АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-2501/2006 р. Головуючий
Категорія ст. 122 ч, 1 суддя Сорока Б.М.
КК України Доповідач
УХВАЛА ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО січня 2007 року
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кузьменко В.М. суддів: Дрибаса Л.І.,
Ферафонтова В.Ю. за участю прокурора Руденко В.В.

розглянула в відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006
року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Шахтинська
Карагандинської области
РФ, громадянин Казахстану, освіта середня, не працюючий, раніше судимий:

17.11,2004 року Кіровським районним судом м.
Дніпропетровська за ст. 185 ч.З КК України на 3 роки позбавлення волі.
Звільнений постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від
24.05.2006 року умовно-достроково на 10 місяців 22 дні,

засуджений за
ст. 122 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.
71 ч.І КК України до призначеного покарання частково приєднане невідбуте
покарання за попереднім вироком і остаточно до відбуття призначено 2 роки З
місяці позбавлення волі.

ОСОБА_1
засуджено за те, що 29 вересня 2006 року близько 18 год. в стані
алкогольного сп'яніння на перехресті вулиць Шевченка та Радянській с. Рудька Царичанського району Дніпропетровської області на грунті неприязних
відносин заподіяв потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження середньої
тяжкості.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить скасувати вирок щодо нього, посилаючись на те, що
суд не допитав всіх свідків, які б підтвердили, що потерпілий його спровокував
на заподіяння тілесних ушкоджень.

2

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою апеляцію, міркування прокурора, який вважав за необхідне апеляцію
засудженого залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах
апеляції, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
засудженого ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду
про доведеність винності засудженого ОСОБА_1 у вчинені злочину, за який його засуджено,
відповідає фактичним обставинам справи і грунтується на зібраних у справі та
досліджених у судовому засіданні доказах, а саме: на показаннях самого
засудженого ОСОБА_1, який визнав себе повністю винним, показаннях потерпілого,
протоколі відтворення обстановки і обставин події, висновках судово-медичної
експертизи.

Суд дав
правильну оцінку доказам і дії засудженого вірно кваліфікував за ст. 122 ч. 1
КК України.

Отже доводи
засудженого про те, що кваліфікуючи його дії, суд не врахував поведінку потерпілого,
безпідставні, оскільки під час досудового і судового слідства не було
встановлено таких обставин поведінки потерпілого, які б виправдали дії
засудженого.

Призначаючи
ОСОБА_1 покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд врахував
ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним, дані про особу, всі обставини
по справі і правильно прийшов до висновку про те, що міру покарання він повинен
відбувати у вигляді позбавлення волі, відповідно до вчиненого призначивши йому
строк покарання. Суд також правильно призначив йому міру покарання за правилами
ст. 71 КК України, оскільки новий злочин він вчинив протягом терміну
умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком суду.

Підстав для зміни чи скасування вироку не вбачається

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006 року щодо нього - без
зміни.