АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/898/14-к Головуючий суду 1 інстанції КорольТ.В.
Провадження № 11кп/790/1448/14 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: ч.3ст.357, ч.1 ст.185 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000284 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 02 липня 2014 року у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Молочне Чаплинського району Херсонської області, громадянки України, яка зареєстрована АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 засуджена за ч. 3 ст. 357 КК України до 3 місяців арешту, за ч.1 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно призначено покарання у виді 7 місяців арешту.

Відповідно до ст..ст. 75,76 КК України, ОСОБА_6 звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконачої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої системи.

Згідно вироку, ОСОБА_6 05 квітня 2014 року близько 08-30 год. , перебуваючи в будинку, що належить ОСОБА_7 та знаходиться в АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно від сторонніх осіб, скориставшись відсутністю власника, вчинила таємне викрадення паспорту громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого 17.12.1999 року Вовчанським РВ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно з цим, ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, із вказаного домоволодіння таємно вчинила крадіжку пилососу ТМ «Scarlett SC-085» вартістю 284 грн. та акустичної системи ТМ «F D SPS-800G» вартістю 347 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 631 грн. Викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок. Зазначає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченої, яка ніде не працює, характеризується посередньо. Крім того вказує на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність щодо звільнення обвинуваченої від відбування покарання, призначеного у виді арешту. Тому просить призначити остаточне покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на 2 роки, за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки, остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на 2 роки за сукупністю злочинів та звільнити її від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, думку обвинуваченої ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень і правильність кваліфікації її дій за ч.3 ст.357, ч.1 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. Так, відповідно до положень ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст. 357 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України - до категорії середньої тяжкості.

Судом враховано відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не була судима, характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ст.66 КК України, суд обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття ОСОБА_6 . Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Проте, вказавши у мотивувальній частині вироку про можливість перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства з призначенням їй покарання в межах санкції статей кримінального кодексу, суд не зазначив, який вид покарання він обрав. Натомість суд вказав про можливість застосування положень ст..ст. 75, 76 КК України. Тобто, суд першої інстанції не мотивував належним чином свої висновки щодо виду і міри покарання, яке слід призначити обвинуваченій.

За змістом ст.. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише до покарання, призначеного у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Призначивши остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у виді арешту, суд неправильно звільнив її від відбування цього покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому вирок суду в частині призначення покарання необхідно скасувати та ухвалити новий вирок в цій частині.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , колегія суддів, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії невеликої тяжкості та середньої тяжкості, дані про особу винної, наведені вище, пом`якшуючі обставини - щире каяття обвинуваченої, відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах, запропонованих в апеляційній скарзі державним обвинувачем відповідно до санкції статей КК України. Остаточне покарання ОСОБА_6 необхідно призначити за правилами ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Виходячи із ступеня тяжкості скоєних обвинуваченою злочинів, даних про особу винної, яка раніше не була судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, громадський порядок не порушує, характеризується посередньо, має тимчасові заробітки, щиро розкаялась в скоєному, колегія суддів приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування покарання з випробуванням за правилами ст.. 75 КК України. Дотримуючись положень ст..404 КПК України, колегія суддів не покладає на обвинувачену обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити .

Вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 02 липня 2014 року у відношенні ОСОБА_6 в частині призначеного їй покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на 2 роки, за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 2 роки. За правилами ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на 2 роки.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий-суддя -

Судді;