Справа № 461/2799/15-к
Провадження № 1-кс/461/1654/15
УХВАЛА

13.03.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 на неправомірні дії слідчого,

в с т а н о в и в :

Скаржники звернулись до суду із скаргою, в якій просять поновити строк звернення до слідчого судді, скасувати постанову про визнання автомобіля марки «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом, зобов`язати слідчого, процесуального прокурора, скасувати постанову про призначення авто технічної експертизи, у випадку винесення такої, припинити проведення такої експертизи та негайно повернути автомобіль марки «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт до нього ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги покликаються на те, що 17.04.2015 року, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова, у ОСОБА_4 було вилучено автомобіль марки «Рено Трафік» (д.н.з. НОМЕР_1 ) та визнаний речовим доказом. Однак, в порушення вимог ст.165 КПК України, їй не було вручено копії ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів, не складено опис речей. Також, в порушення ч.7 ст.100 КПК України, слідчий, прокурор не звернулись до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного автомобіля. Крім того, ОСОБА_4 не є підозрюваною у кримінальному провадженні №0000218, а знаходиться в процесуальному статусі свідка. При цьому вказує, що лише 05.03.2015 року їм стало відомо про неправомірні дії слідчого при вилучення згаданого автомобіля.

Скаржник та її представник в судовому засіданні скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просять скаргу задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні скаргу заперечили з мотивів безпідставності та додатково зазначили, що вилучення вказаного у скарзі автомобіля було здійснено на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 лише 05.03.2015 року з ухвали слідчого судді дізналась про неправомірні дії слідчого при здійсненні вилучення автомобіля «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_1 , вважаю, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, а тому такий слід поновити.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду від 17.04.2014 року надано слідчому СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 тимчасовий доступ з можливістю вилучення до автомобіля марки «Renault Trafic» (р.н. НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_7 .

На підставі вказаної ухвали слідчого судді автомобіль марки «Renault Trafic» (р.н. НОМЕР_1 ) було вилучено та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000218 від 02.04.2014р. постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 17.04.2014р. та визначено місцем зберігання майданчик тимчасового утримання за адресою: м.Львів, вул.Суботіська, 13 «А».

Крім того, постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 18.04.2014р. визнано речовим доказом свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Renault Trafic» (р.н. НОМЕР_1 ) та визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів скарги також видно, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 02.03.2015 року відмовлено у скарзі адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_8 щодо неповернення тимчасово вилученого майна автомобіля марки «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 .

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

При цьому, не знайшли свого підтвердження доводи скаржників щодо недотриманням слідчим вимог ст.165 КПК України в частині не пред`явлення оригіналу ухвали про тимчасовий доступ та не вручення її копії, оскільки скаржниками не надано жодного належного доказу на підтвердження цієї обставини.

Також, відхиляю доводи скаржників щодо не дотримання слідчим ч.7 ст.100 КПК України, оскільки такі є безпідставини з огляду на те, що положення частини 6 ст.100 КПК України стосуються лише речових доказів, що не містять слідів злочину, а тому у слідчого не було підстав звертатись з відповідним клопотанням до слідчого судді в порядку ч.7 ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши обставини справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, оскільки слідчий здійснив вилучення транспортного засобу на підставі ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на таке вилучення та визнав такий речовим доказом, тобто слідчим було дотримано вимоги КПК України, а відтак і не може були задоволена вимога скаржників щодо скасування постанови та припинення проведення призначеної експертизи.

При цьому, вважаю за необхідне роз`яснити скаржниками право на звернення до слідчого з клопотанням про визначення іншого місця зберігання вилученого транспортного засобу, в тому числі і в ОСОБА_4 , після проведення експертних досліджень щодо нього.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_4 термін звернення до суду.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на неправомірні дії слідчого залишити без задоволення.

Роз`яснити адвокату ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право на звернення до слідчого з клопотанням про визначення іншого місця зберігання вилученого майна після проведення експертних досліджень щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9