Справа № 359/2308/15-к
Провадження № 1-КП/359/183/2015

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«25» березня 2015 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
при секретарі ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має посвідку на тимчасове проживання на території ФРН, уродженця м. Дніпропетровськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого автомобільним майстром на підприємстві «Кар Драйв» (Федеративна Республіка Німеччина, м.Магдебург, вул.Ольвенштедтер шоссе, неодруженого, маючого на утриманні 2-х малолітніх дітей, раніше не судимого, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Під час підготовчого судового засідання прокурором було зазначено, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому вважає за можливе призначити судовий розгляд .
Адвокат ОСОБА_6 зазначив, що обвинувальний акт слід повернути прокурору.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого адвоката.
Суд, заслухавши думку прокурора та інших учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен місити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 309 КК України, указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. Так, обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 309 КК України, та правову кваліфікацію його дій. Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо ОСОБА_5 .
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції, які необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.
Із урахуванням викладеного, за відсутності висунутого обвинувачення, суд порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі буде визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Таким чином, на думку суду, при складанні обвинувального акту були допущені порушення чинного законодавства що, унеможливлюють суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок відповідно вимогам ст. 374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314, 315, 372, КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня оголошення ухвали, а підозрюваним протягом 7 (семи) днів з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3