В И Р О К

іменем України

"11" листопада 2013 р.Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Чауса М.О.

при секретарях
Яськової В.В.

з участю прокурора
Постемської Ю.Ф.

потерпілого
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві кримінальне провадження, внесене
в Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0011902 від 20.07.2013 року за
підозрою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець смт. Мізоч, Здолбунівського
рн., Рівненської обл., українець,
громадянина України, з середньою
освітою, неодруженого, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту: ОСОБА_2
20.07.2013 приблизно о 00 годині 50 хвилин,
перебуваючи в ПКіВ «Гідропарк»,
неподалік розважального закладу
«Гідрозона» побачив ОСОБА_1, який в цей
час лежав і спав на лавці. В подальшому
у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на
вчинення таємного викрадення чужого
майна з сумки останнього. Так, ОСОБА_2
перебуваючи за вищевказаною адресою, у
стані алкогольного сп'яніння, діючи
умисно, з корисливих намірів, з метою
протиправного збагачення, обрав
предметом свого злочинного посягання
майно, що знаходилось у сумці ОСОБА_1
Реалізуючи свої злочинні наміри,
спрямовані на таємне викрадення чужого
майна, ОСОБА_2 впевнившись, що за його
діями ніхто не спостерігає,
користуючись безпорадним станом
ОСОБА_1, який в цей час перебував в стані
алкогольного сп'яніння та спав на
лавці, підійшов до потерпілого ОСОБА_1,
та з внутрішньої кишені вказаної сумки
викрав грошові кошти в сумі 232 грн.
Після чого, ОСОБА_2, з місця скоєння
кримінального правопорушення зник, а
викраденим майном розпорядився на
власний розсуд завдавши потерпілому
ОСОБА_1, матеріальної шкоди на суму 232
грн.

Надалі, 30.08.2013 року між підозрюваним
ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1, у
відповідності до вимог Глави 35 КПК
України, було укладено угоду про
примирення.

Згідно даної угоди, підозрюваний та
потерпілий дійшли згоди щодо
формулювання обвинувачення, всіх
істотних для даного кримінального
провадження обставин та правової
кваліфікації дій обвинуваченого
ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України. Також,
сторонами погоджене покарання, яке
ОСОБА_2 повинний понести за вчинене
кримінальне правопорушення, а саме
штраф у розмірі п'ятдесяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто на суму - 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення між обвинуваченим
ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1, суд
виходить з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України в
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 статті 469 КПК України
передбачено, що угода про примирення
між потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

В даній угоді передбачені наслідки
укладання та затвердження угоди,
встановлені ст. 473 КПК України та
наслідки її невиконання.

В судовому засіданні судом
обвинувачений цілком визнав свою вину
у вчиненні кримінального
правопорушення та повністю підтвердив
обставини вчиненого ним кримінального
правопорушення.

Таким чином ОСОБА_2 своїми умисними
діями вчинив таємне викрадення чужого
майна (крадіжку) його слід
кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України,
яке згідно ст. 12 КК України є злочином
середньої тяжкості.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_2 цілком розуміє
права визначені п.1 ч.5. ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, передбачені
п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення та вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_1 розуміє наслідки
укладання та затвердження даної угоди,
визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз, або наслідком обіцянок
чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у
відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67
КК України, з урахуванням характеру та
тяжкості висунутого обвинувачення,
даних про його особу, обставин, що
пом'якшують покарання.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди відповідають вимогам КПК України
та КК України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угоди про примирення між підозрюваним
ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1 і
призначення обвинуваченому узгодженої
сторонами міри покарання.

Речові докази по справі, повернути
власнику.

Керуючись ст. 182, 314, 373, 374, 475 КПК України,
суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 30.08.2013 року про
примирення між підозрюваним ОСОБА_2 та
потерпілим ОСОБА_1.

Визнати винним ОСОБА_2, у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання - штраф у
розмірі пятдесяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, на суму 850
(вісімсот п'ятдесят) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_2 - не
обиралася.

Речові докази по справі - грошові кошти
в сумі 232 грн. - повернути потерпілому
ОСОБА_1.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України, до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляції протягом 30 днів
з дня його проголошення.

Суддя: