В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

номер провадження 1-кп/331/381/15

ЄУН 331/4431/15-к

06 серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/381/2015 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченої
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Запоріжжі, громадянки України, яка має середньо - технічну освіту, розлученій, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працевлаштованій у КУ "Міська клінічна лікарня екстреної медичної допомоги" міста Запоріжжя на посаді молодша медична сестра, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
23 травня 2015 року у ранковий час ОСОБА_3 прибула до Жовтневого району м. Запоріжжя у власних цілях. Приблизно об 11 годині знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 вона побачила дівчину, яка відкривала приміщення офісу туристичної фірми ТОВ «Регіональний центр оздоровлення та відпочинку», та вирішила забрати у дівчини усі прикраси та інше цінне майно з метою власного збагачення. Тоді 23 травня 2015 року у період часу з 11 години до 14.20 години ОСОБА_3 з метою підготовки до скоєння злочину неодноразово заходила до приміщення офісу ТОВ «Регіональний центр оздоровлення та відпочинку», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, 92 та цікавилась послугами, які надає підприємство, підшукуючи зручний момент, коли дівчина залишиться в офісі одна. Так, о 14.20 годин ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, через відкриті двері проникла до приміщення офісу ТОВ «Регіональний центр оздоровлення та відпочинку». Далі, знаходячись у приміщенні вказаного офісу ОСОБА_3 , діючи відкрито, з корисливих мотивів, утримуючи руку із невстановленим дерев`яним предметом у сумці з метою налякати потерпілу, підійшла до ОСОБА_5 , та висловивши погрозу застосувати до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_5 , а саме: у застосуванні фізичної сили, почала вимагати, щоб ОСОБА_5 передала їй золотий ланцюжок, який був у неї на шиї. ОСОБА_5 , усвідомлюючи погрози ОСОБА_3 як реальні, передала ОСОБА_3 золотий ланцюг, 585 проби, довжиною 50 см., вагою приблизно 8-10 грамів, вартістю 8500 грн. Не зупиняючи на досягнутому, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що в силу своєї явної фізичної переваги ОСОБА_5 виконує її вимоги, продовжуючи застосовувати погрозу застосування насильства, відкрито шляхом ривку з рук потерпілої ОСОБА_5 викрала мобільний телефоном «Самсунг Галаксі А 5» у корпусі білого кольору, вартістю 7500 грн., який знаходився у металевому чохлі- бампері сірого кольору, з камінцями, вартістю 250 грн., в якому знаходилась сім-карта «Лайф» вартістю 75 грн та карта пам`яти на 64 ГБ, вартістю 500 грн. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи діяти згідно злочинного умислу, відкрито викрала зі столу вказаного офісного приміщення мобільний телефон марки "Самсунг S 5230 у корпусі рожевого кольору, вартістю 1000 грн., в якому знаходилась сім-карта «МТС» вартістю 25 грн., картка пам`яти на 1 ГБ, вартістю 100 грн, належна потерпілій ОСОБА_5 , чим заподіяла останній матеріальний збиток на загальну суму 16825 грн. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила, що 23 травня 2015 року вона приїхала до м. Запоріжжя з метою отримати грошову допомогу на дітей. Біля ринку «Анголенко» її зустріли двоє маловідомих їй чоловіків та шляхом погроз вимусили її погодитися вчинити злочин та віддати їм усе викрадене майно. З цією метою маловідомі чоловіки привели її до приміщення офісу туристичної фірми по вул. Леніна, 92 та показали дівчину, яка відкривала двері офісу, вимагаючи від неї викрасти усі цінності, які належать цій дівчині. З цією метою за пропозицією маловідомих чоловіків вона декілька разів заходила до приміщення офісу турфірми, цікавилась послугами, які воно надає, та чекала момент, коли дівчина залишиться одна без відвідувачів. При цьому вона боялася вчиняти злочин та просила чоловіків її відпустити. Однак вони примусили її зважитися на грабіж, погрожуючи фізичною розправою над її дітьми. Тоді приблизно о 14 годині вона зайшла до приміщення офісу туристичної фірми, підійшла до дівчини туристичного агента та стала вимагати зняти усі золоті прикраси та віддати їй. При цьому, вона тримала руку у своїй жіночій сумці, щоб налякати дівчину, у руці був дерев`яний предмет, який вона знайшла раніше. Дівчина злякалась, віддала їй золотий ланцюг та почала знімати золотий браслет, однак робила це дуже повільно. Т.я. вона була в стані стресу, то не стала очікувати дівчину, а схопила два мобільні телефони, які лежали та столі та вийшла з приміщення. На виході її чекав один із маловідомих чоловіків, якому вона віддала свою сумку, де знаходився золотий ланцюг, а телефони залишила при собі. Через декілька хвилин вона почула звук переслідування та побачила, що маловідомі чоловіки женуться за нею т.я. у сумці вони не знайшли усіх золотих прикрас, на які розраховували. Тоді вона сіла до автомобіля таксі, щоб уникнути переслідування, та поїхала до вул. Анголенко, де пересіла на автобус, який прямував до її місця проживання. Таксисту вона віддала один із телефонів у рахунок оплати за проїзд т.я. грошей не мала. Інший телефон залишила собі. При цьому зазначила, що не мала наміру заподіяти дівчині ніяких ушкоджень, намагалась лише її налякати. У вчиненому щиро розкаялась та просила суд суворо її не карати, оскільки злочин вона вчинила не з власної волі.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 23.05.2015 року приблизно об 11 годині вона прийшла до приміщення офісу туристичної фірми, де вона працювала. Т.я. у той день була субота, в офісі вона знаходилась одна та обслуговувала клієнтів. ОСОБА_3 вона запам`ятала т.я. остання прийшла до офісу перша, а потім ще декілька разів приходила та отримувала різні консультації з приводу оформлення закордонних паспортів та виїзду до Польщі. Приблизно о 13 годині до офісу прийшла практикант ОСОБА_6 , яка у подальшому знаходилась поруч їз нею. Приблизно о 14 годині до приміщення офісу стрімко зайшла ОСОБА_3 , підійшла до неї та стала вимагати віддати усі прикраси. При цьому у сумці ОСОБА_3 тримала якийсь предмет із рукояткою. ОСОБА_3 стала погрожувати їй фізичним знищенням усієї родини, а також тим фактом, що на вулиці її чекають ще двоє, чим вимусила зняти золотий ланцюг. Після чого вона стала знімати браслет, витримуючи час для приїзду охорони, однак ОСОБА_3 , не дочекавшись браслету, вихопила у неї із рук один мобільний телефон, а інший телефон взяла зі столу та вибігла з приміщення офісу. Тоді вона закрила двері на замок та стала очікувати приїзду охоронців. При цьому ніяких дорослих чоловіків, які б очікували біля входу та були співучасниками разом із ОСОБА_3 , вона не бачила. Просила суд стягнути на її користь усю суму матеріальної та моральної шкоди т.я. окрім телефону Самсунг, більше нічого їй повернуто не було.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що приблизно о 13 годині 23.05.2015 року вона прийшла до приміщення офісу туристичної фірми, де проходила стажування. Робочий день проходив як звичайно у спілкуванні із клієнтами. Приблизно о 14 годині до приміщення офісу несподівано зійшла ОСОБА_3 , яка до цього декілька разів приходила до офісу на консультацію, підійшла до ОСОБА_5 та стала вимагати віддати усі золоті прикраси. При цьому руку вона тримала у сумці, однак, що було у сумці, вона не бачила. ОСОБА_3 сказала, що вона діє не одна, тому не треба чинити опір, а також погрожувала вирізати усю сім`ю ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 зняла золотий ланцюг та стала знімати браслет. При цьому попросила її допомогти. У цей момент ОСОБА_3 вихопила з рук ОСОБА_5 мобільний телефон та зі столу взяла інший мобільний телефон та вийшла з приміщення. Т.я. вони перебували у стані стресу, то щільно зачинили двері офісу та стали чекати охоронців. Ніяких чоловіків, які б могли бути разом із ОСОБА_3 , вона не бачила, до приміщення офісу окрім ОСОБА_3 ніхто не заходив.
Крім того, провина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними доказами:
- протоколом огляду місця події офісу туристичної агенції ТОВ «Регіональний центр оздоровлення та відпочинку», розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 92, під час якого були виявлені мікрочастки зі стільця біля офісного столу, мікрочастинки з переднього брусу обв`язки вхідних дверей, змиви з дверної ручки, із фото таблицею;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.05.2015 року, під час якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала особу під № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила відкрите викрадення її майна 23.05.2015 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.05.2015 року, під час якого свідок ОСОБА_6 впізнала особу під № 4 ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила відкрите викрадення майна ОСОБА_5 23.05.2015 року;
- протоколом огляду речей - жіночої сумки бежевого кольору, яка належить ОСОБА_3 , у якій було виявлено мобільний телефон Самсунг S 5230 у корпусі рожевого кольору;
- демонстрацієй відеозапису, яка міститься на диску із камер відеоспостереження кафе «Далі», розташованого за пр. Леніна м. Запоріжжя, на якому видно, як ОСОБА_3 одна проходить повз приміщення кафе, розмовляючи по мобільному телефону.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, тому що вона вчинила умиснi дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаним із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, поєднаний із проникненням у інше приміщення.
Доводи ОСОБА_3 про те, що вона вчинила злочин під впливом погрози з боку маловідомих чоловіків не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ані потерпіла ОСОБА_5 , ані свідок ОСОБА_6 не бачили чоловіків біля входу до офісу ані у момент вчинення злочину, ані після цього, до приміщення туристичної фірми ОСОБА_3 заходила одна. Крім того, з продемонстрованого під час судового засідання запису камер спостереження кафе «Далі» вбачається, що ОСОБА_3 перебувала неподалік приміщення офісу туристичної фірми одна. Будь яких інших доказів на підтвердження позиції обвинуваченої суду не надано.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинила тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується позитивно, має офіційне місце праці та доход, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується позитивно, виховує дітей одна, має на утриманні престарілу бабусю ОСОБА_9 , 1927 року народження.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення. Однак, враховуючи особу винної, наявність у неї на утриманні двох неповнолітніх дітей, престарілої бабусі, наявності постійного офіційного місця роботи та проживання, на підставі ст.. 75, 76 КК України суд вважає доцільним призначити покарання із випробуванням.
Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому згідно зі ст. 23 Цивільного Кодексу України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.95 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 у відкритому викраденні майна ОСОБА_5 , сума заподіяної шкоди у розмірі 16825 грн. ніким не оспорюється, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню з ОСОБА_3 за вирахуванням вартості повернутого майна, а всього 15700 грн.
Що стосується стягнення моральної шкоди, то враховуючи характер та розмір страждань, яких зазнала потерпіла (перенесений нервовий стрес внаслідок погроз з боку обвинуваченої, ступінь зниження престижу т.я. злочин було вчинено у присутності підлеглих працівників та на робочому місці), керуючись принципом розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потеплілої суму моральної шкоди у розмірі 3000 грн.
Речові докази на підставі ст.. 100 КПК України частково необхідно знищити, частково повернути за належністю, частково зберігати у матеріалах справи.
З урахуванням особи засудженої ОСОБА_3 , враховуючи факт наявності у неї постійного місця проживання та роботи, належне виконання нею покладених обов`язків під час досудового слідства та у суді, суд приходить до висновку про можливість скасування запобіжного західу у вигляді домашнього арешту із встановленими обмеженнями та застосуванням засобів електронного контролю на підставі ст.. 331 КПК України з моменту проголошення вироку суду.
Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, якщо вона на протязі трьох років випробувального терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи;
- не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.
Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.
Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на орган виконання показання за місцем проживання засудженої.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 15700 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн., а всього 18700 грн.
Речові докази:
- мобільний телефон Самсунг S 5230 у корпусі рожевого кольору повернути за належністю потерпілій ОСОБА_5
- два диски із відеозаписом збегірати в матеріалах справи;
- мікрочастки зі стільця біля офісного столу, мікрочастинки з переднього брусу обв`язки вхідних дверей, змиви з дверної ручки, вилучені під час огляду місця вчинення злочину знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1