Справа № 11- 678Y2007 р. Головуючий у 1 інстанції - Соловей
- ст. 286 ч. 2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 року колегія
суддів судової палати з

кримінальних
справ апеляційного суду Чернігівської області в складі : головуючого судді -
Салая Г.А. суддів - Оседача М.М., Акуленко С.О. з участю прокурора - Надточій
О.О. адвоката - ОСОБА_2
засудженого - ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
адвоката ОСОБА_2
в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Козелецького районного суду
Чернігівської області від 16 липня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець с
Жуківщина Козелецького району Чернігівської області, житель АДРЕСА_1, громадянин
України, з середньою освітою, приватний підприємець, розлучений, на утриманні
має неповнолітню дитину, раніше не судимий,

-
засуджений за ст 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

ОСОБА_13вільнено
від відбування основного покарання внаслідок акту амністії.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь: потерпілої ОСОБА_3 9 978 грн. 85 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди; потерпілого
ОСОБА_4 951 грн. 62 коп.
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 грн. моральної шкоди;
КЛПЗ „Чернігівська обласна лікарня" 1 130 грн. 87 коп.; фінансового
управління Козелецької райдержадмшістрації Чернігівської області 588 грн. 10
коп. та 936 грн. 68 коп. судових витрат за проведення судових експертиз на
користь держави.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 22 червня 2006
року, керуючи автомобілем марки ВАЗ-210І1, д.н.з. 5623

2

ЧНК,
рухаючись у напрямку с. Набільське
по автодорозі Остер-Набільське, Козелецького району Чернігівської області по
зустрічній смузі для руху у вказаному напрямку автодороги, приблизно о 22 годині порушив
правила дорожнього руху, неправильно оцінив дорожню обстановку, внаслідок чого,
перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить
перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, помітивши, що назустріч
йому по рівнозначній дорозі в напрямку м. Остер рухається автомобіль марки
ЗАЗ-110267, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та став повертатися на свою
смугу для руху. Внаслідок цього, водій ОСОБА_5, який рухався у зустрічному
напрямку руху в сторону м. Остер, помітивши, що назустріч йому по його смузі
для руху наближається автомобіль ВАЗ-21011 під керуванням ОСОБА_1, змінив
напрямок руху та виїхав на зустрічну для себе смугу для руху, де водій
вказаного автомобіля ОСОБА_13дійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110267 під
керуванням ОСОБА_5. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5
від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці, а пасажири ОСОБА_6 та ОСОБА_4
отримали тяжкі та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження відповідно.

Не
погоджуючись з вироком суду адвокат ОСОБА_2, який представляє інтереси засудженого ОСОБА_1 подав
апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд. В підтвердження доводів апеляції адвокат посилається на
незаконність постановленого вироку суду та невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи. Зазначає про те, що місцевим судом не було взято до
уваги ті обставини, за яких, як в ході досудового слідства так і в судовому
засіданні ОСОБА_1 не визнавав себе винним, а потерпілі та свідки без достатніх
на те підстав змінили свої покази.

Заслухавши
доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляції, засудженого ОСОБА_1, який погодився з
такою позицією захисника, думку прокурора про необхідність залишення апеляції
без задоволення, дослідивши матеріали справи в повному обсязі та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин встановлених
судом, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджений зібраними у
встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені судом і
детально викладені у вироку суду.

Злочинні
дії ОСОБА_1 судом правильно кваліфіковані за ст. 286 ч. 2 КК України як
порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого
ОСОБА_5, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень

3

потерпілому
ОСОБА_6 та тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_4.

Безпідставними,
на думку колегії, є доводи захисника про те, що як в ході досудового слідства
так і в судовому засіданні потерпілі та свідки змінювали свої покази, оскільки
будучи неодноразово допитані потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8 беззаперечно вказали на те, що ОСОБА_1 керував автомобілем по лівій
смузі руху з великою швидкістю.

Дані
свідчення об'єктивно узгоджуються і з висновком експертизи обставин та
механізму дорожньо-транспортної пригоди № 80 від 01.03.2007 року, згідно якої в
умовах даної ДТП водій
автомобіля марки „ВАЗ-21011" ОСОБА_1 З технічної точки зору повинен був
діяти відповідно до вимог п.п. 1.2, 10.1, 11.1 і 11.2 ПДР України, однак при
дослідженні процесу розвитку цієї дорожньо-транспортної ситуації випливає, що у
діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам жодного з вказаних
пунктів ПДР України.

За таких
обставин, суд першої інстанції прийшов обгрунтованого висновку про наявність у
діях водія ОСОБА_1 порушень правил безпеки дорожнього руху, що спричинили
смерть потерпілого та заподіяння іншим пасажирам тяжких та середнього ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень, а невизнання вини засудженим судом правильно
визнано як намагання уникнення встановленої законом відповідальності за
вчинене.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання ОСОБА_1,
суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його враховуючи
характер та ступінь суспільної небезпеки злочину, з урахуванням особи винного
та всіх обставин справи і дійшов правильного висновку про необхідність
призначення засудженому покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення його
від покарання внаслідок акуту амністії.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального законодавства, що б притягло за собою
скасування вироку або зміну вироку по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_2
в інтересах засудженого ОСОБА_13алишити без задоволення, а вирок
Козелецького районного суду від 16 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без змін.