Справа № 1-198/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2011 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка В. В.
секретаря
за участі прокурораОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, всилу ст. 89 КК України немаючого судимості, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченного ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2011 року, приблизно о 16 год., ОСОБА_2, перебуваючи в літній кухні, розташованій на території домоволодіння № 10 по вул. Коцюбинського у м. Узині, Білоцерківського району, належного ОСОБА_3, таємно від оточуючих, з метою викрадення забрав з кухні бувшу в користуванні чотирьох-камфорочну газову плиту "ПГ-4", вартістю 175 грн., виніс її на подвір'я і, залишивши там, пішов шукати автомобіль-таксі для того, щоби відвезти указану газову плиту до пункту прийому металобрухту. Однак свій намір, спрямований на викрадення газової плити, ОСОБА_2 до логічного завершення не довів, оскільки після того, як на автомобілі повернувся до домоволодіння ОСОБА_3, був виявлений на місці події співмешканкою останнього ОСОБА_4, котра, виявивши на подвір?ї газову плиту, яку ОСОБА_5 намагався викрасти, припинила його злочинні дії.

Підсудний ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт недоведеної до кінця з причин, що не залежали від його волі, спроби таємного, за встановлених досудовим слідством обставин, викрадення 11.03.2011 року, близько 16 год., газової плити з літньої кухні домоволодіння потерпілого ОСОБА_3. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винним у скоєному, в повному обсязі погодившись з предявленим обвинуваченням (збитки потерпілому відшкодовані підсудним в повному обсязі) та будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, підсудний від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що вина підсудного у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі предявленого обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані слідством за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна крадіжку.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_2 несудимий, повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому і активно сприяв розкриттю злочину.

Наведені обставини помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується формально посередньо.

Обставин, що обтяжували б відповідальність підсудного, судом не встановлено.

Зважаючи на викладене, на особу підсудного, на вкрай незначну вартість та господарську цінність майна, яке намагався викрасти підсудний, що підсудний не завершив свої злочинні дії і жодних збитків потерпілому своїми діями не завдав, і що скоєний останнім злочин не представляє великої суспільної небезпеки, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року позбавлення волі.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, зобов?язавши засудженого не виїжджати за межі України на постіне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця постійного проживання і регулярно з?являтись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази, газову плиту, повернути потерпілому ОСОБА_3, у котрого вона перебуває на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя ОСОБА_6