Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 11-718/2011 року Головуючий у 1-й інстанції
Категорія: ч.1 ст.286 КК України Н.Т. ОСОБА_1
Доповідач: Тараненко Ю.П.
У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді Тараненка Ю.П.

суддів Хрипченко Л.Г. Кисіля А.М.

з участю прокурора Столяра Д.Є.

засудженого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві 9 серпня 2011 р. справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 18 березня 2011 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, працюючий оператором газової котельні ВАТ «Полтаватеплоенерго», проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,

-засуджений за ч.1 ст.286 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробовуванням на іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст.76 КК України покладено обов»язки не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; не змінювати без згоди цього органу місце проживання, роботи та навчання .

Стягнуто з засудженого ОСОБА_2 на користь держави в особі міськфінуправління 799,74 грн. витрат за лікування потерпілої ОСОБА_4

За вироком суду засуджений ОСОБА_2 23 вересня 2010 року, близько 13 год.15 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по підїзній другорядній дорозі від с. Петрівка Полтавського району в напрямку головної автодороги Полтава-Суми, перед виїздом на головну дорогу, в порушення п. 16.11 «Правил дорожнього руху України», на перехресті рівнозначних доріг, не переконався в безпечності виконання маневру, в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 розділу 33«Правил дорожнього руху України», переїжджаючи проїзну частину траси Полтава Суми для руху в напрямку м. Полтава, не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ 21070 Д,Н,З, ВІ 93-83 АІ, під керуванням водія ОСОБА_4, яка рухалась по головній дорозі в напрямку смт. Диканька Полтавської області із допустимою швидкістю, створив їй небезпеку для руху та виїхавши на зустрічну смугу автомобіля Ваз 2107 допустив зіткнення з ним.

В результаті ДТП водій автомобіля ВАЗ 21070 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя, а пасажир цього автомобіля ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду змінити, виключивши вказівку суду про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав вирок суду обґрунтованим, пояснення засудженого та його захисника на підтримання апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав .

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненому злочині доведена перевіреними в судовому засіданні доказами і в поданій апеляції не оспорюється.

Його дії за ст.286 ч. 2 КК України судом кваліфіковані правильно, а покарання призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України .

Обгрунтованим слід вважати і рішення суду про призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбаченого санкцією закону, за яким він засуджений, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, факту грубого порушення винним правил дорожнього руху, конкретних обставин злочину та даних про особу винного.

Доводи апеляції про необґрунтованість рішення суду в цій частині непереконливі.

Твердження ОСОБА_6 про те, що він буде позбавлений основного джерела заробітку у зв»язку з неможливістю експлуатувати власний автомобіль в комерційних цілях, не відповідають фактичним обставинам, оскільки засуджений працевлаштований, в теперішній час працює оператором котельні, а враховуючи його вік і ту обставину, що засуджений працездатний, він має змогу на працевлаштування в майбутньому й на іншу роботу .

Враховуючи наведене, підстав для задоволення апеляції колегія суддів не вбачає, а тому керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду від 18 березня 2011 р. відносно нього без зміни .

С У Д Д І :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9