АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/223/15 Справа № 199/7940/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши 14 січня 2015 року в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001630 відносно ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 , на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року,

,встановила:
Цим вироком засуджено:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпропетровська, громадянку України, раніше неодноразово судиму, останній раз:

- 11.07.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст.15 ч.2,185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком 3 роки;

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1(один) місяць.

Вирішене питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , будучи судимою 11.07.2014 року Кіровським райсудом м. Дніпропетровська за ст.15 ч.2,185 ч.2 КК України, маючи не погашену і не зняту в установленому порядку судимість, в період іспитового строку, повторно вчинила аналогічний злочин за наступних обставин. Так, 17.07.2014 року приблизно о 19 год. ОСОБА_8 прибула до магазину Простор ТОВ Стиль Д, розташованого по вул. Шолохова,7 м. Дніпропетровська, де побачила декоративну косметику, а саме: пудру компактну в кількості 3 шт., загальною вартістю 714 грн., туалетну воду 125 мл., вартістю 799 грн., туалетну воду 75 мл., вартістю 599 грн., які лежали на торгівельному прилавку вказаного магазину. В цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який вона, діючи умисно,повторно, з корисливих мотивів, таємно викрала вказаний товар на загальну суму 2112 грн., що належить магазину Простор ТОВ Стиль Д, після чого поклала його до своєї сумки та попрямувала повз касову зону, не оплачуючи товар, і направилась до виходу з магазину. Однак, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що виконала усі необхідні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, не змогла довести свій злочинний намір до кінця з незалежних від неї причин, оскільки була затримана працівниками магазину.

В апеляції, обвинувачена ОСОБА_8 , фактично не оскаржуючи обставини провадження та кваліфікацію її дій, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, застосувати ст. 69 КК України та призначити їй більш м`яке покарання із застосуванням ст.75 КК України. Обґрунтовує свою позицію тим, що при ухваленні вироку суд першої інстанції не взяв до уваги її щиросердне каяття, співпрацю зі слідством, погашення матеріальної шкоди, а також її поганий стан здоров`я та наявність хронічних хвороб.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримала апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, підтверджуються матеріалами справи і в апеляції не оскаржуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 , за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України так само є правильною і в апеляції також не оскаржується.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність вини обвинуваченої, не встановлено.

Як вбачається з вироку, вирішуючи питання про міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка скоїла злочин у період іспитового строку, безпосередньо після засудження за аналогічний злочин за попереднім вироком, а також ті обставини, що обвинувачена повністю визнала себе винною, на що є посилання у скарзі, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, і відповідно до вимог ст.65 КК України призначив ОСОБА_8 міру покарання із застосуванням ст.71 КК України.

Тому призначене покарання за своїм виглядом та розміром є необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для пом`якшення призначеного судом покарання за мотивами зазначеними в апеляції, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року, відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді: