ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, неодруженого, студента першого курсу ДНЗ ЗВПУ №6, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не засудженого,
- у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -
19.11.2014 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні торгівельного будинку Амстор, який розташований за адресою: вулиця Перемоги будинок 64, у місті Запоріжжя, ОСОБА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, намагався таємно викрасти віскі Johnnie Walker Bleck Label вартістю 250 гривень 79 копійок без урахування ПДВ сховавши їх під свою куртку, яка на ньому була одягнена, намагався пройти повз касу торгівельного будинку Амстор, не розрахувавшись за вищезазначений товар, але свій намір не зміг довести до кінця, у зв`язку з тим, що був затриманий співробітниками магазину.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 19.11.2014 року, знаходячись у торгівельному будинку Амстор, намагався викрасти віскі сховавши їх під свою куртку та намагався пройти повз касу торгівельного будинку Амстор, та свій намір не зміг довести до кінця, у зв`язку з тим, що був затриманий співробітниками магазину. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом розяснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання та позитивно за місцем навчання, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання
Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України не виявлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства.
Повне визнання вини і щире каяття, активне сприяння органу досудового слідства у розкритті злочину, споєння злочину у неповнолітньому віці, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає обставинами що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, а тому до обвинуваченого можливо застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч.1 ст.185 КК України.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази: CD-R з 2 відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон фірми Lenovo А 706, повернути за належністю, пляшка віскі Johnnie Walker Bleck Label, передана на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути за належністю .
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1