В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2014 року

Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області в складі:

головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

законних представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рибінськ, Ярославської області Російської Федерації, українця гр.України, тимчасово не працюючого, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого.

за ст.122 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2012 року, біля 19 год. 10 хв. ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинків АДРЕСА_2 , умисно заподіяв неповнолітньому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження за таких обставин.

У вказаний час ОСОБА_7 , щоб припинити конфліктні ситуації, які виникали між його сином та іншими дітьми, підійшов у дворі до потерпілого ОСОБА_8 , став з`ясовувати причину поведінки останнього щодо його сина, схопив потерпілого рукою за шию та при підняв, одночасно іншою рукою наніс декілька ударів ладонею руки в область лівої частини голови, заподіявши ряд тілесних ушкоджень, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфіковано як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Підсудний ОСОБА_7 в судовому засіданні вину визнав частково.

Пояснив, що 07.07.2012 року його неповнолітній син прийшов додому та поскаржився, що хлопці із сусіднього будинку його ображають, обливають водою. За місяць до цього сина зіштовхнули з велосипеда.

Вирішив розібратися з хлопцями, чого чіпляються до сина.

Підійшовши до Цап Дениса, який у дворі був з іншими дітьми, запитав чого себе так поводять. Потерпілий відповів нецензурно. Тоді він вдарив його ладо нею руки по обличчю, тобто «дав ляпаса». Також, «поскубав», тобто потягав за волосся на виску. Не мав наміру заподіяти потерпілому тілесні ушкодження.

Потерпілого не брав за шию. Він не падав на землю.

Не може пояснити, звідки тілесні ушкодження у потерпілого. Останній міг їх отримати після того, як пішов з місця події.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що підсудний підійшовши у дворі до нього, став з`ясовувати відносини щодо свого сина. При цьому взяв за шию та підняв над землею, став душити.

Пам`ятає, що впав на коліна й тоді підсудний став піднімати його за голову. При цьому взяв його так, що він не міг рухати ні руками, ні ногами. Потім почав рукою бити. Після цього прийшла бабка товариша та забрала його до себе додому.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що коли гуляла у дворі побачила підсудного, який стояв із дітьми. Оскільки серед дітей був її внук, підійшла до них. У потерпілого ОСОБА_10 ліва сторона обличчя була червона, й він тримався за неї рукою.

ОСОБА_7 вів себе агресивно, махав руками. Забрала ОСОБА_10 та внука додому, куди незабаром прийшла мати потерпілого. Внук розказував, що підсудний бив ОСОБА_11 по голові.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий є його братом. Бачив, як підсудний бив у дворі ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_7 підняв ОСОБА_13 однією рукою за шию, а другою рукою бив по голові. Також, тягав за волосся та за руки.

Підсудний вдарив брата багато разів. Він підійшов до них в той момент, коли ОСОБА_7 підняв брата ОСОБА_13 за шию.

Потім підійшла ОСОБА_9 , бабка друга, та забрала його, брата ОСОБА_13 , свого онука ОСОБА_14 до себе додому.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що гуляв із потерпілим та іншими дітьми у дворі. Бачив, як підсудний підійшов до Цап Дениса, взяв його за шию, нахилив та почав бити. Вдарив два рази ладо нею руки по обличчю.

Згідно висновку експерта №816 від 14.09.2012 року на момент судово-медичного обстеження на тілі неповнолітнього ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах лівої половини обличчя, ліво-бокової поверхні верхньої третини шиї та лівого передпліччя, а також набряку м`яких тканин волосистої частини голови.

Згідно даних медичної документації у нього виявлено: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Гострий стресовий розлад, стресова нейропатія на тремор бідному фоні. Посттравматичний міозит м`язів шиї, синці шиї, обличчя. Посттравматичний неврит слухових нервів. Стан після оперативного лікування клишоногості.

Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах ліво-бокової поверхні верхньої третини шиї та лівого передпліччя та згідно медичної документації «Посттравматичний міозит м`язів шиї, синці шиї, обличчя» виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму здавлення, якими могли бути пальці рук сторонньої людини.

Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівої половини обличчя виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії якими могли бути руки затиснуті в кулак та пільці рук сторонньої людини.

Діагноз закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку.

Потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Діагноз посттравматичний неврит слухових нервів потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступею тяжкості тілесні ушкодження» кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Виключена можливість, що в своїй сукупності враховуючи характер та локалізацію вищевказаних тілесних ушкоджень могли виникнути внаслідок подіння з висоти власного зросту.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження згідно медичній документації, вкладаються в час події, яка мала місце 07.07.2012 року.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_16 підтвердила висновки проведеної судово-медичної експертизи.

Дослідженими доказами в їх сукупності доведена вина підсудного ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Підсудний підтвердив, що у зазначений обвинуваченням час, маючи намір припинити конфліктні ситуації, що виникали між його сином та дітьми у дворі, застосував щодо неповнолітнього потерпілого фізичну силу.

Крім показань підсудного це підтвердили й допитані в судовому засіданні свідки.

Характер та локалізація отриманих потерпілим тілесних ушкоджень зафіксовані у висновку судово-медичної експертизи.

Таким встановлено, що тілесні ушкодження були заподіяні ОСОБА_8 саме 07.07.2012 року.

Такі не могли виникнути внаслідок падіння.

Наявність тілесних ушкоджень на шиї, обличчі, волосистій частині голови підтверджують пояснення неповнолітніх свідків та потерпілого щодо фактичних обставин, дій підсудного щодо потерпілого при вказаній конфліктній ситуації.

Експерт ОСОБА_16 в судовому засіданні ствердила, що тілесні ушкодження у вигляді посттравматичного невриту слухових нервів могли виникнути внаслідок заподіяних потерпілому 07.07.2012 року тілесних ушкоджень.

Відсутні дані, які б вказували на можливість виникнення таких тілесних ушкоджень до часу події, яка мала місце 07.07.2012 року.

Досліджені докази співвідносяться між собою та підтверджують фактичні обставини, за яких підсудним було скоєно кримінально карне правопорушення.

Разом з тим, у справі відсутні докази про те, що підсудний бажав настання саме таких наслідків від своїх дій, тобто діяв із прямим умислом.

У даному випадку винний усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Тобто, має місце непрямий умисел.

Дії підсудного ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених ст.121 кримінального кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При обранні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу винного, конкретні обставини справи.

Підсудний ОСОБА_7 є несудимим, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно.

Підсудний є інвалідом 3 групи, що суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов прокурора слід задовольнити та стягнути із ОСОБА_7 на користь Виконкому Ужгородської міської ради 5468,68 грн. витрат лікувального закладу, понесених за час стаціонарного лікування в Ужгородській міській дитячій клінічній лікарні 22 ліжко-днів.

Відповідний розрахунок додано до справи.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України 1960 року суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 за ст.122 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_7 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

У відповідності до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу Кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти Кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в Кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 залишити попередню - підписку про невиїзд.

Стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь Виконкому Удгородської міської ради 5468,68 грн. витрат лікувального закладу.

На вирок може бути подана апеляція на протязі 15 діб з моменту проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя:

ОСОБА_1