Справа № 310/2508/14-к
ВИРОК

Іменем України

29 квітня 2014 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізькій області

у складі головуючого-судді: Пахоменка
О.Г.,

при секретарі: Мельник
В.Ю.,

за участі прокурора:
Матвіїшина Т.М.,

обвинуваченого: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бердянська
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № № 0000446 від
02.02.2014р., відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця м. Новгород-Сіверський
Чернігівської області, громадянина
України, військовозобов'язаного, з
базовою середньо освітою, проживаючого
у цивільному шлюбі, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, не
судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2014р., приблизно о 21 годині 30 хвилин,
знаходячись у приміщенні квартири
АДРЕСА_3, ОСОБА_1, діючи умисно, з метою
таємного викрадення чужого майна, яке
становить матеріальну цінність,
керуючись корисливим мотивом,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, шляхом вільного
доступу, таємно викрав мобільний
телефон «НТС - Оnе S» вартістю 1500 грн., в
якому знаходилась картка мобільного
оператора «МТС» вартістю 10 грн., на
рахунку якої було 5 грн., карту пам'яті
«Місrо - СD» на 4Gb., вартістю 100 грн., та
гумовий чохол до мобільного телефону
вартістю 45 грн., які належать ОСОБА_2,
після чого з викраденим, з місця
злочину зник, чим завдав потерпілій
майнову шкоду на загальну суму 1660 грн.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 себе винним по пред'явленому
обвинуваченню, при викладених у вироку
обставинах, визнав повністю, погодився
із зібраними у справі доказами, як
достовірними і допустимими, дав
відповідні свідчення, у скоєному
розкаявся та просив його суворо не
карати.

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, приймаючи до уваги те, що
обвинувачений ОСОБА_1 не оспорює
фактичні обставини справи,
кваліфікацію кримінального
правопорушення, яке йому
інкримінується, вірно розуміє зміст
обставин справи, відсутні сумніви в
добровільності його позиції, тобто
визнання ним вини не є наслідком
застосування до нього насильства,
примусу, погроз або наслідком обіцянок
чи дії будь-яких інших обставин, суд за
згодою учасників судового розгляду в
порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК
України, визнав недоцільним
дослідження доказів щодо обставин, які
ніким не оспорюються, і обмежився
допитом обвинуваченого та
дослідженням матеріалів, що
характеризують його.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю,
його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.
185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_1, у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд ураховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання,
згідно ст. 66 КК України, суд визнає
каяття обвинуваченого та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

Ураховується особа обвинуваченого,
який в силу ст. 89 КК України є раніше не
судимою особою, вчинив злочин, який
відноситься до злочинів середньої
тяжкості, до адміністративної
відповідальності не притягувався,
посередньо характеризується за місцем
мешкання, не зайнятий суспільно
корисною працює, інвалідності не має та
іншими хронічними хворобами не
страждає.

На підставі викладеного, ураховуючи
обставини, що пом'якшують покарання,
особу винного, конкретні обставини
справи, не відшкодування завданої
потерпілому злочином шкоди, суд
приходить до висновку про можливість
обрання підсудному покарання у вигляді
громадських робіт, оскільки саме це
покарання найбільше відповідатиме
меті його призначення відповідно до ст.
50 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати
із залученням експертів відсутні.

Підстави для обрання обвинуваченому
запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. 50 КК України, ч.3 ст. 349,
ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК
України, призначивши йому покарання у
вигляді громадських робіт строком 120
(сто двадцять) годин.

Вирок може бути оскаржений з
урахуванням вимог, в порядку і строки
передбачені ч.2 ст. 394 та ст. 395 КПК
України, до апеляційного суду
Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд протягом 30 днів з
дня його проголошення. Якщо вирок було
ухвалено без виклику особи, яка його
оскаржує, то строк апеляційного
оскарження для такої особи
обчислюється з дня отримання нею копії
судового рішення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя:
О.Г.Пахоменко