У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні 07
червня 2007 року у м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 29
серпня 2006 року щодо нього.

Вироком Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від
23 грудня 2004 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянина України,

не судимого в силу ст. 89 КК
України,

засуджено за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст.
345 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України його
звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,
з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК
України.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь потерпілих
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. і 1 500 грн. відповідно.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 29 серпня 2006 року скасовано
звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком
за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23
грудня 2004 року та його направлено до місць позбавлення волі для відбування
покарання строком на 3 роки.

Як зазначено в постанові суду
ОСОБА_1 не виконував покладені на нього обов'язки і систематично вчиняв
правопорушення, які тягли за собою адміністративні стягнення.

Так, він не з'явився до КВІ м. Мелітополя на реєстрацію 29 квітня та 27
травня 2005 року без поважних причин. У зв'язку із чим 8 червня 2005 року йому було оголошено попередження.

5 квітня 2006 року ОСОБА_1 вчинив
дрібне хуліганство, за що постановою судді від 6 квітня 2006 року його було
піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на
три доби.

17 квітня 2006 року ОСОБА_1 знову
вчинив дрібне хуліганство, за що постановою судді його було піддано
адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51 грн.

З 26 травня 2006 року ОСОБА_1 не
з'являвся на реєстрацію до КВІ м.
Мелітополя.

Крім того, у постанові
зазначено, що ОСОБА_1 двічі не з'явився у судове засідання, хоча був належним
чином повідомлений про день слухання справи.

У касаційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 зазначає, що він не з'являвся на реєстрацію до КВІ м. Мелітополя,
оскільки на той час перебував на амбулаторному лікуванні в лікарні. Вказує, що
про день слухання справи у суді з приводу скасування звільнення від покарання з
випробуванням йому не було відомо, оскільки ніяких судових повісток він не
отримував.

Як випливає зі змісту скарги у ній
ставиться питання про скасування зазначеної постанови як незаконної та
необґрунтованої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який
вважав, що постанова суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий
судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не
виконує покладені на нього обов'язки або систематично вчинює правопорушення, що
потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати
на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного
покарання.

Як видно із матеріалів справи, начальник КВІ м.
Мелітополя 26 червня 2006 року, відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України,
направив до суду подання про відміну покарання з випробуванням і направлення
засудженого ОСОБА_1 для відбування призначеного судом покарання, оскільки
останній систематично порушував порядок відбування покарання, зокрема двічі не
з'являвся на реєстрацію до КВІ без поважних причин, у зв'язку із чим йому було
оголошено попередження; двічі притягувався до адміністративної
відповідальності.

Суд, розглянувши у судовому засіданні зазначене подання
та визнавши доводи, викладені у ньому обґрунтованими, скасував звільнення ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням за вироком Мелітопольського міськрайонного
суду від 23 грудня 2004 року та направив останнього в місця позбавлення волі
для відбуття призначеного покарання строком на 3 роки.

Разом з тим, вивченням матеріалів справи не виявлено
будь-яких даних, які б
підтвердили доводи, викладені у поданні начальника КВІ та про які зазначено у
постанові суду, щодо невиконання ОСОБА_1 покладених на нього обов'язків та
вчинення ним адміністративних правопорушень, зокрема, письмового попередження,
постанов суду щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Зазначене свідчить про
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Крім того, у постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 двічі не з'явився у судове
засідання, хоча був належним чином повідомлений про день слухання справи.

Однак, як убачається із матеріалів
справи, даних щодо повідомлення ОСОБА_1 про день і час розгляду справи в суді (відповідної
повістки, повідомлення тощо) у матеріалах справи немає, і саме на це зроблено
посилання у касаційній скарзі
засудженого.

Наведене свідчить про недотримання судом при розгляді
справи вимог ст. 411 КПК України
щодо повідомлення засудженого про день, час і місце розгляду справи, що, у свою
чергу, призвело до порушення права засудженого ОСОБА_1 на захист при вирішенні судом питання про скасування
звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Отже, місцевий суд допустив такі
порушення чинного закону, які істотно вплинули на правильність прийняття
рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування постанови місцевого
суду й направлення матеріалів справи на новий судовий розгляд.

За таких обставин постанова суду не може бути визнаною
законною й обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Під час нового розгляду суд має всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, а також ретельно
перевірити доводи касаційної скарги засудженого про те, що він не з'являвся на реєстрацію до КВІ
м. Мелітополя, оскільки на той час перебував на амбулаторному лікуванні в
лікарні, тобто з поважних причин, і
постановити рішення, яке б відповідало вимогам закону та було б обґрунтованим.

Керуючись статями 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Постанову Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області від 29 серпня 2006 року щодо ОСОБА_1 с к а с у в а т и, а справу направити на новий
судовий розгляд.

судді:

Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В. Мороз М.А.