У Х В А Л А
29 липня 2015 року м. Рівне
Рівненський міській суд у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оженин, Острозького району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263, ч.3 ст.410 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням яке погоджене із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону майором юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Досудовим розслідуванням встановлено, сержант ОСОБА_6 у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 121, 122 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи військовою посадовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, маючи корисливий мотив та мету на особисте збагачення усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання 18 липня 2015 року привласнив бойові припаси, а саме: 60 штук бойових патронів калібру 5,45 мм до автомату АК-74, та інше військове майно 116 штук холостих патронів калібру 7,62 мм, а 27 липня 2015 року привласнив бойові припаси, а саме: гранату РГД-5 із маркуванням «19-75 Т» та запалом до неї, 4 шашки тротилу по 200 грамів кожна, 2 шашки тротилу по 400 грамів кожна, 6 запалів до тротилових шашок, які видані військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 для проведення навчань підрозділу, однак, не були ним використані, чим вчинив привласнення військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем бойових припасів, іншого військового майна, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто злочину, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України.
Він же, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи корисливий мотив та мету на особисте збагачення, незаконно носив та зберігав без передбаченого законом дозволу бойові припаси: 60 штук бойових патронів калібру 5,45 мм до автомату АК-74 та у подальшому близько 20 год. 10 хв. 18 липня 2015 року поблизу АДРЕСА_2 , збув покупцю гр. ОСОБА_7 під час проведення оперативної закупки, отримавши винагороду у розмірі 100 грн. готівкою, а також незаконно носив та зберігав без передбаченого законом дозволу бойові припаси: гранату РГД-5 із маркуванням «19-75 Т» та запалом до неї, 4 шашки тротилу по 200 грамів кожна, 2 шашки тротилу по 400 грамів кожна, 6 запалів до тротилових шашок та близько 15 год. 00 хв. 27 липня 2015 року на автомобільній дорозі із м. Рівного в напрямку м. Костопіль поблизу села Три Копці, Костопільського району Рівненської області, збув бойові припаси, а саме: гранату РГД-5 із маркуванням «19-75 Т» та запалом до неї, 4 шашки тротилу по 200 грамів кожна, 2 шашки тротилу по 400 грамів кожна, 6 запалів до тротилових шашок покупцю гр. ОСОБА_7 під час проведення оперативної закупки, отримавши винагороду у розмірі 1200 грн. готівкою, чим вчинив носіння, зберігання і збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 410 КК України підтверджується зібраними в рамках кримінального провадження доказами: протоколом огляду ОСОБА_6 одразу після вчинення злочину, протоколом огляду особистих речей ОСОБА_6 , які знаходились в наметі 5 навчальної роти 1 навчального батальйону, протоколом огляду особистих речей ОСОБА_6 , які він залишив у приміщенні чергового штаб в/ч НОМЕР_2 , протоколом огляду місця збуту боєприпасів, показами підозрюваного ОСОБА_6 .
В ході досудового розслідування ОСОБА_6 затриманий 27 липня 2015 року о 16 годині 10 хвилини, про що слідчим військової прокуратури Рівненського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_4 складений протокол затримання особи.
28 липня 2015 року сержанту ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 410 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного сержант ОСОБА_6 повідомив, що дійсно збув бойові припаси, а саме: 60 штук бойових патронів калібру 5,45 мм до автомату АК-74, та інше військове майно 116 штук холостих патронів калібру 7,62 мм, гранату РГД-5 із маркуванням «19-75 Т» та запалом до неї, 4 шашки тротилу по 200 грамів кожна, 2 шашки тротилу по 400 грамів кожна, 6 запалів до тротилових шашок.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю н ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Так, ОСОБА_6 запідозривши, що його помітили під час збуту бойових припасів кинувся втікати, стараючись знищити та сховати докази, а саме: розбив свій мобільний телефон та викинув сім-картку, заховав кошти отримані від збуту бойових припасів, а отже перебуваючи на волі ОСОБА_6 може продовжити знищувати чи переховувати будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Грошові кошти не вилучені, місцезнаходження останніх не відоме.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі останній може переховатися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, при цьому.
ОСОБА_6 проходячи військову службу на посаді старшини 5 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , під час виконання обов`язку за посадою являється прямим начальником для усього особового складу 1 навчальної роти, проводить заняття з використанням зброї, що надає йому можливість впливати на свідків, які являються його спів службовцями та ще не встановлені слідством, однак про яких йому відомо, шляхом погроз та залякувань. Окрім цього, як старшина роти ОСОБА_6 має доступ до документації роти щодо видачі боєприпасів, може її знищити, переховати від слідства.
Під час проходження військової служби ОСОБА_6 має фактичну можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки у справі виконують поставлені службою завдання в постійному зв`язку один з одним, проживає разом із ними в одному приміщенні та являється для них начальником.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 410 КК України, тобто тяжкого та особливо тяжкого злочину відповідно, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 вважає, що відносно нього слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
27 липня 2015 року о 16 годині 10 хвилини, ОСОБА_6 затриманий про що слідчим військової прокуратури Рівненського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_4 складений протокол затримання особи.
28 липня 2015 року сержанту ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 3 ст. 410 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри. Так, слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 410 КК України, що підтверджується зібраними в рамках кримінального провадження доказами.
Також слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі, останній може переховатися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, при цьому.
Вивченням особи ОСОБА_6 на даний час встановлено, що він працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
А тому, враховуючи, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді дванадцяти років, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 25 вересня 2015 року , вважаю за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд
Клопотання слідчого задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оженин, Острозького району, Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України - запобіжний західу вигляді - тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, а саме - до 16 год.10 хв. 25 вересня 2015 року .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави виконання наступних обов`язків:
- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 вересня 2015 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити строк дії ухвали до 25 вересня 2015 року .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1