Провадження № 1-кп/344/150/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 04.07.2012 року Івано-Франківським міським судом за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.389 КК України, із застосуванням ст.ст.69, 70 до 1 року 3 місяців позбавлення волі, постановою Коломийського міськрайонного суду від 19.06.2013 року звільненого умовно-достроково від невідбутого покарання на строк 4 місяці 6 днів, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.300, ч.2 ст.301 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив зберігання з метою збуту та збут відеопродукції порнографічного характеру, а також відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості.

Злочини вчинено за наступних обставин.

21.10.2014 року, близько 13:00 год., ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою власного збагачення, прийшов в двір житлового будинку АДРЕСА_2 , де на лавці розмістив 102 диски для лазерних систем зчитування з метою їхнього подальшого продажу, серед яких знаходились вісімнадцять дисків для лазерних систем зчитування, на яких згідно висновку експерта №09/04-163 від 03.11.2014 року містяться відеозаписи, які мають ознаки порнографічного характеру та п`ять дисків для лазерних систем зчитування, на яких згідно висновку експерта № 249 від 13.11.2014 року містяться аудіовізуальні твори з інформацією, яка пропагує культ насильства та жорстокості.

21.10.2014 року, близько 14:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи в дворі житлового будинку АДРЕСА_2 продав ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 30 гривень два диски для лазерних систем зчитування, на одному із яких згідно висновку експерта № 09/04-164 від 04.11.2014 року містяться відеозаписи, які мають ознаки порнографічного характеру, а на іншому, згідно висновку експерта № 248 від 12.11.2014 року міститься аудіовізуальний твір під назвою «Пила.vob», що містить сцени насильства та жорстокості.

Справа надійшла до суду з угодою укладеною під час досудового розслідування між старшим прокурором прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості від 23 грудня 2014 року, згідно з умовами якої прокурор та підозрюваний дійшли згоди, що злочини підозрюваним було вчинено саме при викладених вище обставинах, підозрюваний беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочинів.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії підозрюваного слід кваліфікувати за ч.2 ст.300 та ч.2 ст.301 КК України та узгодили покарання: за ч.2 ст.300 КК України штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень з конфіскацією відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості; за ч.2 ст.301 КК України штраф в розмірі 110 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1870 гривень з конфіскацією порнографічної відеопродукції; на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначили остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу в розмірі 110 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1870 гривень з конфіскацією відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості та порнографічної відеопродукції. Обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вказаних злочинах визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2014 року просив затвердити.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання винуватості та укладенні відповідної угоди немає і це не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок. А також враховує наступне.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам, та виходячи з положень статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з якими погоджується обвинувачений ОСОБА_4 , є обґрунтованими і свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджуються доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.2 ст.300 КК України, як зберігання з метою збуту та збут відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості, за ч.2 ст.301 КК України, як зберігання з метою збуту та збут відеопродукції порнографічного характеру. Кваліфікація діянь ОСОБА_4 є правильною оскільки вона ґрунтується на зазначених вище обставинах вчинення злочинів і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених злочинів, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчинених злочинів. Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочинів. Що відповідає як закону так і фактичним даним кримінального провадження.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних злочинів, по місцю проживання характеризується позитивно, не працює, перебуває на обліках в Івано-Франківській ОПНЛ №3 з 24.02.2006 року з діагнозом Уточнені психічні розлади внаслідок органічної церебральної недостатності з помірно вираженою зміною особистості по збудливому типу з легким зниженням пам`яті та інтелекту, та в Івано-Франківському ОНД з 20.03.2009 року з діагнозом Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, стан абсистенції неускладнений, однак згідно висновку судово-психіатричного експерта №398 від 17.12.2014 року ОСОБА_4 страждає РПП внаслідок вживання наркотичних речовин (опіоїдів, амфетамінів, канабісу), синдром залежності; на період часу, що відносить до інкримінованих йому дій та на даний час перебуває в стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Визначаючись у призначенні покарання, із врахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи обвинуваченого, сторони обґрунтовано вважають за можливе призначити покарання обвинуваченому в межах санкцій інкримінованих йому статей у вигляді штрафу із конфіскацією відеопродукції, визначивши остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_4 є правильною, а запропоноване угодою покарання також відповідає положенням ст.65 КК України щодо тяжкості злочинів, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, керуючись розділом ІІІ вказаної Рекомендації та практикою Європейського Суду з прав людини щодо її застосування, ст.ст.368, 370, 373, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 23 грудня 2014 року укладену між старшим прокурором прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.300, ч.2 ст.301 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.300 КК України штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1700 гривень, з конфіскацією відеопродукції, що пропагує культ насильства та жорстокості;

- за ч.2 ст.301 КК України штраф в розмірі 110 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1870 гривень з конфіскацією порнографічної відеопродукції.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу в розмірі 110 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) гривень з конфіскацією відеопродукції, що пропагує культ насильства і жорстокості та порнографічної відеопродукції.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 30 (тридцять) гривень передати в дохід держави;

- диски для лазерних систем зчитування в кількості 100 (сто) штук та 2 (дві) штуки знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз № 09/04-163 від 03.11.2014 року, №09/04-164 від 04.11.2014 року, №248 від 12.11.2014 року та №249 від 13.11.2014 року в загальній сумі 4036 (чотири тисячі тридцять шість) гривень 08 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1