У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора засудженого
та захисника

Сухарєва О.М., ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Костянтинівського міськрайонного
суду Донецької області від 21 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 18 травня 2007 року щодо ОСОБА_1

Вироком Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Костянтинівки Донецької області,

громадянина України,

раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 367 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на два роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
організаційно-розпорядчою діяльністю, строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на нього
обов'язків, передбачених пунктами 2, 3 ст. 76 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18 травня 2007 року
зазначений вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він, у
період часу з 24 по 29 листопада 2005 року, обіймаючи посаду головного гідротехніка сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю (СТОВ) “Імпульс”, у результаті неналежного виконання своїх
службових обов'язків, що спричинило тяжкі наслідки, не
отримав дозвільних документів контролюючих органів на проведення земельних
робіт по будівництву внутрішньогосподарської системи на території регіонального
ландшафтного парку “Клебан-Бик ”, розташованого на землях Катеринівської
сільської ради Костянтинівського району Донецької області, та допустив до
проведення даних робіт працівників підрядної організації БМУ-47, заподіявши
матеріальні збитки на суму 23 454 грн.

Як убачається зі змісту касаційної
скарги захисника ОСОБА_2, в ній порушується питання про скасування
постановлених у справі судових рішень із закриттям кримінальної справи щодо
ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю в його діянні складу злочину. При цьому
захисник зазначає, що згідно із посадовою інструкцією, на засудженого не були
покладені обов'язки виконання вимог природоохоронного законодавства. Разом з
тим захисник, покликаючись на те, що оскільки на момент постановлення вироку
щодо ОСОБА_1 СТОВ “Імпульс” розробило робочий проект на проведення земельних
робіт, згідно з висновками якого дані роботи не є екологічно небезпечними, то,
на його думку, у суду були підстави звільнити ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності у зв'язку із зміною обстановки.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Сухарєва О.М., який вважав, що
касаційну скаргу слід задовольнити частково, постановлені у справі судові
рішення змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 367 КК України та
призачити йому покараня в межах санкції даної статті, пояснення засудженого
ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які підтримали касаційну скаргу, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що скарга захисника підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Висновок про доведеність винності ОСОБА_1 в неналежному виконанні ним своїх службових обов'язків через
несумлінне ставлення до них суд у вироку обґрунтував дослідженими у
судовому засіданні доказами.

Так, згідно з наказом директора СТОВ “Імпульс” №76-к від 01 жовтня 2005
року, ОСОБА_1 було переведено на посаду головного гідротехніка (т. 1, а. с. 72).

Відповідно до посадової інструкції провідного інженера-гідротехніка,
до покладених на ОСОБА_1 обов'язків
належало, крім іншого, розробляти пропозиції до річних планів по використанню
зрошувальних земель і реконструкції зрошувальної системи, а також контролювати
дотримання працівниками правил охорони природи (т. 1, а. с. 70-71).

Згідно із перевіркою, проведеною міжрайонною природоохоронною прокуратурою
за фактом порушення СТОВ “Імпульс” вимог законодавства України про
природно-заповідний фонд, протягом жовтня-листопада 2005 року з метою одержання
дозволу (ордеру) на проведення земляних робіт до відділу архітектури та
будівництва Костянтинівської районної державної адміністрації дане підприємство
не зверталося (т. 1, а. с. 9-11).

Ці та інші наведені у вироку суду докази переконливо свідчать про те, що
ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 367 КК України, а доводи скарги
захисника про відсутність в діях засудженого складу злочину є необґрунтованими.

Разом з тим, суд першої інстанції, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч. 2
вказаної статті, прийшов до помилкового висновку про спричинення засудженим
тяжких наслідків.

Так, із примітки до ст. 364 КК України вбачається, що тяжкими є наслідки,
що полягають у заподіянні матеріальних збитків, які у двісті п'ятдесят і більше
разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до п.п. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6, п.
22.4 ст. 22 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” від 22 травня 2003 року у 2005 році становив 131 грн. Тобто в період з 01 січня по 01 грудня 2005 року наслідки вважалися тяжкими, якщо сума заподіяних матеріальних збитків складала понад 32
750 грн.

Згідно з вироком суду, заподіяні ОСОБА_1 матеріальні збитки становили 23
454 грн., що не є тяжкими наслідками, а тому його дії підлягають кваліфікації
за ч. 1 ст. 367 КК України як службова недбалість, тобто неналежне виконання
службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них,
що заподіяло істотну шкоду державним інтересам.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи не
зважили на наявність підстав для звільнення щодо ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності у зв'язку із зміною обстановки, оскільки на час розгляду
справи в суді вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до ордеру №118 від 27 грудня
2005 року СТОВ “Імпульс” отримало дозвіл на проведення земельних робіт та
розробило робочий проект капітального ремонту магістрального трубопроводу
зрошувальної системи, згідно з висновками якого дані роботи не є екологічно
небезпечними, а відповідно до акту інспектора служби державної охорони
регіонального ландшафтного парку “Клебан-Бик” від 01 грудня 2005 року, порушень
підприємством природоохоронного законодавства не виявлено (т. 1, а. с. 74, т.
2, а. с. 336).

З огляду на зазначене, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинив злочин
невеликої тяжкості, раніше не судимий, працює, позитивно характеризується за
місцем проживання та роботи, колегія суддів вважає, що вчинене ним діяння
втратило суспільну небезпечність.

За таких обставин, постановлені у справі судові рішення підлягають
скасуванню, а ОСОБА_1 - звільненню від кримінальної відповідальності на
підставі ст. 48 КК України.

Керуючись статтями 394 - 395 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21
листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 травня
2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, звільнити його від кримінальної
відповідальності у зв'язку із зміною обстановки, а справу - закрити на підставі
ст. 7 КПК України.

С У
Д Д І :

Присяжнюк Т.І. Косарєв В.І. Нікітін Ю.І.