ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/1773/14-к

02.03.2015 р. Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0006283 за підозрою

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенівка Чернігівської обл., гр-на України, освіта вища, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працює директором ЧФ «Баланс», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України,

встановив :
ОСОБА_8 , 06 грудня 2013 р. близько 10.30 год., знаходячись в приміщенні кафе «Гранат», розташованому за адресою: м. Херсон, площа Привокзальна, 1, в ході виниклого конфлікту, переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно, наніс не менш трьох ударів рукою в обличчя та трьох ударів ногою по тілу потерпілого, внаслідок чого спричинив останньому згідно висновку експерта № 274 від 12.12.2014 р. тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеню, забійної рана лівої половини лобної області з подапоневротичною гематомою, забійної рани у внутрішнього кінця лівої брові, крововиливів на віках обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину свою визнав частково та пояснив, що 6 грудня 2013 року в ранці в кафе «Гранат» зустрівся з ОСОБА_7 та державним виконавцем ОСОБА_9 з приводу виконання судового рішення. Оскільки ОСОБА_7 став втручатися в його розмову з державним виконавцем та заважати він штовхнув його 2 рази в плече, після чого останній вискочив та пішов з кафе.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 06.12.2013 його було запрошено державним виконавцем ОСОБА_10 для складання акту по знесенню кафе «Гранат». Коли вони прийшли у кафе «Гранат», викликали керівництво та присіли за столик чекати. Через деякий час прийшов директор фірми «Баланс» ОСОБА_8 , який почав його виганяти та погрожувати, висловлюючись нецензурною лайкою. Він зробив зауваження, на яке останній наніс йому удар рукою, в якій був мобільний телефон, у скроню, від чого він втратив свідомість. Коли відкрив очі ОСОБА_8 знову наніс удар рукою в лоб. Коли він намагався піднятися та покинути приміщення, обвинувачений наніс йому ще декілька ударів ногою та рукою в живіт, ногу та плече. Після того як він покинув кафе, викликав міліцію, та його відвезли до лікарні. Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що працює охоронцем комплексу «Анжеліна». Вранці 6.12.2013 року на парковку під`їхав юрист ОСОБА_7 разом із жінкою. Вони зайшли до кафе «Гранат». Через деякий час потерпілий вийшов тримаючись за голову. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_7 були завдані тілесні ушкодження директором кафе «Гранат» ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що є власником ГК «Анжеліна», 06.12.2013 року о 10 годині в кафе «Гранат» прийшов його юрист ОСОБА_7 та державний виконавець для виконання судового рішення, щодо знесення самовільно збудованого кафе «Гранат». Через деякий час він побачив ОСОБА_7 з розбитим обличчям, та дізнався від нього, що його побив ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що працює головним державним виконавцем, 06.12.2013 року вона разом з представником комплексу «Анжеліна» ОСОБА_7 прибула до кафе «Гранат» для здійснення виконавчих дій щодо знесення самовільно збудованого кафе. До них приєднався директор кафе Борісєвіч, якому вона показала виконавче провадження та вони почали розмовляти. В ході розмови останній почав оскорбляти та виганяти ОСОБА_7 , вдарив його рукою в голову, пішла кров. Потерпілий почав вставати, а ОСОБА_12 продовжив наносити удари ногою по тулубу потерпілого, поки той не вийшов із кафе.

Окрім цього, вина обвинуваченого підтверджується матеріалами кримінального провадження:

· протоколом огляду місця події від 06.12.2013 р. в приміщені кафе «Гранат»,
розташованому на пл.. Привокзальній, 1 в м. Херсоні, яким зафіксовано обстановку на місці злочину та вході якого було виявлено та вилучено зішкріб речовини бурого кольору з поверхні дивану.

· висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 20 від 23.01.2014 р. відповідно до якої генетичні ознаки слідів крові, вилученої 06.12.2013 р. в ході ОМП на дивані в кафе «Гранат», збігаються з генетичними ознаками зразків крові потерпілого ОСОБА_7 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак складає 3,5x10-22, тобто вказані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з 2,8 секстильона осіб.

- речовим доказом зішкрібом речовини бурого кольору, вилученим 06.12.2013 р. в ході ОМП в приміщені кафе «Гранат» на пл..Привокзальна, 1 вм. Херсоні.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.01.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній вказав на механізм нанесення йому тілесних ушкоджень.

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 274 від 12.12.2014 р. відповідно до якого потерпілому ОСОБА_7 завдано тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеню, забійної рана лівої половини лобної області з подапоневротичною гематомою, забійної рани у внутрішнього кінця лівої брові, крововиливів на віках обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Органами досудового слідства дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.

В обґрунтуванні вказаної кваліфікуючої ознаки слідство посилається на висновок судово-медичної експертизи № 1982 від 19.01.2014 року, згідно якого у ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеню, закритий перелом кісток носа, забійні рани обличчя, крововилив в м`які тканини обличчя, синці обличчя, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Однак з таким висновком суд погодитись не може з огляду на наступне.

Підставами до висновку про наявність перелому кісток носу послугували рентгенівське дослідження № 7685, згідно якого експерт зробив висновок «неможливо виключити перелом носу».

При комп`ютерно - томографічному дослідженні потерпілого 06.12.2013 р. та 09.12.2013 р. не виявлено патологічних змін і переломів кісток склепіння та основи черепа. Відзначається лише викривлення носової перегородки.

Таким чином діагноз «перелом кісток носа» не підтверджений даними лабораторних методів дослідження, у зв`язку з чим при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не може бути прийнятий до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 перебував на лікуванні у нейрохірургічному відділенні з 6 по 17 грудня 2013 року, а потім з 17 по 28 грудня 2013 р. неврологічному відділенні з діагнозом «забій головного мозку».

Протокол надання медичної допомоги хворим з таким діагнозом передбачає лікування в умовах стаціонару до 8-14 діб.

Тривалість перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні більше 21 дня викликана загостренням хронічної патології, а не тяжкістю отриманої черепно-мозкової травми. 17 грудня 2013 р. ОСОБА_7 був виписаний з нейрохірургічного відділення у задовільному стані, а не переведений до неврологічного відділення.

Згідлно п. 4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» загострення попередніх хвороб не є підставою для змінення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Аналізуючи висновки усіх судово-медичних експертиз, суд погоджується з висновками комісійної судово-медичної експертизи № 274 від 12.12.2014 р., проведеної Одеським обласним бюро СМЕ, згідно яких получена ОСОБА_7 черепно-мозкова травма потягла за собою розлад здоров`я тривалістю не більше 21 дня відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України за ознакою умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Органами досудового слідства ОСОБА_8 пред`явлена підозра у тому, що він 06.12.2013 р. близько 10.30 год., знаходячись в громадському місці в приміщенні кафе «Гранат», розташованому за адресою: м.Херсон, площа Привокзальна, 1, під час його функціювання, умисно, безпричинно, використовуючи незначний привід у вигляді спровокованого ним же конфлікту з ОСОБА_7 на підґрунті виконання головним державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ в м.Херсоні ОСОБА_9 своїх функціональних обов`язків, грубо порушив громадський порядок за мотивом явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що знайшло проявлення у висловлюванні нецензурною лайкою в бік ОСОБА_7 , нанесенні не менш трьох ударів рукою в обличчя та трьох ударів ногою по тілу ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому згідно висновку експерта № 1982 від 09.01.2014 p. тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеню, закритого перелому кісток носа, забійних ран обличчя, крововиливу в м`які тканини обличчя, синця обличчя, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я, проявивши тим самим явну неповагу до суспільства та проігнорувавши загальноприйняті норми моралі та поведінки.

Дані дії кваліфіковані за ч.1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненому хуліганстві не доведена.

Так, суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом та мотивами явної неповаги до суспільства.

В судовому засіданні установлено, що дії ОСОБА_8 не були направленні на порушення громадського порядку, він мав умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, що також підтверджується його показами. ОСОБА_8 вину в інкримінованому діянні не визнав та пояснив, що наніс удар потерпілому через те, що останній відмовився покидати кафе.

Із показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 вбачається, що обвинувачений не висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_7 та не порушував спокій громадян, які знаходились у кафе.

Будь яких доказів вини обвинуваченого в інкримінуємому злочині, передбаченому ст. 296 ч.1 КК України ні слідством ні судом не отримано та можливості для їх додаткового збору вичерпані.

Аналіз зібраних та вивчених по провадженню доказів приводить суд до висновку про недоведеність обвинувачення ОСОБА_8 за ст.296 ч.1 КК України.

Оцінюючи усі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним виправдати ОСОБА_8 за ст. 296 ч.1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, знаходження на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого судом виявлено не було.

Цивільний позов прокурора Суворовського району м. Херсона в інтересах держави в особі Херсонської обласної клінічної лікарні про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_7 у сумі 2565, 53 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5038,18 грн. підлягає задоволенню частково в сумі 2698,18 грн., витрачених на медпрепарати. Інша сума задоволенню не підлягає, так як є добровільними внесками. Моральна шкода підлягає задоволенню частково виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, обставин викладених потерпілим в обґрунтування розміру заподіяної шкоди зі стягненням 10000грн.

Витрати на правову допомогу не підлягають стягненню, оскільки згідно ч. 2 ст.. 120 КПК України несе потерпілий.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_8 витрати за проведення судових експертиз.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, та можливим звільнити від відбування покарання на підставі п. «в» ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році», так як згідно цього Закону звільняються від відбування покарання особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, та не позбавленні батьківських прав, які на день набрання чинності даного закону мають дітей, яким не виповнилося 18 років. Згідно ст.. 12 КК України злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Керуючись статтями 124, 127, 129, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у сумі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

За ст.. 296 ч. 1 КК України ОСОБА_8 виправдати.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі п. «в» ч.1 ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу ОСОБА_8 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в особі Херсонської обласної клінічної лікарні витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_7 в сумі 2565, 53 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_7 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 2698,18 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн .

Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати на проведення експертиз на користь держави в особі:

- ГУ ДКСУ в Херсонській області 110,7 грн.

- ГУ ДКСУ в Миколаївській області 2647,8 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 діб з дня його проголошення через Суворовський райсуд м. Херсона.

Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1