Справа № 2506/1674/2012
Провадження по справі № 1/2506/206/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2012 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого - судді Самусь Л.В.

при секретарі - Сидорець Ю.В.

з участю прокурора - Попсуйка Л.А. потерпілих - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника потерпілого - ОСОБА_3

та захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, начальника відділу безпеки «Дельта Банк», має на утриманні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_5 предявлено обвинувачення в тому, що він 15.04.2008 р. о 23.50 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, рухаючись по вул. Білова зі сторони вул. 1 Травня в напрямку вул. Пухова в м. Чернігові, знаходячись в районі будинку №22 по вул. Білова, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, своєчасно не виявив перешкоду для свого руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного обїзду перешкоди, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7, який лежав на проїжджій частині, паралельно її межам, після чого залишив місце пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України.

В ході дослідження доказів в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину у предявленому обвинуваченні не визнав.

У судовому засіданні судом досліджувались та перевірялись всі докази по справі.

При розгляді справи в судовому засіданні захисником заявлене клопотання про направлення справи на додаткове розслідування із мотивів неповноти, неправильності та однобічності досудового слідства, грубих порушень норм кримінально-процесуального права.

Захисник ОСОБА_4 у своєму клопотанні вказав, що під час розгляду справи в суді були виявлені однобічність, необєктивність, неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні. За час розслідування даної кримінальної справи було призначено та проведено кілька комплексних експертиз щодо встановлення можливості вчинення наїзду на загиблого пішохода саме автомобілем, яким керував підсудний. Експертні висновки та фактичні дані повністю виключають причинно-наслідковий звязок між тілесними ушкодженнями, спричиненими потерпілому та можливістю його переїзду не тільки автомобілем підсудного, а й взагалі автомобілем марки «ВАЗ», тобто, виключають його причетність до вчинення вказаного злочину. Показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 необхідно перевірити, оскільки вони не узгоджуються з обєктивними доказами у справі, а саме, з всіма експертними висновками та поясненнями допитаних в судовому засіданні експертів, які підтвердили, що за таких умов, на які вказують вищевказані очевидці ДТП, не можливо було переїхати людину автомобілем марки «ВАЗ», не залишивши при цьому обєктивних слідів, як на самому автомобілі, так і на тілі потерпілого. Крім того, працівники міліції, які оглядали автомобіль після ДТП, повідомили суду, що не знайшли на ньому жодних слідів, характерних для ДТП. Для усунення вказаних протиріч необхідно перевірити покази свідків, шляхом проведення очних ставок з працівниками міліції, які виїжджали на місце ДТП, повторно з підсудним, провести відтворення обстановки і обставин події за участю всіх учасників події. Також, в ході розслідування даної кримінальної справи були грубо порушені норми процесуального права та законні інтереси підсудного. А саме, порушені строки досудового слідства, в звязку з чим, докази, які були зібрані досудовим слідством поза межами строків досудового слідства, є недопустимими і не можуть бути використані судом, а незаконне зупинення досудового слідства з непередбачених законом підстав, порушує права підсудного на захист та потребує виконання слідчих дій для поновлення його прав, що прокурору необхідно перевірити та усунути при проведенні додаткового розслідування. Тобто, вищевикладене свідчить про багато суперечностей в показаннях свідків, в матеріалах справи, які не дозволяють в повній мірі обєктивно розглянути питання винності підсудного та встановити істину по справі, беручи до уваги і грубі порушення норм процесуального права, законних інтересів та прав підсудного під час провадження досудового слідства.

Клопотання захисника було підтримане підсудним. Прокурор, потерпілі та представник потерпілих заперечували стосовно направлення справи на додаткове розслідування, не погодившись із вказаними захисником доводами, вказавши, що всі вказані порушення можливо усунути шляхом направлення судового доручення, для проведення відтворення обстановки та обставин події в умовах, наближених до умов події, за участю підсудного, та із застосуванням макету людини, провести слідчий експеримент, враховуючи пояснення експертів в суді, та при необхідності призначити комплексну медико-автотехнічну експертизу.

Суд, вислухавши свідчення підсудного, потерпілих, свідків, пояснення експертів, думки учасників судового розгляду та, дослідивши всі надані докази по справі, доходить висновку, що органом досудового слідства при розслідуванні справи допущена суттєва неповнота, однобічність та неправильність такого слідства, які не можливо усунути в ході судового розгляду, оскільки це потребує не лише виконання процесуальних рішень, які віднесені до компетенції органів досудового слідства, а й винесення відповідних процесуальних актів органу досудового слідства та прокурора, судом же досліджені всі обставини по справі, у тому обсязі доказів, які було надано суду, в тому числі і учасниками судового розгляду безпосередньо в такому, при чому перевірити і уточнити фактичні дані, одержані в ході судового слідства, суд не знаходить за можливе і шляхом судового доручення, враховуючи вищевикладене.

Так, підсудний, будучи допитаним в судовому засіданні, вину не визнав та пояснив, що 15.04.2008 р. він рибалив на р. Десна, близько 22.00 год. поїхав додому і приїхав о 22.30 год., повечеряв, випив склянку горілки і ліг спати. Близько 00.30 год. прийшли співробітники ДАІ і сказали, що він скоїв наїзд на пішохода, він пояснив, що цього не робив і знову ліг спати, через півгодини знову приїхали співробітники ДАІ, вилучили машину, а його відвезли на освідування та відібрали пояснення, в яких він вказав, що його автомобіль пошкоджень не має, наїзд на пішохода він не скоював. Також пояснив, що в той день він рухався по вул. 1 Травня та повернув на вул. Білова, в попутному та зустрічному напрямках також рухались інші автомобілі, на пішоходів уваги не звертав, але проїжджу частину ніхто не переходив, біля підприємства «Пожтехніка»повернув праворуч і підїхав до свого будинку, де поставив автомобіль, тоді як вказана подія сталася біля будинку № 22 по вул. Білова, тобто, далі від місця, де він проїжджав і значно пізніше по часу. На його автомобілі був відсутній ліхтар на задній фарі та на бампері була тріщина, але це виникло задовго до даної події. З 16.04.2008 р. по день закриття справи автомобіль знаходився на штрафмайданчику і він його не ремонтував.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 підтримав свої попередні свідчення, цивільний позов та пояснив, що свідком ДТП він не був. 15.04.2008 р. його син ОСОБА_7 пішов на зустріч з друзями і він його більше не бачив. Друзі повідомили, що сина переїхав автомобіль, хотіли повідомити батькам, але слідчий заборонив це робити. У довідці, яку йому видав експерт ОСОБА_12, про алкогольне спяніння сина нічого не йшлося, травм голови у сина не було. Він звертався зі скаргами на дії слідчого і з цього приводу проводилася перевірка, підтвердився факт підробки в журналі реєстрації видачі автомобіля підсудному зі штрафмайданчика, що на його думку підтверджує проведення ремонтних робіт автомобіля, під час яких був зменшений кліренс до 15 см, тоді як при кліренсі 27 см автомобіль підсудного міг переїхати його сина і завдати такі тілесні ушкодження. Вважає, що підсудний намагається уникнути відповідальності, навіть не вибачився перед ними, але не наполягав на призначенні підсудному суворого покарання, з цього питання поклався на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_2, допитана у судовому засіданні, підтримала попередні свідчення, заявлений позов та пояснила, що її син не прийшов додому ночувати, а ввечері їй повідомили, що він помер. Вважає винним підсудного, який за весь час навіть до них не прийшов та не намагався зясувати всі обставини. По мірі покарання підсудному, поклалась на розсуд суду, не наполягала на призначенні покарання у вигляді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_8, допитаний у судовому засіданні, пояснив, що 15.04.2008 р. о 23.50 год. повертався додому разом зі своїми знайомими ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, до цього випили по пляшці пива. ОСОБА_7, який йшов попереду, почав переходити дорогу по вул. Білова і через секунду він побачив, що той лежить на дорозі, хотів до нього підійти, але його переїхав автомобіль темно-зеленого кольору, марки «ВАЗ-2108»або «ВАЗ-2109», у якого був розбитий задній правий ліхтар, котрий спочатку пригальмував, а потім поїхав далі. Автомобіль рухався зі швидкістю 80 км/год, він знаходився в 15 м від потерпілого, але, як той падав не бачив, все відбулося за долі секунди, побачив, як потім потерпілий почав підводитись, помітивши, що на нього їде автомобіль, притиснув руки до тулубу і закинув назад голову. Потерпілий впав на спину, і лежав уздовж руху автомобіля. Коли автомобіль переїжджав потерпілого, то аж підстрибнув. Вважає, що автомобіль міг обїхати потерпілого. Вони побігли за автомобілем, але не наздогнали, повернувшись, викликали швидку допомогу і ДАІ. Потім цей автомобіль знайшли в сусідньому дворі працівники ДАІ, коли вони з друзями підійшли у той двір, то в автомобілі був гарячий двигун і розбитий правий задній ліхтар, а на бампері залишилися нитки від курточки потерпілого. Підсудний все заперечував, казав, що давно спить вдома.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що 15.04.2008 р. він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, випили по пляшці пива і пішли додому, ОСОБА_7 був у нормальному стані, не пяний. Вони йшли в сторону вул. 1 Травня, перетинали проїжджу частину і в районі підприємства «Пожтехніка»ОСОБА_7 перечепився, впав і його збив автомобіль, перескочив через нього і поїхав далі у двори. Все це сталося близько 24.00 год., він знаходився в 20-30 м від місця події, вже перейшов дорогу, а ОСОБА_7 йшов за ним. ОСОБА_7 бачив, що на нього їде автомобіль, почав підійматися, майже піднявся, хотів відскочити, але автомобіль його переїхав. Після наїзду потерпілий лежав прямо на спині, уздовж руху автомобіля, інші автомобілі в цей час не проїжджали. Потім вони побігли за автомобілем, але не наздогнали, після цього викликали ДАІ та швидку допомогу і працівники ДАІ почали шукати автомобіль, який знайшли у дворах через 20 хвилин після наїзду і він його впізнав. Автомобіль був новий, темного кольору, модель «ВАЗ 2108», «ВАЗ-2113»чи «ВАЗ-2114», у якого був розбитий задній правий ліхтар, двигун був гарячий. Також, коли працівники ДАІ оглядали автомобіль та присвічували ліхтариком, він бачив плями крові на бампері, та нитку з куртки потерпілого під бампером. Він впевнений, що саме цей автомобіль скоїв наїзд на потерпілого.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 15.04.2008 р. близько 23.00 год. на вул. Білова в м. Чернігові він зустрівся з ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_7, купили по пляшці пива, випили та пішли додому, проходячи біля підприємства «Пожтехніка», він відреагував на звук, характерний для зіткнення, повернувся і побачив, як автомобіль марки «ВАЗ 2108»чи «ВАЗ 2109», темного кольору, у якого був розбитий правий задній ліхтар, повернув у двори, а на дорозі лежав ОСОБА_7 Як потерпілий переходив дорогу і впав, він не бачив, оскільки йшов попереду всіх. Також він не бачив і момент наїзду, коли обернувся, то автомобіль вже поїхав далі. Вони викликали ДАІ та швидку допомогу. ОСОБА_13 40 хв. їм повідомили, що знайшли схожий автомобіль і вони пішли подивитися. У автомобіля була розбита задня права фара, капот був теплий, кузов автомобіля був схожий на той, який був у автомобіля, який збив потерпілого. Підсудний заперечував, що скоїв наїзд, казав, що приїхав давно і відпочиває. Крім того, вказав, що свідчення, дані на досудовому слідстві, він не підтримує, оскільки вони не повністю відповідають дійсності, він не бачив момент наїзду, бачив лише автомобіль, який віддалявся, а слідчий під час допиту сказав, що у всіх свідчення однакові і написав його пояснення сам. Також, він особисто не бачив ані ниток, ані плям крові на бампері. Тобто, свідчення в цій частині не відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_9, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 15.04.2008 р. він зустрівся з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, коли повертались додому, він та ОСОБА_11 йшли по одній стороні дороги попереду, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 по іншій, горіли ліхтарі, ОСОБА_7 не перебував в стані алкогольного спяніння. Коли він повернувся, то побачив потерпілого, який вже падав, а його переїжджав автомобіль, той намагався підвестися, але не встиг, оскільки в 40-50 м зі швидкістю 60-70 км/год рухався автомобіль і переїхав потерпілого, який лежав на спині і опинився між колесами. Автомобіль після цього не зупинився, а ще більше додав швидкості та повернув у двори. Помітив, що у автомобіля не було заднього правого ліхтаря. Він та ОСОБА_10 підбігли до потерпілого, з якого зірвало речі та були подряпини на грудях і підборідді, удар потерпілий отримав в область голови. Все відбулося посередині дороги, з обох сторін рухались автомобілі, тому вони відтягнули потерпілого з дороги, викликали швидку допомогу та ДАІ. Автомобіль знайшли працівники ДАІ у дворах, вони його впізнали, також знизу бамперу були нитки з джинсів потерпілого та плями крові, які він побачив, коли присвічував за допомогою мобільного телефону.

Свідок ОСОБА_14, працівник ВДАІ м. Чернігова, в судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що у квітні 2008 р. від чергового ВДАІ надійшло повідомлення, що трапилось ДТП з наїздом на пішохода і автомобіль зник з місця ДТП. Приїхавши, побачили, що на узбіччі лежало тіло загиблого, були хлопці, які пояснили, що загиблий біг, впав під автомобіль темного кольору марки «ВАЗ-2109», з розбитим заднім ліхтарем габаритних вогнів. Коли автомобіль був знайдений, хлопці вказали, що цей автомобіль скоїв наїзд на потерпілого. Автомобіль був оглянутий, пошкоджень, характерних для наїзду, виявлено не було, днище не було пошкоджене, нашарування на ньому бруду було рівномірне. При огляді, нитки з одягу не були виявлені, можливо, була лише трава. Також пояснив, що було темно і автомобіль оглядали за допомогою ліхтарів та жезлів і через погане освітлення могли чогось не помітити. Був складений протокол огляду транспортного засобу та його затримання. Автомобіль був поставлений на штрафмайданчик.

Свідок ОСОБА_13, також працівники ДАІ, в судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що була отримана інформація, що по вул. Білова в м. Чернігові трапилось ДТП і водій залишив місце пригоди. Приїхавши на місце пригоди, було виявлено тіло чоловіка, уламків від автомобіля виявлено не було. Після опитування свідків, які описали автомобіль, було зясовано, що в тому був розбитий задній правий ліхтар габаритних вогнів. При перевірці прилеглих вулиць був виявлений схожий за описом свідків автомобіль, який за допомогою ліхтарів та жезлів був оглянутий та доставлений на штрафмайданчик. Біля трупу були хлопці, які пояснювали, що потерпілий йшов, впав і невідомий автомобіль його переїхав, що у автомобіля різні задні габарити, один білий, а другий красний. Він запамятав тільки пошкоджену задню фару, а інших пошкоджень при огляді не запамятав. Власник автомобіля пояснював, що приїхав до свого будинку задовго до ДТП.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що 4 роки тому він був запрошений в якості понятого при огляді автомобіля, який стояв у дворі. Автомобіль був не побитий, у нього тільки був розбитий і не горів правий задній ліхтар.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні підтримав свої попередні свідчення та пояснив, що він знаходився в складі слідчо-оперативної групи, прибув на місце пригоди разом з групою та складав протокол огляду місця ДТП та схему, опитував свідків. По прикметам, на які вказували свідки - розбитий задній правий ліхтар, марка «ВАЗ 2108»чи «ВАЗ 2109», було знайдено схожий автомобіль у дворах. Інспектор Прядко В.М. проводив огляд автомобіля при понятих. Він також оглядав автомобіль і видимих пошкоджень на тому не було, ніхто із присутніх не вказував про наявність будь-яких слідів на автомобілі. Автомобіль був доставлений на штрафмайданчик. Також свідок не зміг пояснити, до якого часу автомобіль знаходився на штрафмайданчику, але зазначив, що ним не надавалось розпорядження про видачу автомобіля підсудному.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він працював судово-медичним експертом і проводив експертизу трупу потерпілого у квітні 2008 р., висновки якої він підтримує. В ході проведення експертизи було виявлено запалення оболонок головного мозку, яке виникло раніше, а алкогольне спяніння усугубило настання смерті, оскільки мозок вже був скомпрометований і була отримана травма, тому і смерть настала моментально. Під час дослідження також були виявлені крововиливи. Особа могла отримати такі ушкодження в результаті вільного падіння, не надаючи тілу прискорення або від дії тупих предметів, при ударі головою. Під час дослідження трупа вимірювалась висота грудної клітки - 25-28 см. Ушкоджень, крім саден в районі грудної клітки, виявлено не було. При кліренсі автомобіля 15 см, такі ушкодження не могли утворитись, вони повинні бути значно сильнішими, при кліренсі 27 см могли бути такі ушкодження. Причина смерті ушкодження, які могли виникнути, як в результаті удару, так і в результаті падіння. Було виявлено 2,8 проміле алкогольного спяніння, що є сильною дозою спяніння. При запальному процесі мозку та такому алкогольному спянінні рухи були не цілеспрямовані.

Свідок ОСОБА_17, яка є дружиною підсудного, пояснила, що 15.04.2008 р. близько 22.30 год. чоловік приїхав додому, вони повечеряли і він ліг спати. Він в той день їздив на рибалку, привіз рибу, коли приїхав, нічого не розповідав, був у нормальному стані, приїхав тверезим, а вдома випив трохи горілки і ліг спати. Близько 24.00 год. приїхали працівники міліції, з якими чоловік поїхав.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він працював на штрафмайданчику, слідчий Картак В.Ю. дав дозвіл, підписаний начальником, на видачу автомобіля підсудному. Коли це було, він не пам'ятає. Водієві дали документи і він пішов забирати автомобіль, але йому знову зателефонував ОСОБА_16 і сказав, щоб машину не видавали. Він подзвонив сторожу ОСОБА_19, але той сказав, що машину вже видав, десь через годину знову передзвонив сторожу і той сказав, що автомобіль вже повернули на місце. Сторож веде журнал видачі автомобілів зі штрафмайданчика, журнал номерний. У ньому можливі виправлення, водій прийшов забирати автомобіль, розписався в журналі, а коли йому автомобіль не видали, цей запис закреслили.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він працював черговим на штрафмайданчику з 2006 р. по 2011 р. В 2008 р. видавав автомобіль, претензій до них не було. Підсудний прийшов з пропуском на видачу автомобіля, підписаним начальником ДАІ, розписався і забрав автомобіль. Автомобіль викотили за межі штрафмайданчика, оскільки той був технічно несправний, а вже потім подзвонив Корольов і сказав повернути його, тому він вніс коректором зміни в журналі, а саме про те, що автомобіль залишився на штрафмайданчику. ОСОБА_13 годину підсудний повернув автомобіль назад. Про те, чи був у автомобіля розбитий бампер, він нічого не знає, він бампер в автомобілі підсудного не міняв. Також не памятає, чи виправляв він дату в журналі.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він працював охоронцем у спортивній спілці. Підсудний навесні 2008 р. приїжджав до них на базу, привозив човен, але, в які конкретно дні він приїздив, не памятає.

Експерт ОСОБА_21, допитаний у судовому засіданні, підтримав висновок комплексної судово медико - автотехнічної експертизи Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи від 19.06.2008 р., пояснивши, що враховуючи всі дослідження, дані, отримані при огляді трупу потерпілого та автомобіля, будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілого від переїзду його автомобілем, виявлено не було. Досліджувався також і одяг потерпілого, на якому слідів протекторів від контакту з автомобілем не було виявлено, були виявлені лише потертості, розриви. При огляді автомобіля автотехніком, деформацій на ньому також не було виявлено. Виключається можливість переїзду тіла людини з таким кліренсом, але не відомо, яка була дорога, які на ній були нерівності, де лежало тіло, автомобіль міг підстрибнути. Черепно-мозкова травма у ОСОБА_7 утворилась внаслідок падіння, також у нього була ще одна черепно-мозкова травма, яка утворилась за тиждень до його смерті, в нього були явища запалення головного мозку. Як утворились садна на тілі потерпілого встановити неможливо. На питання щодо причини смерті ОСОБА_7 може відповісти лише лікар, який робив судово-медичну експертизу трупа - ОСОБА_12.

Експерт ОСОБА_22, допитаний у судовому засіданні, підтримав висновок комплексної судово медико - автотехнічної експертизи Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи від 19.06.2008 р., пояснивши, що він проводив дослідження наданого автомобіля, в ході якого перевертав його, максимально розвантажував вісь на 27 см, але, якщо автомобіль робить стрибок на мить і потім опускається назад, то кліренс стає нижчим, автомобіль притискується до землі і кліренс стає менше 17 см. Заводом встановлюється кліренс 16-17 см. На момент дослідження на автомобілі не було виявлено потертостей, деформацій днища. При завантаженні автомобіля масою тіла, кліренс стає ще нижчим, але не проводились дослідження з урахуванням ваги тіла водія, в цьому не було необхідності, оскільки і без водія за кермом висота кліренсу не дозволяє зробити висновок про можливість переїзду тіла людини. При переїзді транспортним засобом тіла, завжди залишаються сліди на кузові автомобіля, рветься одяг, тіло деформується та на ньому залишається багато ушкоджень, але таких слідів виявлено не було. Також зазначив, що розмір кліренсу автомобіля, який міститься в матеріалах експертизи в 27 см це максимальний кліренс, це розмір відстані повністю розвантаженої підвіски автомобіля, на який можливо підняти автомобіль, щоб той стояв на поверхні, коли колеса звисають на пружинах, а потім колеса автомобіля відриваються від поверхні. Кліренс даного автомобіля, коли він стоїть на землі, складає 15 см. Вказав, що він досліджував обєкти, сліди, а не покази свідків, які є абстрактними поняттями.

Експерт ОСОБА_23, допитаний у судовому засіданні, підтримав висновок комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 03.02.2010 р., пояснивши, що відповідно до наданих матеріалів, свідки лише вказували, що автомобіль був схожий на автомобіль підсудного. При огляді автомобіля на днищі були потертості, подряпини, котрі могли утворитись в процесі експлуатації автомобіля. Також, під час проведення дослідження, підсудний сідав в автомобіль, але такі дані не відображали, оскільки перевіряли лише для себе, що на результати висновку не вплинуло. Немає даних, що саме цей автомобіль переїжджав тіло потерпілого, але не виключено, що це міг бути інший автомобіль, з іншими характеристиками. Кліренс у вказаному автомобілі становить близько 15-16 см, а в процесі руху та при завантаженні деталі днища можуть зменшувати цю відстань.

Експерт ОСОБА_24, допитаний у судовому засіданні, підтримав висновок комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 03.02.2010 р., пояснивши, що для дачі висновку досліджувалась обєктивна інформація та речові докази, покази свідків це їх точка зору, яка є субєктивною інформацією і вони їх не повязували з експертними даними. Експертних даних, що був переїзд тіла саме цим автомобілем, не було, слідів переїзду не було виявлено. Водій сідав в автомобіль за кермо, але це у висновку не відображали, дослідження проводились без урахуванням ваги тіла водія, оскільки наданих розмірів відстаней було достатньо для надання відповіді судово-медичним експертом. Було встановлено, що кліренс автомобіля становить 15-16 см, а при завантаженні автомобіля та при його русі, ще зменшується.

З перевірених судом свідчень свідка ОСОБА_25 (т. 1 а.с.99-100) слідує, що 15.04.2008 р. близько 01.00 год. він рухався на власному автомобілі НОМЕР_2 по вул. Білова в м. Чернігові, в районі підприємства «Пожтехніка», його зупинив працівник ВДАІ і розповів, що трапилося ДТП, автомобіль з місця пригоди зник і схожий автомобіль було знайдено біля будинку поряд з вул. Білова та його попросили побути понятим при огляді автомобіля. Він побачив, що це автомобіль марки «ВАЗ-2114». Даний автомобіль не мав механічних пошкоджень передньої частини, а тільки мав розбитий задній правий ліхтар габаритних вогнів, інших пошкоджень не було. Плям, схожих на кров, не було зовсім і на бампері автомобіля також. Також він не бачив уривків тканини, ниток. Памятає, що при огляді нижньої частини автомобіля на металевій панелі захисту двигуна було виявлено незначну деформацію та потертість ґрунтового покриття, так як металева панель захисту двигуна знаходилась та покрита наслоєнням ґрунту.

Згідно висновку судово - медичної експертизи Чернігівського обласного бюро СМЕ № 597 від 16.04.2008 р. (т.1 а.с.22-28) трупу ОСОБА_7, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньо - черепної травми, субарахноїдальні крововиливи над лівою та правою лобними частками мозку, садна, синці та рани в ділянці обличчя. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути від дії твердих тупих предметів, якими могли б бути виступаючі частини автомобіля та за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Також після проведення додаткових методів дослідження встановлено, що у потерпілого мається запальний процес лівої лобної долі давністю більше семи днів. Смерть його настала внаслідок набряка-набухання речовини головного мозку, який є ускладненням субарахноїдальних крововиливів, які в свою чергу виникли на тлі закритої внутрішньо-черепної травми. Враховуючи дані, отримані під час дослідження трупних явищ, смерть його могла настати 15.04.2008 р. та в строк і при обставинах, вказаних в постанові, а саме, в результаті ДТП. Також, не виключена можливість того, що настанню смерті міг сприяти вже існуючий у потерпілого запальний процес головного мозку. Беручи до уваги ті тілесні ушкодження, які були виявлені під час експертизи трупа, потерпілий в момент первинного контакту з автомобілем знаходився в горизонтальному або наближеному до нього положенні та лежачи на спині. Під час дослідження трупа, судово-медичних даних, які б свідчили про переїзд трупа чи волочіння по проїжджій частині, не виявлено. Із акту судово - токсикологічного дослідження №1297 видно, що в крові виявлено етиловий спирт в кількості 2,8%о, що відповідає сильному ступеню алкогольного спяніння та могло сприяти настанню смерті.

Згідно висновку судово медико-криміналістичної експертизи Чернігівського обласного бюро СМЕ №140 МК від 23.05.2008 р. (т.1 а.с.69-73), на дослідженому одязі і взутті відмічаються пошкодження у вигляді: розривів, ділянок забруднення, ділянок забруднення з потертістю з утворенням складок, з накладенням на складках речовини іржавого кольору, ділянок потертості підошви кросівок з утворенням ділянок, які схожі на сліди ковзання і могли утворитися при русі ніг загалом до переду, ділянок накладання речовини червонувато - бурого кольору, схожих на засохлу кров, ділянок видимої люмінесценції (при дослідженнях в ультрафіолетових променях) жовтувато-коричневого кольору, розташованих по заднім поверхням куртки і брюк і ділянок видимої люмінесценції зеленувато жовтого кольору, розташованих по переднім їх поверхням куртки і брюк. При дослідженні в ультрафіолетових променях відмічаються ділянки видимої люмінесценції жовтувато коричневого кольору, розташованих по заднім поверхням куртки і брюк і ділянок видимої люмінесценції (при дослідженнях в ультрафіолетових кольорах) жовтувато коричневого кольору, розташованих по переднім їх поверхням куртки і брюк, що може свідчити про забруднення цих поверхонь часточками ПММ (паливно мастильних матеріалів), при чому, по заднім поверхням одягу забруднення утворилися більш важкими фракціями нафтопродуктів. По передній поверхні куртки відмічаються пошкодження, які могли утворитися від несильного контакту цих поверхонь з нижньою частиною транспортного засобу. Видимих слідів волочіння та переїзду на дослідженому одязі і взутті не відмічається.

Згідно висновку комплексної судово - медико - автотехнічної експертизи Чернігівського обласного бюро СМЕ № 131 від 19.06.2008 р. (т.1 а.с.78-88), у ОСОБА_7, згідно висновку судово - медичної експертизи № 597 від 16.04.2008 р., мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми з наявністю крововиливів у речовину головного мозку та мякі мозкові оболонки лівої лобної долі з запальним процесом, котрі виникли від дії тупих предметів і утворилися не менше ніж за тиждень до його смерті. Також у нього мала місце закрита черепно мозкова травма з наявністю крововиливів у речовину головного мозку тімяно потиличної області та лобних долей і лівої скроневої долі, садна потиличної області, котрі виникли від дії тупих предметів незадовго до смерті і могли утворитись в результаті падіння потерпілого та ударом потиличною областю голови об предмет з переважаючою поверхнею, яким може бути і дорожнє покриття. Тілесні ушкодження у вигляді синця лобної області, рани нижньої губи, саден обличчя, в області рукоятки грудини, утворилися незадовго до смерті потерпілого від дії тупих предметів і могли утворитися внаслідок контакту цими ділянками тіла з днищем автомобіля, коли потерпілий знаходився в положенні лежачи на спині. При огляді автомобіля НОМЕР_3 будь-яких механічних пошкоджень, котрі б могли свідчити про контакт з людиною, не виявлено. Вирішити питання, від контакту з днищем якого автомобіля утворились зазначені тілесні ушкодження, не представляється можливим із-за відсутності судово-медичних та авто-технічних даних.

Згідно висновку комплексної судово медичної та автотехнічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 10211/392 від 03.02.2010 р. (т.1 а.с.133-139), виходячи з даних судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_7, довжиною 172 см, спостерігалась черепно мозкова травма у вигляді внутрішньочерепних крововиливів переважно під оболонки лобних часток головного мозку, саден та синців на обличчя, садна в потиличній частині голови, забитої рани на межі слизової оболонки нижньої губи, садно в ділянці грудини. Зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів переважно за механізмом удару, що не виключає їх утворення при падінні тіла на тверде дорожнє покриття. Таке падіння могло статись від попереднього прискорення тіла ударної дії тупих предметів. Таким чином, зазначене не виключає можливості утворення черепно мозкової травми в результаті падіння задньою поверхнею тіла на асфальтне покриття. Експертних даних про переїзд (перекочування коліс) автомобіля через тіло ОСОБА_7, у даних матеріалах не вбачається. Згідно технічних характеристик та результатів огляду автомобіля «ВАЗ-2114»у нерухомому стані, який проходить по справі, було встановлено, що відстань від опорної поверхні до найбільш низько-розташованих деталей днища становить близько 15-16 см, а в процесі його руху деталі днища можуть зменшувати цю відстань. За даним джерела спеціальної медичної літератури, найбільший передньо задній розмір голови (між потиличною та лобними ділянками) у дорослого чоловіка становить близько 24-25 см, а найбільший передньо задній розмір тулуба становить близько 25-27 см. Виходячи з вищенаведеного, виключається можливість проїзду автомобіля ВАЗ над тілом ОСОБА_7 при його знаходженні між колесами лівого та правого борту цього автомобіля, за умови спричинення лише саден на шкірі. Експертних даних про контактну взаємодію автомобіля ВАЗ-2114 та ОСОБА_7, в наданих матеріалах не відмічається. Відсутність потрібних вихідних даних стосовно певних обставин ДТП, а також одягу та взуття, в якому перебував загиблий, не дозволяють вирішити питання, чи знаходився потерпілий в момент ДТП в динаміці, йшов, біг, стояв, чи лежав. У наданих матеріалах відсутні певні комплексні експертні дані стосовно можливості контактування ОСОБА_7 з іншими транспортними засобами, що однак суто теоретично не виключає такої можливості.

Згідно висновку судової технічної експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області №300 від 22.07.2010 р. (т.2 а.с.56-59), в пункті № 250 графи №7: «ОСОБА_4 видачі автомобіля»в журналі «Постановки та видачі т/з зі штраф майдану ВДАІ м. Чернігова»є зміна первісного змісту на цифру «17.03.10». Виявлені штрихи попереднього тексту у своїй сукупності складають цифровий запис «03.07.08».

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи обставин ДТП НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області №248 від 16.07.2010 р. (т.2 а.с.75-77), в даних дорожніх умовах, при видимості елементів 35,4 м, максимально допустима швидкість руху автомобіля НОМЕР_4 за умовами видимості дороги визначається рівною не більш 65,5 67,8 км/год. В умовах місця події водій автомобіля НОМЕР_4 мав технічну можливість зупинити автомобіль шляхом екстреного гальмування, керованого автомобіля з зупинкою його до лежачого на дорозі ОСОБА_7 з моменту появи в полі зору перешкоди для руху. Виходячи з технічних умов ПДР, водію автомобіля ОСОБА_5 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР України.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи Чернігівського обласного бюро СМЕ №43 від 27.09.2010 р. (т.2 а.с.151-156), смерть ОСОБА_7 настала внаслідок набряку - набухання речовини головного мозку, який є ускладненням субарахноїдальних крововиливів, які в свою чергу виникли на тлі закритої внутрішньо - черепної травми. Враховуючі дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ, смерть його могла настати, приблизно 15.04.2008 р. Під час експертизи трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньо - черепної травми. Субарахноїдальні крововиливи над лівою та правою лобними часткою мозку. Садна, синці та рани в ділянці обличчя. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути від дії твердих тупих предметів, якими могли б бути виступаючі частини автомобіля, та за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Після спричинення вищевказаного комплексу тілесних ушкоджень, потерпілий не міг вжити заходів до самозбереження. Зазвичай, з таким комплексом тілесних ушкоджень потерпілий міг прожити невеликий проміжок часу, що вимірюється десятками хвилин, тому, навіть при наданні своєчасної медичної допомоги, прогноз для життя був би неблагоприємним.

У висновку повторної комісійної комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз №1197/124 від 16.06.2011 р. (т.2 а.с.196-201) вказано, що в звязку з неповнотою дослідження трупу, експертна комісія не може прийти до висновку відносно причини смерті, а також механізму утворення та характеру тілесних ушкоджень (у вигляді саден та синця на обличчі, садна в проекції грудини, субарахноідальних крововиливів в лобних частках головного мозку), бо мають місце протиріччя та невідповідність з локалізацією та механізмом утворення множинних ушкоджень на одязі та взутті потерпілого з обсягом тілесних ушкоджень, встановлених на трупі ОСОБА_7 Виходячи з проведеного комплексного судово-медичного та автотехнічного дослідження, по існуючим даним, вирішити питання постанови неможливо.

Кримінально-процесуальним кодексом України визначено, що обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальній справі є: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотив злочину, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, помякшують та обтяжують покарання. І встановлення цих обставин, відповідно до ст. 64 КПК України, є не правом, а обовязком органів досудового слідства. По справі дані вимоги закону органами досудового слідства у повному обсязі виконані не були.

Відповідно вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа яка проводить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

В обвинувальному висновку (т.2 а.с.256-281) слідчий, аналізуючи висновки проведених експертиз, оскільки в тих містяться протиріччя, вказав на те, що висновки судово-медичної експертизи №597 від 16.04.2008 р., комплексної судово медико-автотехнічної експертизи № 131 від 19.06.2008 р. та комплексної судово медичної та автотехнічної експертизи № 10211/392 від 03.02.2010 р. не протирічать одна одній, щодо отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та узгоджуються між собою, щодо механізму спричинення цих тілесних ушкоджень і свідчать про те, що на ОСОБА_7 було здійснено наїзд транспортним засобом, в результаті чого отримав численні тілесні ушкодження, які виникли від дії твердих тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини автомобіля, та за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Висновок комплексної судово медичної та автотехнічної експертизи № 10211/392 від 03.02.2010 р. вказує, що тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_7, утворилися від дії тупих предметів, переважно за механізмом удару, що не виключає їх утворення при падінні тіла на тверде дорожнє покриття і дане падіння могло статися від попереднього прискорення тіла ударної дії тупих предметів, узгоджується з іншими матеріалами кримінальної справи, а саме показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які показали, що ОСОБА_7, знаходячись приблизно по середині проїжджої частини, впав начебто перечепившись. Він лежав на проїжджій частині, ногами до вул. Космонавтів на спині та його переїхав автомобіль, коли той знаходився між колесами. Однак, у пункті заключної частини цього висновку зазначено про те, що виключається можливість проїзду автомобіля марки «ВАЗ» над тілом ОСОБА_7 при його знаходженні між колесами лівого та правого борту цього автомобіля, але слідчий вказує, що цей висновок слід сприймати критично, оскільки при вирішенні вказаного питання експертами були враховані технічні дані автомобіля, а саме дорожній просвіт (кліренс) між нижньої частиною захисту двигуна автомобіля НОМЕР_5 та поверхнею дорожнього покриття, який складає 15 сантиметрів = 150 міліметрів, тоді як в ході досудового слідства було обєктивно встановлено, що автомобіль НОМЕР_6, піддавався ремонтно - відновлювальним роботам, про що свідчать фотографії, зроблені в ході проведення експертизи № 10211/392 від 03.02.2010 р., на яких візуально можна спостерігати наявність встановленого фаркопу та заміненого чи відремонтованого заднього бамперу. Даний факт свідчить, що очевидно, з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальній справі, у автомобіля, після отримання його під зберігаючу розписку, було зменшено дорожній просвіт (кліренс) між нижньої частиною захисту двигуна автомобіля та поверхнею дорожнього покриття, оскільки при порівнянні з попередньою комплексною судово-медичною експертизою № 131 від 19.06.2008 р., згідно описової частини якої, дорожній просвіт між захистом двигуна та поверхнею дорожнього покриття складає 270 мм = 27 см. Отже, висновок комісійної комплексної судово-медичної експертизи № 10211/392 в частині надання висновку про те, що виключається можливість проїзду автомобіля марки «ВАЗ-21140»над тілом ОСОБА_7 при його знаходженні між колесами лівого та правого борту цього автомобіля за умови спричинення лише саден на шкірі вважає необєктивним та таким, що протирічить іншим матеріалам кримінальної справи.

Але, вищевказані слідчим обставини, щодо очевидного, як на його думку, проведення якихось ремонтних робіт автомобіля з приводу зменшення дорожнього просвіту (кліренсу) між нижньою частиною захисту двигуна автомобіля та поверхнею дорожнього покриття, обєктивно нічим не підтверджуються, мається лише його посилання на те, що на зроблених в ході проведення експертизи фотографіях візуально можна спостерігати наявність встановленого фаркопу та заміненого чи відремонтованого заднього бампера, тоді як підсудний заперечує проведення таких ремонтних робіт свого автомобіля. Тобто, в порушення вимог КПК України слідчий, даючи оцінку висновку комісійної комплексної судово-медичної експертизи №10211/392 від 03.02.2010 р., замість правового судження про незгоду з такою експертизою, фактично перебрав на себе повноваження експерта, і у такому аналізі зробив висновок про ремонтно-відновлювальні роботи транспортного засобу, детально зазначивши, в чому такі виразились та до яких наслідків призвели. На підтвердження такої тези ним не наведені жодні докази, в контексті вимог ст. 65 КПК України, а замість тих слідчий вдався до припущень. Таке судження має право на існування лише за умови посилання на конкретні докази, що в даному випадку місця не має.

Всі ці обставини потрібно перевірити та усунути суперечності відповідно до вимог КПК України, з винесенням процесуального судження.

У висновку комплексної судово медичної та автотехнічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 10211/392 від 03.02.2010 р. (т.1 а.с.133-139) експертами надані відповіді не на всі питання, поставлені у постанові слідчого від 22.09.2008 р. про призначення такої експертизи (т.1 а.с.127-128), такі дані лише на питання, означені під №№ 1-3, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 13, однак на всі інші питання, а саме за №№ 5, 8, 12, вказаний експертний висновок відповіді не містить і цей суттєвий недолік не було усунуто в ході досудового слідства.

Крім того, на користь того, що суперечності у висновках, котрі містяться в ряді експертиз не усунуті, свідчить і експертне дослідження, проведене 16.06.2011 р. Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз за постановою від 18.01.2011 р. про призначення повторної комісійної комплексної судової медико-автотехнічної експертизи (т.2 а.с.192-193, 196-201), де прямо зазначено, що вирішити питання постанови №1-12, тобто всі, із поставлених слідчим, неможливо.

Тому, з метою усунення протиріч у вищевикладених висновках експертів, та слушності всіх без виключення питань, зазначених органом досудового слідства у постанові про призначення повторної комісійної комплексної судової медико-автотехнічної експертизи від 18.01.2011 р. (т.2 а.с.192-193), необхідно провести повторну комісійну комплексну судово-медичну та автотехнічну експертизу, залучивши до її проведення судово-медичного експерта, автотехніка, трасолога, а також інших спеціалістів, якщо в цьому виникне потреба.

Більш того, сам орган досудового слідства також намагався дослідити такі питання, про що свідчить постанова про призначення комісійної комплексної судово-медико-автотехнічної експертизи від 22.09.2008 р. (т.1 а.с.127-128). Як уже зазначалось вище, таке експертне дослідження не було проведено у повному обсязі і необхідні відповіді органом досудового слідства отримані не були. Суд вважає за необхідне повернутися і до постанови слідчого, знову поставити перед експертною установою наступні питання: яка локалізація, механізм та послідовність утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого; який час та яка саме причина настання смерті потерпілого; чи не являється причиною та умовою настання смерті потерпілого вже існуючий на момент ДТП запальний процес головного мозку.

Необхідно також зясувати, чи були на тілі потерпілого сліди саме від удару вказаного автомобіля, якщо так, то якою його частиною відбувся удар, з врахуванням конфігурації днища автомобіля. Встановити, внаслідок чого настала смерть потерпілого в результаті удару головою об асфальтне покриття, від удару іншим предметом по голові, від наїзду автомобіля, тощо. Також перевірити версію спричинення вказаних ушкоджень іншими особами.

Відповідно до показів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, після падіння, на час наїзду, потерпілий лежав рівно на асфальтобетонному покритті паралельно межам проїжджої частини, його руки та ноги щільно прилягали до тулубу, а не були розкидані в сторони. В звязку з чим необхідно встановити експертним шляхом, чи можливе таке падіння з висоти власного росту, при якому руки та ноги будуть розташовуватись рівно, а не будуть розкидані в сторони на більшу площу. А саме, поставити такі питання в межах судово-медичної експертизи, зясувати, чи міг потерпілий ще до наїзду автомобіля впасти так, щоб прийняти вказане положення, саме з врахуванням показів вищевказаних свідків.

Зясувати, як змінюється висота кліренсу автомобіля (зменшується чи збільшується), з урахуванням ваги водія, швидкості руху автомобіля, зустрічного потоку повітря, виду та стану дорожнього покриття, його якісного ступеню (рівне, ямкувате, і т.п.), тощо, відповідно до обставин даної події.

Враховуючи, що нижня частина автомобіля не є суцільною та рівною площиною, а на ній маються чисельні виступи, різні за параметрами, щодо висоти, ширини, конфігурації, тощо, в разі, якщо слідство вважає, що потерпілому спричинені тілесні ушкодження якимись частинами автомобіля, саме його нижньої частини, необхідно зазначити про це у процесуальних документах та з урахуванням встановленого, провести всі необхідні експертні дослідження. Цьому повинні передувати огляд органом досудового слідства нижньої частини автомобіля з фіксацією його результатів засобами фото чи відеозйомки, складанням схеми, з зазначенням точних розмірів деталей нижньої частини автомобіля, відповідно до положень ст. ст. 190, 191, 195 КПК України.

Також, для цього необхідно провести відтворення обстановки та обставин події, за участю водія та свідків, в умовах, наближених до події, яка сталася 15.04.2008 р., з урахуванням пояснень експертів, даних в судовому засіданні, з метою встановлення можливого переїзду потерпілого автомобілем марки «ВАЗ-2114», з урахуванням його завантаження (водія за кермом), руху та наявних у потерпілого ушкоджень.

Враховуючи наявні по справі суперечності в частині сприйняття обставин події свідками з числа знайомих потерпілого - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, необхідно такі усунути. Для цього тих необхідно допитати, встановивши місце знаходження кожного з них на момент події, відстань з того місця до місця події, кут обзору та ті обставини, які вони спостерігали з місця події. На основі отриманих свідчень, провести відтворення обстановки та обставин події за свідченнями кожного з них, та в ході такої дії задіяти автомобіль з параметрами такого, що відповідає параметрам автомобіля підсудного та швидкістю руху, встановленого органом досудового слідства, з тим, щоб встановити, які ж саме обставини міг спостерігати кожен із цих свідків. Зазначену слідчу дію провести в умовах, відповідних до тих, що були на час події. В ході цієї дії зясувати, чи могли свідки побачити особливі прикмети автомобіля, а саме, розбитий правий задній ліхтар габаритних вогнів. Також, при виконанні цієї слідчої дії задіяти дублера потерпілого, аби максимально точно встановити, які обставини могли за цих умов спостерігати свідки.

У ході відтворення беззаперечно встановити, чи бачив хтось із цих свідків весь механізм події, а особливо падіння потерпілого, якщо так, то яким чином це відбувалось напрямок падіння потерпілого, положення його тіла, встановити траєкторію руху потерпілого з урахуванням його падіння відносно автомобіля, який рухався, а також перевірити, чи міг при цьому потерпілий впасти та лежати рівно на спині, ногами до вул. Космонавтів, так, щоб руки та ноги не були розкидані в сторони.

При виникненні суперечностей у свідченнях свідків, усунуту такі, шляхом проведення очних ставок, повторного відтворення обстановки і обставин події, тощо. В разі не усунення суперечностей, винести з цього приводу процесуальне судження.

Суд вважає достатньо значимими суперечностями і те, що обвинувачення базується лише на одній категорії доказів поясненнях свідків, але при цьому, в ході досудового слідства не було знайдено інших доказів, як на самому автомобілі, так і на ділянці дороги, де знаходився труп потерпілого, а саме, уламків деталей автомобіля, відшарування фарби того, нашарування, як на автомобілі, так і на ділянці дороги фрагментів тіла потерпілого, частин одягу потерпілого, тощо. При цьому, посилання на наявність лише двох слідів - осипу ґрунту та плями бурого кольору, не дозволяють розглядати такі, як однозначні докази, тому це потребує встановленню кола осіб, які такі сліди бачили, допиту їх щодо деталізації по таким слідам, для подальшого аналізу щодо інших доказів.

Проводячи чисельні слідчі дії по справі, в тому числі і судові експертизи щодо обставин загибелі потерпілого, органи досудового слідства не виконали одну з головних слідчих дій не оглянули одяг загиблого та не склали протокол огляду, відповідно до ст. ст. 190, 191, 195 КПК України, не вилучили той, не приєднали до справи, не визнали речовим доказом. За відсутності комплексу таких слідчих дій, проведення значної кількості експертиз по справі викликає сумнів щодо їх результатів. Зазначене потребує усуненню, шляхом виконання комплексу всіх без виключення слідчих дій, котрі застосовуються до речових доказів.

Органом досудового слідства не був використаний і такий важливий захід, як поквартирний обхід будинку, де мешкає підсудний, а також сусідніх будинків, для встановлення знаходження в таких людей, котрі могли бути ймовірними очевидцями обставин приїзду підсудного додому, а саме, точного часу такого приїзду, для усунення суперечностей у версії слідства та поясненнях підсудного, щодо часу повернення додому, а тим самим, для підтвердження або виключення версії обвинувачення, і рівно алібі підсудного.

З аналізу доказів, вивчених судом, є слушним і посилання захисника ОСОБА_4 стосовно порушення норм процесуального права в частині дотримання строків проведення досудового слідства, що потребує перевірки прокурором, а в разі встановлення таких порушень, виконання слідчих дій для поновлення прав підсудного та обєктивного і законного розслідування справи.

Так, відповідно до вимог ст. 120 КПК України, досудове слідство у кримінальних справах повинно бути закінчено протягом двох місяців. B цей строк включається час з моменту порушення кримінальної справи до направлення її прокуророві з обвинувальним висновком. Згідно цих вимог закону, слідчий має право вчиняти процесуальні дії та приймати процесуальні рішення тільки в межах строків досудового слідства, встановлених КПК України, а суд може прийняти докази по справі, які зібрані у встановленому законом порядку у ході досудового слідства. Докази, які були зібрані досудовим слідством поза межами строків досудового слідства, є недопустимими і не можуть бути використані судом, а прийняті органом досудового слідства процесуальні рішення є незаконними.

Дана кримінальна справа за фактом ДТП була порушена 16.04.2008 р. (т.1 а.с.1) і не дивлячись на те, що на час її порушення ОСОБА_5 був єдиним підозрюваним і в нього вилучався його транспортний засіб, як речовий доказ, він був допитаний як свідок, чим були порушені права останнього, передбачені ст. 43-1 КПК України, в тому числі і право на захист.

23.07.2010 р. була порушена справа стосовно ОСОБА_5 (т.2 а.с.96), тобто часом закінчення досудового слідства повинно бути 23.09.2010 р. Всі докази, які зібрані після закінчення строку досудового слідства без його продовження у встановленому законом порядку, є недопустимими. Дана кримінальна справа була направлена до суду 12.01.2012 р.

Частина 1 ст. 206 КПК України передбачає, що досудове слідство може бути зупинено, коли психічне або інше тяжке захворювання перешкоджає закінченню провадження в справі. Але, слідчий, без будь яких даних щодо наявності тяжкої хвороби та неможливості проведення з обвинуваченим будь-яких слідчих дій, на підставі лише довідки з лікарні про хворобливий стан обвинуваченого зупиняв досудове слідство з 03.09.2010 р. по 23.09.2010 р. (т.2 а.с.167-168) та з 23.09.2010 р. по 04.10.2010 р. (т.2 а.с.171-172). 04.10.2010 р. слідчим була винесена постанова про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 в звязку з недоведеністю його вини у скоєному, яка була скасована 10.11.2010 р. Деснянським районним судом м. Чернігова, і справа направлена прокурору м. Чернігова для відновлення слідства, однак справа була прийнята до провадження лише через 2 місяця 17.01.2011 р., і 18.01.2011 р. без проведення будь-яких слідчих дій знову була закрита на підставі ч. 2 ст. 213 КПК України в звязку з недоведеністю вини (т.2 а.с.186-189).

Не дивлячись на те, що вказана постанова залишилася не скасованою, в цей же день 18.01.2011 р. справа була прийнята до провадження слідчим і по ній проводилися слідчі дії, допитувалися свідки, призначалася експертиза, в описовій частині постанови якої, хоча і зазначався невстановлений автомобіль, однак в запитаннях, які були поставлені на вирішення експерту, вказувалися вихідні дані - модель та номер автомобіля, який належав ОСОБА_5, а в постановах від 18.12.2011 р. про уточнення обставин розслідування зазначалось про причетність ОСОБА_5 до вчиненого злочину (т.2 а.с.210-211) і лише 19.12.2011 р. постанова від 18.01.2011 р. була скасована заступником прокурора м. Чернігова (т.2 а.с.212), після чого було предявлено обвинувачення ОСОБА_5 та останній допитувався, хоча необхідно було продовжити строк досудового слідства.

Крім того, в порушення вимог ч.2 ст.206 КПК України, яка передбачає зупинення досудового слідства тільки після того, як слідчий виконає всі слідчі дії, проведення яких можливе у відсутності обвинуваченого, слідчий незаконно зупинив слідство 03.09.2010 р. (т.2 а.с.167) та 23.09.2010 р. (т.2 а.с.171-172), оскільки проводив допит експертів, що взагалі не стосується дій, повязаних з обвинуваченим, а поновивши слідство 04.10.2010 р., виніс постанову про закриття кримінальної справи (т.2 а.с.172-176) без проведення будь-яких слідчих дій за участю обвинуваченого.

Таким чином, всі питання, повязані з ймовірним порушенням прав підсудного, відповідно до вищевикладеного, підлягають перевірці прокурором з винесенням процесуального рішення.

Перелічений комплекс порушень вимог Кримінально-процесуального кодексу України з боку особи, яка провадила досудове слідство є таким, що унеможливлює судовий розгляд, до усунення вищезазначених порушень закону, оскільки така неправильність досудового слідства не може бути усунута в ході судового слідства, враховуючи що це, потребує виконання процесуальних рішень, які віднесені до виключної компетенції органу досудового слідства. Виконання цього є обовязковим, відповідно до вимог ст.ст. 28, 64 п.4 КПК України.

Тобто, прокурор, направивши справу до суду, не вжив необхідних заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи.

Враховуючи, що органом досудового слідства не зясовані причини суттєвих протиріч у доказах по справі, а також не усунені саме ці протиріччя, що є винятковою компетенцією лише органів досудового слідства, оскільки це викликає необхідність у проведенні слідчих дій та інших процесуальних рішень, спрямованих на збирання нових доказів, з обовязковим винесенням відповідних постанов, а це неможливо виконати суду з дотриманням специфіки процесуальної форми судового розгляду, досудове розслідування належить визнати неповним і однобічним, в звязку з чим кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування, в ході якого належить виконати все вищезазначене, тобто провести у повному обсязі всі необхідні слідчі дії, зазначені судом, а також інші слідчі дії, в разі виникнення потреби в таких, і, в залежності від встановлених результатів, вирішити питання по суті справи.

У зв'язку з цим, клопотання захисту про повернення справи прокурору на додаткове розслідування із вищевказаних підстав, обґрунтоване на законі, доведене вищезазначеним і підлягає задоволенню, а справу належить повернути на додаткове розслідування, в ході якого необхідно усунути всі вищезазначені порушення закону, а також провести у повному обсязі всі необхідні слідчі дії. Відповідно до цього, клопотання прокурора про судове доручення задоволенню не підлягає.

Запобіжний захід належить залишити без змін.

Керуючись ст. 22, 64, 281 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, повернути прокурору м. Чернігова для організації проведення додаткового розслідування.

Запобіжним заходом щодо ОСОБА_5 залишити підписку про невиїзд.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя Л.В. Самусь