Дата документу 23.10.2013
Справа № 334/9645/13-к
Провадження № 1-кс/334/1691/2013
23 жовтня 2013 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі:
слідчого судді – Баруліної Т.Є.
при секретарі Вєтлугіній Г.С.,
за участю прокурора Науменко М.В.,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 1)22.10.1993р. Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч.3 ст. 222 КК України – позбавлення волі на строк 5 років; 2)14.08.2000р. Красногвардейським районним судом м. Дніпропетровськ, за ч.2 ст. 81, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК України – позбавлення волі на строк 3 роки; 3)19.08.2003р. Красногвардейським районним судом м. Дніпропетровськ, за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України – позбавлення волі на строк 4 роки; 4)28.08.2008р. Красногвардейським районним судом м. Дніпропетровськ, за ч. 3 ст. 185 КК України – позбавлення волі на строк 3 роки с іспитовим строком 2 роки; 5)26.08.2010р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк 3 роки, звільнився 16.06.2013 р. за відбуттям строку покарання,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_3 підозрюється в тому, що будучи особою раніше засудженою за скоєння корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, 21.10.2013 року, приблизно о 05 годині 50 хвилин, ОСОБА_3, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_4, з корисливих мотивів, проник в підвальне приміщення, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 56, звідки намагався таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_5, на загальну суму 3260 гривень, при цьому, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, свій злочин до кінця не довів з причин незалежних від його волі, так як був затриманий на місці крадіжки потерпілим.
22.10.2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3, оскільки підозрюваний ОСОБА_3 неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, тобто має реальну можливість сховатися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на потерпілого та свідків, і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальній справі.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.
Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України винним себе визнав повністю. Проти клопотання щодо обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 є доведеним та обґрунтованим, у зв’язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.
Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3, будучи особою, яка раніше була засуджена за скоєння злочину, судимість за який не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став і знову скоїв умисний корисний злочин проти власності.
Матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового слідства, оскільки, будучи раніше судимим, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, ніде не працює, засобів до існування не має.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м’яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.; приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 раніше судимий, судимість не знята та не погашена в встановленому законом порядку, ніде не працює, застосування більш м'яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою зобов’язаний визначити розмір застави, таким чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов'язків, передбачених КПК України у розмірі 10 (десять) мінімальних заробітних плат в сумі 11 470 грн. (1147x10 = 11 470).
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, суд, -
Клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 – задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у Запорізькому СІЗО.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов’язків, передбачених КПК України, у розмірі 11 470 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят) гривень.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_3, 12.06.1972, обов’язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз’яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов’язків, а саме: у разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з’явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов’язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.
Строк тримання під вартою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відрахувати з 23 жовтня 2013 року.
Термін дії ухвали закінчується 22 грудня 2013 року.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п’яти днів з дня її проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: Т.Є.Баруліна