Справа №463/8/15-к
Провадження №1-в/463/11/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2015 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

та засудженої ОСОБА_4

у м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши заяви захисника засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2012 року на підставі закону про амністію, суд

в с т а н о в и в :
засуджена звернулася до суду із заявою про її звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки до набрання чинності Законом вироком суду її засуджено до відбуття покарання за вчинення злочину середньої тяжкості, на даний час має на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше до неї амністія не застосовувалася.
В судовому засіданні засуджена підтримала заяву, пояснила, що на даний час вирок суду не виконаний, однак від відбуття покарання за вироком суду вона не ухилялася, від правоохоронних органів не скривалася, нових злочинів не вчиняла, стосовно дітей батьківських прав не позбавлена. А тому просить заяву задоволити.
Прокурор в судовому засіданні відносно заяви засудженої не заперечив.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали кримінальної справи, суд виносить ухвалу про застосування до засудженої закону про амністію з таких підстав.
Ч.2 ст. 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Статтею 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Відповідно до п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» дійсно передбачено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи №1/1312/189/12, вироком Личаківського районного суду м. Львова від 10.04.2012 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.06.2012 року, ОСОБА_6 визнано винуватою у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України та обрано їй покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі. На підставі ст.71 КК України приєднано частину не відбутого покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23.02.2011р. у виді 3 років позбавлення волі, і остаточно обрано покарання ОСОБА_6 у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі. Строк покарання ОСОБА_6 слід рахувати з часу звернення вироку до виконання та взяття її під варту. Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд із постійного місця проживання.
У зв`язку із реєстрацією шлюбу 12.04.2012 року Шевченківським РАЦС Львівського МУЮ між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , засудженою змінено прізвище на ОСОБА_8 .
Як встановлено в судовому засіданні після набрання вироком законної сили, такий розпорядженням суду від 03.08.2012 року скеровувався для виконання у Личаківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, однак на даний час не виконаний, засуджена правоохоронними органами не була затримана та не направлялася у кримінально-виконавчу установу для відбуття покарання. В той же час, засуджена місця проживання не змінювала, від правоохоронних органів не скривалася, від виконання вироку не ухилялася.
Згідно з наявними в матеріалах справи свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_4 являється матір`ю двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, оскільки на підставі вироку суду ОСОБА_4 засуджено до відбуття покарання за скоєння злочину середньої тяжкості, який на даний час не виконаний і даних про ухилення від його виконання засудженою у суду не має, в той же час в неї на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, стосовно яких вона не позбавлена батьківських прав, і раніше до засудженої амністія не застосовувалася а відтак її заява є підставною у зв`язку із чим останню слід звільнити від відбування покарання за вироком суду у зв`язку із актом амністії.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.86 КК України, ст.ст.1,2 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд -

у х в а л и в:

заяву засудженої ОСОБА_4 задоволити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 повністю від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 10.04.2012 року на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1