртки. Відразу до подвір`я з вулиці підбіг ОСОБА_24 та ОСОБА_40 ., які викликали швидку і міліцію. Через відчинену хвіртку він бачив, що у дворі на порозі будинку стояли ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . Після чого він пішов додому, що далі відбувалось на подвір`ї він не бачив, зі слів ОСОБА_24 знає, що останній разом із ОСОБА_40 . побили ОСОБА_19 за те, що він порізав ОСОБА_43 .

Судом також безпосередньо досліджені письмові докази здобуті під час досудового розслідування з яких вбачається наступне.

Із протоколу огляду місця події від 04.04.2013 року вбачається, що в реанімаційній палаті Онуфріївської ЦРЛ виявлено та вилучено чоловічу сорочку та футболку з прорізаними отворами в передній частині з плямами бурого кольору. (т.1 а.с.207-208)

Висновок судово-медичної експертизи №116 від 24.05.2013 року підтверджує, що ОСОБА_8 були спричинені дві проникаючих колото-різаних рани живота зліва з пошкодженням петель тонкого кишківника, великого сальника з незначною внутрішньою кровотечею, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення тяжкі тілесні ушкодження. Вказані тілесні ушкодження біли спричинені колото-ріжучим предметом, яким міг бути ніж, при обставинах та строк указаний в постанові про призначення експертизи, за обставин викладених в обох протоколах допитів (потерпілого ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_4 ). (т.1 а.с.225)

Із висновків експерта №397 та №396 від 29 квітня 2013 року вбачається, що на одязі, вилученому у ОСОБА_4 , виявлені сліди крові людини але встановити групову належність цієї крові не можливо через забрудненість одягу. Кров на футболці та сорочці ОСОБА_8 може належати йому самому, проте домішки крові ОСОБА_4 в цих плямах виключити не можливо(т.2 а.с.234-236, 238-240).

Всі вище перелічені судом докази у своїй сукупності виключають будь які сумніви як щодо подій інкримінованих обвинуваченому злочинів, так і доведеності його вини у вчиненні встановлених судом злочинів виходячи з наступного.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на те, що ножові поранення він спричинив потерпілому ОСОБА_8 під час захисту від протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_24 та ОСОБА_16 (ч.5 ст. 36 КК України) повністю спростовані описаними вище показаннями потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_26 , відповідно до яких із достовірністю встановлено, що свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_40 . нанесли тілесні ушкодження обвинуваченому ОСОБА_4 вже після того, як побачили, що ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 ножові поранення. Таким чином вбачається, що на момент нанесення ОСОБА_4 ударів ножем ОСОБА_8 життю та здоров`ю ОСОБА_4 взагалі ні чого не загрожувало.

З огляду на викладене, суд вважає, що в ситуації що склалась, в діях ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_8 відсутні ознаки необхідної оборони, або її перевищення, оскільки відсутнє суспільно небезпечне посягання на життя та здоров`я ОСОБА_4 , в тому числі напад озброєної особи або групи осіб.

В зв`язку з чим, показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєних злочин.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні встановлених судом злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 121 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 також оголошено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло та сховище, а саме:

20.03.2012 року таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_44 на загальну суму 350 грн. з приміщення будинку АДРЕСА_1 ;

В першій декаді жовтня 2012 року близько 02.00 години викрадення майна потерпілої ОСОБА_45 на загальну суму 720 грн. з території домоволодіння АДРЕСА_1 ;

В середині жовтня 2012 року викрадення майна потерпілої ОСОБА_46 на загальну суму 620 грн. та вдруге на загальну суму 165 грн. з домоволодіння АДРЕСА_1 ;

26.11.2012 року викрадення майна потерпілої ОСОБА_47 на загальну суму 560 грн. з домоволодіння АДРЕСА_2 ;

19.12.2012 року викрадення майна потерпілої ОСОБА_48 на загальну суму 830 грн. з домоволодіння АДРЕСА_1 ;

02.01.2013 року викрадення майна потерпілої ОСОБА_48 на загальну суму 4455 грн. з домоволодіння АДРЕСА_1 ;

05.01.2013 року викрадення майна потерпілої ОСОБА_48 на загальну суму 800 грн. з домоволодіння АДРЕСА_1 ;

24.02.2013 року викрадення майна потерпілої ОСОБА_49 на загальну суму 2985 грн. з домоволодіння АДРЕСА_3 ;

На початку березня 2013 року викрадення майна потерпілого ОСОБА_50 на загальну суму 600 грн. з домоволодіння АДРЕСА_1 ;

В середині березня 2013 року викрадення майна потерпілого ОСОБА_51 на загальну суму 280 грн. з домоволодіння АДРЕСА_1 .

Вказані дії кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна скоєного повторно, поєднаного з проникненням у житло та сховище.

Стороною обвинувачення як доказами вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних злочинів надано показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які в судовому засіданні повідомили, що в 2012-2013 роках ОСОБА_4 приносив для продажу різні частини від виробів з металу, в тому числі мотор, моток міді, насос в неробочому стані, при цьому ОСОБА_4 запевняв, що вказані речі є його особистими. Інших будь-яких належних та допустимих доказів вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення майна потерпілих: ОСОБА_44 (20.03.2012 року), ОСОБА_45 ( в жовтні 2012 року), ОСОБА_46 (в середині жовтня 2012 року), ОСОБА_47 (26.11.2012 року), ОСОБА_48 (19.11.2012 року 02.01.2012 року, 05.01.2012 року), ОСОБА_49 (24.02.2013 року); ОСОБА_50 (на початку березня 2013 року), ОСОБА_51 ( в середині березня 2013 року), суду не надано. На думку суду, показань свідків щодо продажу ОСОБА_19 їм виробів з металу, які в подальшому не вилучались і впізнання вказаних речей потерпілими не проводилось, є недостатнім для визнання особи винуватою у вчиненні злочину.

Згідно вимог ч.ч. 2, 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Враховуючи всі вищевказані докази, суд вважає їх недостатніми для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні таємного викрадення майна потерпілих: ОСОБА_44 (20.03.2012 року), ОСОБА_45 ( в жовтні 2012 року), ОСОБА_52 (в середині жовтня 2012 року), ОСОБА_47 (26.11.2012 року), ОСОБА_48 (19.11.2012 року 02.01.2012 року, 05.01.2012 року), ОСОБА_49 (24.02.2013 року); ОСОБА_50 (на початку березня 2013 року), ОСОБА_51 ( в середині березня 2013 року).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Частиною 1 статті 373 КПК України передбачено ухвалення виправдувального вироку у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно виправдати по епізодах таємного викрадення майна потерпілих: ОСОБА_44 (20.03.2012 року), ОСОБА_45 ( в жовтні 2012 року), ОСОБА_46 (в середині жовтня 2012 року), ОСОБА_47 (26.11.2012 року), ОСОБА_48 (19.11.2012 року 02.01.2012 року, 05.01.2012 року), ОСОБА_49 (24.02.2013 року); ОСОБА_50 (на початку березня 2013 року), ОСОБА_51 ( в середині березня 2013 року), дії якого кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України в зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушенні вчинено обвинуваченим.

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши в сукупності та взаємозв`язку кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає їх достатніми для визнання ОСОБА_4 винуватими у вчиненні встановлених судом злочинів за ч.1 ст. 121 КК України за ознаками спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, скоєного повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченим вчинено умисні тяжкі злочини.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше неодноразово судимий; не працює, має постійне місце проживання де характеризується, негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений. (т.2 а.с.183-206)

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненні таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_53 .

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням особи винного ОСОБА_4 , керуючись вимогами ст. 65 КК України, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на певний строк. Остаточне покарання суд визначає керуючись правилами ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

У кримінальному провадженні матір`ю потерпілого ОСОБА_8 , який на час скоєння відносно нього злочину був неповнолітнім - ОСОБА_54 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 спричиненої майнової шкоди в сумі 1200 грн., яка пов`язана із затратами на лікування ОСОБА_8 . Виходячи з вимог ст. 1206 ЦК України, заявлений позов підлягає задоволенню та з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_55 1200 грн. спричиненої майнової шкоди.

Під час досудового розслідування потерпілими ОСОБА_49 , ОСОБА_6 , ОСОБА_45 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_44 , ОСОБА_47 , ОСОБА_50 , ОСОБА_48 були заявлені цивільні позови про стягнення з обвинуваченого спричиненої злочином майнової шкоди. Разом з тим, в ході судового розгляду від вказаних потерпілих надійшли письмові заяви про відмову від раніше поданих цивільних позовів, які прийняті судом.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 368, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим:

за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі

за ч.1 ст. 121 КК України, на підставі якої призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Керуючись ч.1 ст. 70 КК України, шляхом менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з 03.04.2013 року, зарахувавши в строк покарання вказаний період перебування ОСОБА_4 під вартою.

ОСОБА_4 по епізодах вчинення злочинів передбачених ч.3 ст. 185 КК України (викрадення майна потерпілих: ОСОБА_44 (20.03.2012 року), ОСОБА_45 ( в жовтні 2012 року), ОСОБА_46 (в середині жовтня 2012 року), ОСОБА_47 (26.11.2012 року), ОСОБА_48 (19.11.2012 року 02.01.2012 року, 05.01.2012 року), ОСОБА_49 (24.02.2013 року); ОСОБА_50 (на початку березня 2013 року), ОСОБА_51 ( в середині березня 2013 року) виправдати, в зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 .

Кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України (викрадення майна потерпілих: ОСОБА_44 (20.03.2012 року), ОСОБА_45 ( в жовтні 2012 року), ОСОБА_46 (в середині жовтня 2012 року), ОСОБА_47 (26.11.2012 року), ОСОБА_48 (19.11.2012 року 02.01.2012 року, 05.01.2012 року), ОСОБА_49 (24.02.2013 року); ОСОБА_50 (на початку березня 2013 року), ОСОБА_51 ( в середині березня 2013 року) закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_58 1200 (одна тисяча двісті) гривень у відшкодування майнової шкоди.

Ревові докази: 4 упаковки крупи гречки, дві упаковки крупи рису, 1 літрова банка зі смальцем домашнім, 1 банка, ємкістю 0,5 літри зі смальцем домашнім, електронасос «Ручеек», 1 мішок цукру, мішок цибулі, мішок картоплі, фрагменти виробів з металу, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 (т.1 а.с. 127, 128) залишити останній як законному володільцю.

На час апеляційного оскарження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1

23.02.2015