Справа № 140/3353/14-к
Провадження №11-кп/772/421/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 17.02.2015 року, яким,-

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Селідово, Донецької області,

жителя

АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України,

в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.186 КК України до 2-х(двох) років позбавлення волі; за ч.2 ст. 186 КК України до 4-х (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 обрано шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки та покладанням обов`язків відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 76 КК України. Вирішено доля речових доказів.

Як вбачається з вироку місцевого суду - 28 листопада 2014 року близько 17:00 год., ОСОБА_8 прийшов до житлового будинку ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому, крім власника знаходився ОСОБА_11 . В подальшому, ОСОБА_8 , побачив, що у кишені куртки ОСОБА_11 , у яку останній був одягнений, є гроші. Після чергового розпиття алкогольних напоїв, у ОСОБА_8 виник намір заволодіти даними грошовими коштами.З метою реалізації свого наміру направленого на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що ОСОБА_11 , також перебуває у стані алкогольного сп`яніння, почав вимагати щоб останній дав йому гроші. ОСОБА_11 , боячись, що ОСОБА_8 забере у нього гроші, дістав їх з кишені і тримав в кулаці, тоді ОСОБА_8 , відкрито, умисно, з корисливих спонукань, висмикнув з руки ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 155 грн., після чого покинув приміщення житлового будинку та розпорядився ними на власний розсуд.

Крім цього, 29 листопада 2014 року близько 01:00 год., ОСОБА_8 знову прийшов до житлового будинку ОСОБА_10 , в якому, крім власника знаходився ще ОСОБА_11 .. ОСОБА_8 , знаючи, що в останнього є гроші, повторно маючи намір на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з метою реалізації свого наміру, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з погрозою застосування насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я відносно ОСОБА_11 , почав вимагати щоб останній дав йому гроші. В свою чергу ОСОБА_11 , боячись, що ОСОБА_8 забере у нього гроші, дістав їх з кишені і тримав в кулаці, тоді ОСОБА_8 відкрито, умисно, з корисливих спонукань, висмикнув з руки ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 200 грн., після чого ОСОБА_11 покинув приміщення даного житлового будинку, а ОСОБА_8 , розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4-х років позбавлення волі.

Свої вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання не в повному обсязі врахував те. що обвинувачений вчинив два злочини, один з яких є тяжким, а інший злочином середньої тяжкості, а також не враховано, що злочини вчинились у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною.

Заслухавши доповідача,думку прокурора ОСОБА_12 ,який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив вирок суду залишити без змін, захисника ОСОБА_7 ,яка просила апеляційну скаргу державного обвинувача залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 не оскаржується .

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 349 КПК України, в зв`язку з тим, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались . При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 в скоєні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, повно та всебічно перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну юридично-правову оцінку і визначив кваліфікацію дій ОСОБА_8 за ч.1, ч. 2 ст. 186 КК України.

В ч.2 ст.65 КК України зазначено «Особі , яка вчинила злочин , має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Обираючи підсудному покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари а і виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості (ст. 372 КПК України) .
Суд вірно врахував обставини кримінальної відповідальності у співвідношенні з вимогами ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10. 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.09.1994 №9 «Про судову діяльність в умовах загострення в України криміногенної ситуації». Крім того, суд вірно врахував те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, відшкодував заподіяні злочином збитки та шкоду. Апеляційний Суд враховує також позитивну характеристику за місцем проживання обвинуваченого .. Крім того суд враховує і ту обставину, що в силу ст.89 КК України ОСОБА_8 є особою не судимою і останній злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України ( згідно ст. ст. 12 КК України є злочином тяжким) вчинив у 2010 році. Апеляційний суд враховує і ту обставину,що на утриманні обвинуваченого є неповнолітня дитина ОСОБА_13 14.05.2008 року (згідно наданого до суду свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ).

Апеляційний суд при ухваленні рішення бере до уваги і обставини вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а саме те , що ОСОБА_8 28 та 29 листопада відкрито заволодів грошовими коштами у ОСОБА_11 155 гривень та 200 гривень відповідно, з яким спільно розпивали спиртні напої та підтримують товариські стосунки. На гроші викрадені у ОСОБА_11 ОСОБА_8 придбав спиртні напої, які разом розпивали з потерпілим та ОСОБА_10 . Крім того, апеляційний суд бере до уваги і заяву до Апеляційного суду потерпілого ОСОБА_11 , який в ній зазначає ,що будь-яких претензій до підсудного не має, шкода йому відшкодована, вони примирились, просить суд суворо не карати ОСОБА_8 , не позбавляти його волі.

З огляду на наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора в апеляційній скарзі про неможливість застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є непослідовними, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню в силу своєї юридично правової непереконливості.

Апеляційний суд вважає, що призначене місцевим судом покарання за вказаних обставин відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, взагалі основним засадам призначення покарання і буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання ,що апеляційну скаргу прокурора слід відхилити ,а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись вимогами ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 17.02.2015 року щодо ОСОБА_8 , - залишити без змін.

На ухвалу суду може бути подано касаційну скаргу протягом 3-х (трьох) місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно.