У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Пекного С.Д., Школярова В.Ф.

з участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в
м.Київ “ 11 “ березня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Зміївського районного суду
Харківської області від 21 травня 2007 року, яким

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

громадянин
України, судимий останнього разу

19 вересня 2003
року за ст.ст.185 ч.2, 263 ч.2 КК України

на 2 роки
позбавлення волі,

звільнений 7
жовтня 2004 року умовно-достроково,

засуджений:

- за ч.2 ст.185
КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст185 КК України із
застосуванням ст.69 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.263 КК України на 2
роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно визначено 2 роки позбавлення волі.

В апеляційному порядку вирок не розглядався.

ОСОБА_1. визнаний винним у тому, що він 12 січня 2007 року приблизно о 14
год. 35 хв. із батарейної шафи сигнальної установки на перегоні
ст.Основа-Новожаново ПЗ, що на території Червонозаводського району м.Харків,
повторно таємно викрав 7 акумуляторів вартістю 894 грн. 53 коп., які належали
Основ'янській дистанції сигналізації та зв'язку ПЗ.

У період із середини листопада до початку грудня 2006 року в районі
Центрального ринку м.Харків ОСОБА_1. незаконно придбав, знайшовши, вогнепальну
зброю, яку зберігав та носив при собі без передбаченого законом дозволу до 12
січня 2007 року.

8 жовтня 2006 року близько 3 год. ОСОБА_1. проник до побутового приміщення
контори ПД-2 ст.Зміїв Ізюмської дистанції шляху ПЗ, звідки таємно повторно
викрав майно Ізюмської дистанції шляху ПЗ на суму 1755 грн. 69 коп..

У касаційному поданні прокурор стверджує про порушення судом ст.70 КК
України при поглиненні однакових за видом та розміром покарань, про
безпідставне застосування ст.69 КК України за наявності лише однієї
пом'якшувальної обставини, а також вважає призначене ОСОБА_1. покарання надто
м'яким і просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подання в частині, що
стосується неправильного застосування кримінального закону, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи подання прокурора, колегія суддів
вважає, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню.

Для застосування ст.69 КК України та призначення особі більш м'якого
покарання, ніж передбачено законом, закон вимагає наявності декількох, тобто
двох або більше, обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину, а також урахування особи винного.

Перелік обставин, які пом'якшують покарання, що викладений у ст.66 КК
України, не є вичерпним і суд може визнати такими, що пом'якшують покарання,
інші обставини, не зазначені в цьому Законі.

Прокурор у поданні стверджує, що місцевий суд при визначенні міри покарання
визнав такою, що пом'якшує покарання ОСОБА_1., лише одну обставину, що не
давало суду можливості застосувати ст.69 КК України.

Проте місцевий суд у вироку зазначив, що обставинами, які пом'якшують
покарання ОСОБА_1., він визнає розкаяння засудженого, сприяння розкриттю
злочину (п.1 ч.1 ст.66 КК України), стан здоров'я та збіг тяжких життєвих
обставин (п.5 ч.1 ст.66 КК України), оскільки, як зазначено у вироку, ОСОБА_1.,
маючи ряд тяжких захворювань, не має помешкання, підтримки рідних і близьких,
лікується у спеціалізованих клініках.

Таким чином, погодитися з доводами прокурора про неправильне застосування
судом ч.1 ст.69 КК України з мотивів, що наведені у касаційному поданні, не
можна.

Касаційне подання прокурора підлягає задоволенню в частині, що стосується
застосування місцевим судом ст.70 КК України.

За трьома статтями обвинувачення ОСОБА_1. призначено покарання у вигляді 1
року позбавлення волі, 2 років позбавлення волі і також 2 років позбавлення
волі. При визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд
застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Проте однакові за видом і розміром покарання - 2 роки позбавлення волі і
також 2 роки позбавлення волі - поглиненню не підлягають, оскільки є тотожними,
тобто жодне з них не є більш або менш суворим відносно іншого.

Таким чином, вирок щодо ОСОБА_1. підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий судовий розгляд.

Прокурор у поданні також стверджує про надмірну м'якість призначеного
ОСОБА_1. покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, однак він
просить скасувати вирок лише у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону, а не у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого. Згідно зі ст.395 КПК України, суд касаційної інстанції не вправі
вийти за межі касаційних вимог у бік погіршення становища засудженого, тому
доводи прокурора стосовно міри покарання колегією суддів до уваги не беруться.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.395, 396 КПК України,

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 21 травня 2007
року щодо ОСОБА_1скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

судді:

Синявський О.Г.
Пекний С.Д.
Школяров В.Ф.