Справа № 11-247/08 Головуючий в 1
інстанції Лапін О.Ф.
Категорія ст. 186 ч. 1 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції Силка Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 23 травня 2008 року

Колегія суддів судової палати
в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого
судді - Силки Г.І.,

суддів
- Матата О.В, Польового М.І.,

за
участю прокурора - Смолюка Б.С.,

засудженого - ОСОБА_1,

представника
засудженого - ОСОБА_2,

захисника
- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну
справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції на вирок Ковельського міськрайонного суду від 14 березня 2008 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Інта Республіка Комі, Росія, жителя АДРЕСА_1, росіянина,
громадянина Росії, учня ПТУ-22 смт. Луків, неодруженого, несудимого,-

засуджено,
за ч. 1 ст.186 КК України на 1(один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК
України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання із застосуванням примусових
заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері - ОСОБА_2 на
строк 1(один) рік.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1, залишено попередній - підписку про невиїзд до набрання вироком
чинності.

Вироком вирішено долю речових
доказів.

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_1 визнано
винним і засуджено за те, що він 16
січня 2008 року о 19 год. 30 хв., біля дитячого садка № 2, що по вул.
Грушевського в м. Ковелі, переслідуючи корисливу зацікавленість, з метою
відкритого заволодіння чужим майном, підбіг до потерпілої ОСОБА_4 та вихватив
ривком з її рук жіночу сумочку вартістю 50 грн., в я якій знаходились мобільний
телефон марки «Самсунг Е - 370», вартістю 600 грн. із стартовим пакетом «ЮМС»,
вартістю 25 грн. на рахунку якого було 2 грн., гаманець, вартістю 30 грн. із
грошима в сумі 70 грн., а всього відкрито заволодів майном, належній потерпілій
на суму 777 грн.

В поданій на вирок апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, не оспорюючи доведеність винності та правильність
кваліфікації дій засудженого зазначає, що суд безпідставно, без врахування суспільної
небезпеки вчиненого злочину ОСОБА_1 та особи останнього, застосував до нього
примусові заходи виховного характеру. Просить вирок скасувати, постановити свій
призначивши ОСОБА_1 покарання в межах санкції
ч.1 ст. 186 КК України.

Заслухавши доповідача, який
доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він
оскаржений, виклав основні доводи апеляції, пояснення прокурора, який підтримав
апеляцію про скасування вироку, пояснення засудженого, який апеляцію не визнав,
просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, законного
представника засудженого і захисника, які заперечили апеляцію, вважають, що є
всі підстави для застосування примусових заходів виховного характеру,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про винність
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який він засуджений, підтверджуються зібраними
по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Діям засудженого ОСОБА_1 дана
правильна юридична оцінка, яка ніким не оскаржуються.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1
вчинив злочин передбачений
ч.1 ст. 186 КК України, у віці 17 років, тобто будучи неповнолітнім.
Вчинений злочин засудженим відноситься до категорії середньої тяжкості. Однак
ОСОБА_1 злочин вчинив вперше, раніше до будь-якої відповідальності не
притягувався, є молодим за віком, позитивно характеризується, як за місцем
навчання так і за місцем проживання (а.с. 83). Засуджений на обліку у службі та
міліції у справах дітей не перебуває, виховується у неповній сім'ї. Заподіянні
збитки потерпілій повністю відшкодував і остання будь-яких претензій до нього
не має (а.с. 21), щиро розкаюється у вчиненому та сприяв розкриттю злочину,
скоїв злочин у неповнолітньому віці, що є обставинами, які пом'якшують
покарання.

Враховуючи вищенаведене
колегія суддів вважає, що твердження помічника прокурора в апеляції про
підвищену суспільну небезпечність засудженого як особи та підвищену суспільну
небезпечність вчиненого ним злочину ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Підстав для скасування вироку
суду з постановленням ним нового та обранням ОСОБА_1 покарання у межах санкції
ч. 1 ст. 186 КК України, як зазначає апелянт в апеляції, колегія суддів не
вбачає.

Враховуючи вище наведені
обставини щодо ОСОБА_1 та бездоганну його поведінку на час розгляду справи та
постановлення вироку, останній просив застосувати до нього примусові заходи
виховного характеру, законний представник його мама просила передати його їй
під нагляд, представник служби та міліції у справах дітей також просили
застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, тому колегія суддів
вбачає, що на момент постановлення вироку ОСОБА_1 не потребував застосування
покарання і суд вірно до нього примінив примусові заходи виховного характеру.

Разом з тим застосовуючи до
неповнолітнього ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру судом не дотримано
вимог ч. 1 ст. 447 КПК України. Відповідно до вказаного закону, якщо суд при
розгляді справи, що надійшла з обвинувальним висновком, визнає можливим
виправлення неповнолітнього, який вчинив злочин невеликої або середньої
тяжкості, він виносить ухвалу, а суддя постанову про закриття кримінальної
справи і вирішує питання про застосування щодо неповнолітнього одного з
примусових заходів виховного характеру, передбачених в ч. 2 ст. 105 КК України.

На порушення зазначених вимог
закону суд постановив щодо
ОСОБА_1 вирок, визнавши його винним у вчиненні злочину передбаченого ч.
1 ст. 186 КК України, та призначивши йому покарання у виді одного року
позбавлення волі, звільнив його від цього покарання із застосуванням примусових
заходів виховного характеру.

Тому враховуючи те, що судом
першої інстанції істотно порушенні вимоги кримінально процесуального закону,
вирок Ковельського міськрайонного суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а
справа закриттю на підставі ст. 9 КПК України, застосувавши до нього примусові
заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері на один рік.

Запобіжний захід застосований
ОСОБА_1 підписку про невиїзд скасувати.

На підставі наведеного і
керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію помічника Ковельського
міжрайонного прокурора Бородчука О.
залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду від 14
березня 2008 року скасувати.

Закрити провадження по справі
на підставі ст. 9 КПК України щодо ОСОБА_1.

На підставі ст. 105 КК
України застосувати до ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру у виді
передачі його під нагляд матері ОСОБА_2 на строк 1(один) рік.

Запобіжний захід
ОСОБА_1підписку про невиїзд скасувати.

Головуючий підпис Г.І. Силка

Судді підпис \
підпис О.В. Матат М.І. Польовий

Оригіналу відповідає:

Суддя Апеляційного суду

Волинської області Г.І.
Силка

Головуючий
Г.І. Силка

Судді: О.В. Матат

М.І. Польовий