В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевский районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російської Федерації, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має малолітню дитину 2014 року народження, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого;
- 04.04.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. 22.03.2013 року, відповідно до ст. 81 КК України, умовно достроково звільнений, не відбутий строк покарання 10 місяців 28 днів,
у скоєні кримінального правпорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
27 вересня 2014 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, його злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, шляхом вдавлення віконної рами, за допомогою заздалегідь заготовленої сокири проник через вікно одноповерхового дачного будинку за адресою: дачна ділянка АДРЕСА_2 , звідки викрав майно, а саме: металевий електросамовар, згідно висновку товарознавчої експертизи №1799 від 16.10.2014 року вартістю 175 гривень, дрель «Воsch», вартістю 545 грн. та електротример «РТС 1400» вартістю 1100 гривень, яке належало ОСОБА_4 , тим самим завдав матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 1820 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що він дійсно у кінці вересня 2014 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, переконався у тому, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вдавлення віконної рами, за допомогою сокири проник через вікно одноповерхового дачного будинку та викрав: металевий електросамовар, дрель та електротример, які у подальшому продав та витратив кошти на свої потреби.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає: повторність.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, на диспансерному обліку в КУ ОКПЛ не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку в КУ «ОКНД» з 01.12.1997 р. з діагнозом: психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання опіатів; синдром залежності, раніше судимий, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_4 , який не заперечує проти застосування до обвинуваченого випробувального строку, принесених вибачень потерпілому, суд вважає, що його виправлення можливе без реального направлення його у місця позбавлення волі, тобто приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 , від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням та покладенням на нього зобов`язань передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 545,00 грн. (вартість дрелі), який не відшкодований потерпілому на день розгляду справи - підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження та визнаний обвинуваченим.

Щодо позову в частині стягнення вартості насосу погружного водяного у розмірі 2 000,00 грн., то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки в межах обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_5 , відсутні дані про крадіжку вказаного майна.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила.
Вирішуючи питання щодо наявності спричинення потерпілому моральної шкоди та визначення розміру шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує роз`яснення пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, згідно з приписами п. 6.4 «Методичних рекомендацій» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року № 35-13/797), враховуються вимоги розумності і справедливості, оскільки моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що шкода потерпілому завдана внаслідок неправомірних дій обвинуваченого.
Позиваючись до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди, потерпілий ОСОБА_4 вказує на те, що моральна шкода заподіяна позивачу виразилися у відчутті страху, що обвинувачений не поверне йому майно або не сплатить його вартість, а на теперішній час викрадені речі мають для нього цінність та їх важко буде придбати, оскільки вони дорого коштують, також він відчуває порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного життя, відчуває душевні страждання, у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого відносно нього та його майна, а також страждає від того, що йому приходиться ходити по слідчих органах, судах для стягнення грошових коштів за викрадене, витрачати купу часу для цього, відпрошуватися з роботи. Все це є дуже незручним для нього і завдає труднощів на роботі.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. такою, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_4 і яка на думку суду, буде достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.
Відповідно до ст. 100 КПК України, суд, вирішуючи долю речових доказів, вважає, що електротример «РТС 1400», металевий електросамовар, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 підлягає поверненню останньому за належністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 349, 366-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 , звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо протягом цього терміну він не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінальної - виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально - виконавчої інспекції.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 545,00 (п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 коп.
В іншій частині позову про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 000,00 грн. залишити без задоволення.
Речові докази:
- електротример «РТС 1400», металевий електросамовар, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1