Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1-81/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Бутенко С.Б.

при секретарі Головко М.С., Смірновій М.В.

за участю: прокурора Пожарова О.О., Зоріна В.С.

потерпілої ОСОБА_1

підсудного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 89 КК України не судимий,

за ст. 191 ч. 4, ст. 309 ч.ч. 1, 2 КК України,

в с т а н о в и в:

Працюючи з 01 квітня по 18 червня 2009 року за трудовим договором продавцем-консультантом магазину «Хата Ламінату», що був розташований в орендованому приміщенні по вул. Молодіжна, 21/6 в м. Комсомольську Полтавської області, та здійснюючи повноваження щодо обліку, продажу та збереження ввірених та таких, що перебувають у його віданні, товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 незаконно привласнив майно на загальну суму 122174 грн. 25 коп., що більше ніж у двісті пятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Так, за вказаний період роботи ОСОБА_2 здійснив реалізацію ввірених йому товарно-матеріальних цінностей, що знаходилися в магазині в м. Комсомольську, привласнивши грошові кошти від їх продажу на загальну суму 115974 грн. 25 коп., які витратив на власні потреби. Крім того, отримавши 11.05.2009 р. за договором купівлі-продажу лінолеуму від ОСОБА_3 2097 грн., 26.05.2009 р. від ОСОБА_4 3043 грн. та 16.06.2009 р. за договором купівлі-продажу ламінату від ОСОБА_5 1060 грн. в якості авансових платежів, замовлення на доставку відповідного товару покупцям до головного офісу м. Кременчука в установленому порядку він не передав, одержані гроші до каси не вніс, витративши їх на власні потреби.

Продовжуючи злочинну діяльність, 24 лютого 2010 року знаходячись в підїзді будинку № 5 по вул. Портова в м. Комсомольську Полтавської області ОСОБА_2 знайшов паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 10,033 г., що його незаконно привласнив та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. Того ж дня об 11 год. 00 хв. біля зазначеного будинку даний наркотичний засіб у нього було вилучено працівниками міліції.

25 лютого 2010 року в першій половині дня, точного часу по справі не встановлено, знаходячись в підїзді будинку № 37 по вул. Добровольського в м. Комсомольську Полтавської області ОСОБА_2 знову знайшов паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 6,79 г., який повторно незаконно привласнив та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту до вилучення працівниками міліції того ж дня о 18 год. 33 хв. біля буд. № 8 по вул. Добровольського в м. Комсомольську.

В судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначених злочинів підсудний ОСОБА_2 визнав повністю та показав суду, що з 01 березня 2009 року він працевлаштувався на роботу в магазин «Хата Ламінату». Працював стажером в м. Кременчуці, а з 01 квітня 2009 року був прийнятий продавцем-консультантом магазину в м. Комсомольську. Наявний в магазині товар, що використовувався як зразки, він прийняв на відповідальне зберігання після інвентаризації, в повному обсязі. В його обовязки входило приймати замовлення від покупців, одержувати гроші за товар та проводити операцію через компютер, що був зєднаний з головним офісом в м. Кременчуці, вказуючи найменування та кількість проданого товару, доставка якого здійснювалась зі складу в м. Кременчуці. Про оплату товару покупцеві видавався примірник ордеру встановленого зразка, який він роздруковував через принтер та засвідчував печаткою магазину. Маючи доступ до каси та матеріальних цінностей, за відсутності контролю за його діяльністю він став приховувати від господарів факт продажу товару, а одержані гроші витрачав на власні потреби. В цей період в магазині зламався принтер, тому за згодою потерпілої він придбав бланки товарних чеків, виготовлені типографським способом, які видавав покупцям, а відповідної інформації до облікової документації підприємця не вносив. Таким чином він привласнив гроші отримані від покупців ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та від розпродажу товару, що знаходився в магазині, нестачу якого було виявлено під час інвентаризації 18 червня 2009 року. Розмір привласненого чужого майна та завданої потерпілій майнової шкоди визнає повністю. Про вчинене шкодує, щиро розкаюється.

По епізодах, повязаних з незаконним обігом наркотичних засобів, підсудний показав суду, що з часом він став вживати наркотики, залежності від яких позбувся, пройшовши добровільне лікування. Наркотичні засоби, що вилучалися у нього працівниками міліції, він випадково знаходив того ж дня у в підїзді будинку № 5 по вул. Портова, біля якого його одразу ж і затримали, та в підїзді будинку № 37 по вул. Добровольського в м. Комсомольську Полтавської області. Знайдені наркотичні засоби він привласнював та носив при собі для власного вживання без мети збуту. Огляд його особистих речей працівниками міліції здійснювався за його згодою у присутності понятих, об`єм та вид вилученого наркотичного засобу він визнає. Про вчинене також шкодує, щиро розкаюється, під час досудового слідства проходив добровільне лікування від наркоманії.

Крім свідчень підсудного, його вина у вчиненні інкримінованих злочинів, зазначених в описовій частині вироку, доводиться також іншими доказами по справі в їх сукупності.

Показаннями потерпілої ОСОБА_1, яка підтвердила суду, що підсудний працював у неї за строковими трудовими договорами з 01 квітня по 18 червня 2009 року і мав повноваження щодо продажу, обліку та зберігання майна, яке знаходилось в магазині «Хата Ламінату» в м. Комсомольську, та одержаних від покупців коштів. В зазначений період за сімейними обставинами вони з чоловіком виїхали до Росії і не могли контролювати роботу магазину в м. Комсомольську, повністю довірившись підсудному, який в телефонних розмовах запевняв, що обєми продажу значно зменшились, що не викликало у неї сумніву, оскільки в Україні була економічна криза. Коли повернулись, її чоловік приїхав до м. Комсомольська та виявив невідповідність наявного в магазині товару обліковим документам. Провели інвентаризацію та виявили нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 115974 грн. 25 коп., яка підсудним не заперечувалась. В подальшому, після закриття магазину в м. Комсомольську їй стали предявляти претензії особи, які оплатили, але не одержали куплений товар. ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що предявили видані ОСОБА_2 товарні чеки, придбаний товар було передано. Внаслідок злочинних дій підсудного їй завдано майнову шкоду на загальну суму 122174 грн. 25 коп., про стягнення якої з ОСОБА_2 потерпіла заявила цивільний позов в кримінальній справі та просила його задовольнити.

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_6

Показаннями свідка ОСОБА_7, яка була членом комісії при проведенні інвентаризацій в магазині «Хата Ламінату» в м. Комсомольську 30 березня та 18 червня 2009 року та пояснила суду, що приступивши до роботи в даному магазині ОСОБА_2 прийняв товарно-матеріальні цінності без недостач, а коли господарем було ініційовано інвентаризацію 18 червня 2009 року, виявилась нестача товару на загальну суму 115974 грн. 25 коп. Після закриття магазину в м. Комсомольську, за обґрунтованими претензіями кількох осіб їм був виданий оплачений товар, кошти за який підсудний до каси не вніс.

Трудовими договорами, укладеними між працівником і фізичною особою підприємцем від 01 квітня, 01 травня та 01 червня 2009 року, актами контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 30 березня та 18 червня 2009 року, заявами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, товарними чеками, виданими даним особам ОСОБА_2 11.05.2009 р. на суму 2097 грн., 26.05.2009 р. на суму 3043 грн. та 16.06.2009 р. на суму 1060 грн. відповідно та їх розписками про одержання товару (т. 1 а.с. 115, 116, 118, 47-48, 49-50, 5, 7, 19, 21, 27, 29), якими доводиться факт привласнення підсудним майна приватного підприємця ОСОБА_1, що знаходилося в нього на законних підставах і стосовно якого він здійснював повноваження щодо розпорядження, обліку та зберігання, внаслідок чого потерпілій було завдано майнову шкоду на загальну суму 122174 грн. 25 коп.

Протоколами огляду місця події від 24.02.2010 р. та 25.02.2010 р., висновками експерта від 26.03.2010 р. № 533 та № 532 (т. 2 а.с. 6, 35, 18-19, 45-46), згідно яких об 11 год. 10 хв. 24 лютого 2010 року та о 18 год. 33 хв. 25 лютого 2009 року у ОСОБА_2 було вилучено речовинну рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канасісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 10,033 г. та 6,79 г. відповідно, що його приєднано до справи в якості речового доказу (т. 2 а.с. 21, 48).

Входячи із зазначених, досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених з достатньою повнотою обставин справи, ураховуючи роз'яснення, що містяться в п.п. 23, 25, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» та в постанові від 28 травня 2004 року № 9 «Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства у зв'язку з набранням чинності Законом України від 22 травня 2003 року «Про податок з доходів фізичних осіб» суд визнає підсудного ОСОБА_2 винним у незаконному привласненні чужого майна, що належало потерпілій ОСОБА_1 та було йому ввірене і перебувало в його віданні, вчиненому у великих розмірах на суму, яка у 403,88 рази перевищує рівень податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 Закону України від 22 травня 2003 р. "Про податок з доходів фізичних осіб" на момент вчинення злочину, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 191 КК України. По епізодах злочинів, повязаних з незаконним обігом наркотичних засобів, суд визнає ОСОБА_2 винним у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинених повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України за ознакою повторності, в звязку з чим кваліфікацію дій підсудного за ч. 1 ст. 309 КК України суд вважає зайвою.

Вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу підсудного та обставини, що впливають на призначення покарання.

ОСОБА_2 має погашену в установленому порядку судимість за ст. 185 ч. 3 КК України та визнається особою, раніше не судимою. Вчинені ним злочини за класифікацією відносяться до тяжкого та середньої тяжкості. За місцем проживання він характеризується як особа, на яку не надходило скарг та нарікань. Він ніде не працює, має на утриманні неповнолітню дитину. За висновком ЛКК від 25.03.2010 р. здоровий, загальнофізичну працю виконувати може, потребує примусового лікування від наркоманії (т. 1 а.с. 138, 146-147, 153, 143, т. 2 а.с. 80).

Підсудний повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, щиро розкаявся, що суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання, по справі не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості, обставини вчинення злочинів, розмір завданих потерпілій збитків, дані про особу підсудного та обставини, що пом'якшують покарання, суд вважає, що покаранням, необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів є ізоляція його від суспільства та поміщення на певний строк до кримінально-виконавчої установи в межах встановленої законом санкції. Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні підсудному покарання судом не вбачається.

Приймаючи до уваги особу підсудного, форму вини й мотиви вчинення ним кожного із злочинів, їх тяжкість, обставини скоєння, наслідки, що вони потягли, та форму сукупності злочинів, при визначенні остаточного покарання згідно ст. 70 КК України, суд застосовує принцип часткового складання покарань. З цих підстав, а також враховуючи факт продовження підсудним злочинної діяльності та його залежність від наркотичних засобів, суд не находить можливим звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Цивільний позов потерпілої на підставі ст. 28 КПК України та ст. 1166 ЦК України суд задовольняє повністю.

Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених по справі судових витрат (а.с. 17, 44), суд у відповідності до ч. 3 ст. 92 КПК України не находить підстав для виплати експертам НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області винагороди за проведення дорученої експертизи, проте вартість витратного матеріалу та експлуатації обладнання в сумі 87 грн. 64 коп. на підставі ст.ст. 91, 93 КПК України підлягає стягненню з підсудного на користь експертної установи.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 93, 323, 324, 343 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_2 за ст. 191 ч. 4, ст. 309 ч. 2 КК України із призначенням йому покарання:

за ч. 4 ст. 191 КК України у виді пяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей, на два роки.

за ч. 2 ст. 309 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити остаточне покарання у виді пяти років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей, на два роки.

Строк відбування покарання засудженим відраховувати з моменту його затримання.

Цивільний позов потерпілої задовольнити повністю. Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 122174 грн. 25 коп. на відшкодування завданої майнової шкоди.

Речові докази по справі 10,033 г. та 6,79 г. канабісу знищити.

Судові витрати по справі покласти на засудженого. Стягти з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області 87 грн. 64 коп.

Запобіжний захід засудженому до набрання виром законної сили змінити, взявши його від варту в залі судового засідання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя підпис ОСОБА_8

З оригіналом вірно. Суддя С.Б. Бутенко