В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
07.10.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 296 КК України та
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24.11.2009 року Ленінським райсудом м. Вінниці за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 317, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавленні волі, звільнений 07.10.2013 року умовно достроково з невідбутим строком 11 місяців 6 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 03.02.2015 року о 16:30 год., перебуваючи на території ринку «Привокзальний №2» по вул. Привокзальній в м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, скориставшись приятельськими стосунками, ввів ОСОБА_10 в оману, взявши у останнього мобільний телефон марки «Fly» іmеl НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім карта оператора «Лайф» та сім карта оператора «Київстар», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №188/189/190/15-21, станом на 03.02.2015 року, складала 294 гривні, під приводом тимчасового користування, пообіцявши повернути йому. Після чого ОСОБА_6 розпорядився вказаним телефоном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 шкоду на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , 27 жовтня 2014 року, приблизно о 19.00 годині, спільно із ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебували поблизу будинку № 64 по вулиці 600-річчя у м. Вінниці. Проходячи по тротуару, ОСОБА_7 випадково зіштовхнувся із ОСОБА_8 , який йшов навпроти та також перебував у стані алкогольного сп`яніння. В ході виниклого конфлікту, внаслідок непорозуміння з приводу черговості руху по тротуару, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , безпричинно та з хуліганських спонукань, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки у суспільстві, перебуваючи у громадському місці та незважаючи на присутність перехожих осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючись нецензурною лайкою, збили з ніг ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли кожен понад 5 ударів ногами та руками по голові та тулубу ОСОБА_8 . Крім того, під час вчинення хуліганства ОСОБА_6 , використовуючи предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме належний йому кишеньковий ніж, наніс один удар ОСОБА_8 в область лівої задньої поперекової ділянки. Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому тілесні ушкодження та з місця вчинення злочину зникли.
Відповідно до висновку експерта №1848 від 12.11-20.11.2014 року у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, параорбітальні гематоми обох очей, забій м`яких тканин носа», що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), «колото-різана рана лівої поперекової ділянки», що виникла від дії колюче-ріжучого предмету. Вказані тілесні ушкодження не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів визнав та суду повідомив, що він під приводом тимчасового користування взяв у свого знайомого ОСОБА_10 телефон та пообіцяв повернути. Однак телефон він не повернув, а розпорядився на власний розсуд. На даний час мобільний телефон потерпілому повернуто. Щодо подій, які відбулись 27.10.2014 року ОСОБА_6 пояснив, що в той день він разом з ОСОБА_7 йшов по тротуару. В цей час ОСОБА_7 випадково зіштовхнувся із потерпілим ОСОБА_8 , який йшов їм на зустріч. Всі вони, а тому числі і потерпілий, перебували в стані алкогольного сп`яніння та між ОСОБА_7 і потерпілим розпочався конфлікт. В ході конфлікту потерпілий вдарив ОСОБА_7 від чого той впав та ОСОБА_6 також втрутився в конфлікт, а саме почав також наносити потерпілому удари. В цей час він дістав ніж та наніс ОСОБА_8 ножове поранення. В ході вказаної бійки він загубив свій телефон та почав його шукати. В ході пошуку він знайшов на землі телефон та поклав до своєї кишені. Потім вони покинули місце бійки, але через незначний проміжок часу їх затримали працівники міліції. В ході огляду у нього виявили та вилучили телефон і він побачив, що це телефон не його. Його телефон був значно дорожчий та потім був виявлений на місці бійки. Цивільний позов потерпілого визнав частково.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав та суду повідомив, що він разом з ОСОБА_6 , 27.10.2014 року, йдучи по тротуару випадково зіштовхнувся із ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому між ним та потерпілим зав`язався конфлікт в ході якого потерпілий його вдарив та штовхнув, а він впав у багнюку. Він потерпілому також наніс декілька ударів. Коли він впав то йому на допомогу прийшов ОСОБА_6 , який сильніший, та також почав наносити потерпілому удари. Як ОСОБА_6 наніс потерпілому ножове порання він не бачив. В подальшому з місця злочину вони втекли, проте їх затримали працівники міліції та доставили в відділок міліції, оскільки на них вказав потерпілий, як на осіб, що нанесли йому тілесні ушкодження. ОСОБА_6 в ході бійки загубив свій телефон та шукав його. Цивільний позов потерпілого визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що він 27.10.2014 року йшов додому та по дорозі йому трапились двоє осіб, які йшли на зустріч. Він вже точно не пам`ятає, але можливо хтось когось штовхнув та з цього приводу почався конфлікт. В ході вказаного конфлікту розпочалась бійка, він від себе відштовхував меншого за зростом ОСОБА_7 , але потім у бійку втрутився ОСОБА_6 та почав наносити йому удари. Він відчув, як щось гаряче полилось, як він тепер розуміє це була кров. Він почав втрачати свідомість, обперся рукою об дерево, в той час ОСОБА_6 штовхнув його в спину, внаслідок чого він впав і двоє осіб почали наносити йому удари. Наносили удари ногами по голові, при цьому ОСОБА_7 наносив менше ударів ніж ОСОБА_6 . Момент удару ножем він не бачив. Через деякий час потерпілий помітив як хтось зігнувся до нього, тоді коли він лежав на спині та перевіряв наявність предметів в карманах. Жінка, яка проходила поруч почала кричати та хтось викликав працівників міліції, після чого вони втекли. Крім того пам`ятає, що ОСОБА_6 щось казав про телефон та шукав його. В результаті нанесення йому тілесних ушкоджень він втратив близько 1,5 крові. Квитанції на лікування збереглись, але не всі. Вся одежа, яка була на ньому пошкоджена, крім взуття. Вісім днів він лежав в травматології 2-ї лікарні, де його прооперували, а потім він лікувався в Військовому медичному госпіталі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 27.10.2014 року він заступив на чергування в патрульно-постову службу по охороні порядку в районі Вишенька в м. Вінниці. Надійшов виклик від чергового, який повідомив, що по вул. 600-річчя біля заводу «Форд» відбувалась бійка. Коли вони приїхали туди, до них підійшла дівчина, яка вказала на особу, що лежала на землі в крові. На ньому були видимі тілесні ушкодження, одежа була в болоті та крові. Дівчина, яка викликала патрульну службу повідомила в якому одязі були особи, що побили потерпілого та напрямок в якому вони побігли. Співробітник ОСОБА_12 побіг в тому напрямку та через декілька будинків від місця події помітили двоє осіб, які були в брудному одязі та заплямованому кров`ю. Після чого вони їм запропонували пройти до службового автомобіля та привезли до потерпілого, який вказав, що саме ці особи нанесли йому тілесні ушкодження. Викликали потерпілому швидку, а підозрюваних доставили до ВМВ для подальшого з`ясування обставин. На місці події, де була бійка, вони встановили піший патруль, так як там залишився металевий предмет, ззовні схожий на ніж, для того щоб слідчо-оперативна група описала місце події з даним предметом. Пізніше з ними зв`язався слідчий та повідомив, що в потерпілого колоті рани та зник мобільний телефон. Після чого ними запрошено понятих та в ході огляду в ОСОБА_6 виявлено та вилучено мобільний телефон, який описував потерпілий. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 пояснював, що він забрав мобільний телефон у потерпілого, так як його телефон зник. Телефон ОСОБА_6 було знайдено на місці події. Те що, зник мобільний телефон потерпілого вони не знали до того часу, доки їм не зателефонував слідчий. Чи були тілесні ушкодження в ОСОБА_7 свідок не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що надійшов виклик про те, що по вул. 600-річчя відбувається бійка. Прибувши на місце виклику, вони зустріли дівчину, яка вказала на потерпілого та повідомила прикмети осіб, які нанесли йому тілесні ушкодження. Він залишився біля потерпілого, а його колеги пішли в напрямку, в якому вказала дівчина, для того щоб знайти невідомих осіб. Через деякий час йому зателефонували співробітники патрульної служби, які знайшли осіб, що нанесли тілесні ушкодження потерпілому по прикметах на які вказала дівчина. Після чого затримані перебували в службовому автомобілі, де він з ними знаходився. Потерпілому викликали карету швидкої допомоги. Потім викликали піший патруль, який охороняв місце події, так як було виявлено металевий предмет, схожий на ніж. З затриманими вони поїхали в райвідділ, при понятих в одного з затриманих було виявлено мобільний телефон, який належав потерпілому. Через деякий час встановили, що в потерпілого виявили ножове поранення, викликали слідчооперативну групу на місце події, якою було вилучено ніж в присутності понятих. Мобільний телефон було виявлено в ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що ввечері їм надійшов виклик, що по вул. 600-річчя відбувається бійка. Прибувши на місце події, вони побачили потерпілого в болоті та в крові. Невідома дівчина пояснила, що двоє осіб нанесли тілесні ушкодження потерпілому та описала прикмети даних осіб і вказала напрямок куди направились останні. Під час пошуку вони помітили двох осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння та одяг яких був в болоті та крові. Коли вони привели їх до потерпілого, то він чітко вказав на даних осіб, як таких які нанесли йому тілесні ушкодження. Після чого викликали карету швидкої медичної допомоги потерпілому, якого в подальшому госпіталізували, а затриманих осіб доставили до ВМВ. На місці події було знайдено мобільний телефон одного з затриманих. Безпосередньо в райвідділі в присутності двох понятих було вилучено мобільний телефон потерпілого в ОСОБА_6 . Затримані особи пояснили, що вони не змогли розійтися на тротуарі з потерпілим, після чого почався конфлікт, а в подальшому і бійка та ОСОБА_6 в ході бійки втратив свій телефон, тому вирішив забрати телефон потерпілого. На місці події ними було знайдено телефон затриманого та ніж за допомогою якого було нанесено тілесні ушкодження потерпілому, коли саме затриманий знайшов свій телефон він не бачив. Тілесних ушкодженнях на затриманих особах він не бачив. Даних осіб возили на освідування разом із слідчим.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що в ввечері вона йшла додому та помітила, що двоє чоловіків наносили тілесні ушкодження іншому. Всі події відбувалися приблизно о 18:00 годині. Вона не бачила як розпочався конфлікт, проте стала свідком того, як потерпілий впав, потім йому наносили тілесні ушкодження ногами, потім пляшкою від пива, після чого невідомі особи відійшли від потерпілого на декілька метрів, а потім знову наносили удари. Вона зателефонувала до міліції, через деякий час працівники міліції приїхали, а осіб, які наносили тілесні ушкодження потерпілому вже не було. Працівникам міліції вона вказала прикмети осіб, які наносили потерпілому тілесні ушкодження, після чого їх було затримано. В подальшому вона надала показання та пішла додому. Чи хтось схилявся до потерпілого вона не бачила. В її присутності було оглянуто місце події, знайдено мобільний телефон, про що було складено протокол, який підписували поняті.

З документів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що 27.10.2014 року здійснено огляд місця події, а саме ділянки поряд з будинком АДРЕСА_3 . Під час огляду на відстані 2 метрів від будинку виявлено ніж у складеному стані, рукоятка ножа чорного кольору, розмір рукоятки 105 мм., руків`я ножа вкрито шаром снігу. Виявлений ніж поміщено у поліетиленовий пакет НДЕКЦ №1595912 та скріплено підписами понятих та слідчого, що підтверджується протоколом огляду місця події з фототаблицями від 27.10.2014 року.

З висновку експерта №1848 від 20.11.2014 року вбачається, що згідно наданих медичних документів, у ОСОБА_8 під час стаціонарних лікувань у МКЛ ШМД м. Вінниця і у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону були виявлені тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, параорбітальні гематоми обох очей, забій м`яких тканин носа», що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів); «колото-різана рана лівої поперекової ділянки», що виникла від дії колюче-ріжучого предмету. Дані ушкодження у ОСОБА_8 по давності утворення могли бути спричинені в строк, вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи - 27.10.2014р., не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.). Характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень в ділянці голови у ОСОБА_8 свідчать про травматичну дію (дії) тупого твердого предмету (предметів) з прикладанням сили в ділянки голови (обличчя), що за механізмом утворення не суперечить обставинам, відображеним у протоколі допиту ОСОБА_8 від 11.11.2014р. («...удари кулаками по обличчю... ногами по голові ... мені було нанесено численні удари кулаками та ногами..»), у протоколі допиту ОСОБА_6 («...удари кулаками чоловікові в область обличчя... почав наносити удари ногами по голові..»), протоколі допиту ОСОБА_7 від 28.10.14р. («...наніс один удар кулаком в область обличчя незнайомця..»). Характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень в ділянці попереку у ОСОБА_8 свідчать про травматичну дію колюче-ріжучого предмету у ліву поперекову ділянку. В наданих для експертизи експертних матеріалах немає судово-медичних даних для судово-медичної конкретизації способу та обставин цього ушкодження.

Відповідно до висновку експерта №153 від 25.11.2014 року на спинках куртки, джемпера та сорочки (в нижніх частинах зліва) виявлено по одному наскрізному колото-різаному пошкодженню, які співпадають між собою за локалізацією при звичайному пошаровому розташуванні одягу на тілі людини. Дані пошкодження мають ознаки утворення від дії плоского колючо-ріжучого предмета типа клинка ножа, який мав обушок та лезо. Не виключається можливість утворення всіх вище зазначених пошкоджень на одязі від дії клинка ножа, наданого на експертизу. Судити про давність утворення пошкоджень на одязі ОСОБА_8 не є можливим, що пов`язано з відсутністю судово-медичних даних, за якими це можна визначити. В центральній частині правої полечки куртки виявлений розрив зовнішнього шару куртки. Даний розрив утворився внаслідок перерозтягнення матеріалу куртки.

З постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 11.11.2014 року вбачається, що чоловічу сорочку чорного кольору, куртку світло-зеленого кольору з сірими вертикальними вставками, светр темного кольору з сірими горизонтальними полосами, визнано речовими доказами, приєднано до матеріалів кримінального провадження та передано на зберігання до камери схову Вінницького МВ УМВС. Згідно з постановою про визнання речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 27.11.2014 року, ніж складний визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження та передано на зберігання до камери схову Вінницького МВ УМВС, що також підтверджується квитанцією №718.

Відповідно до висновку експерта №188/189/190/15-21 від 11.02.2015 року загальна ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «Fly», сім картки оператора «Лайф» та сім картки оператора «Київстар», станом на 03.02.2015 року, складала 294,00 грн.

Вказаний телефон та сім карти визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , що підтверджується постановою від 10.02.2015 року та розпискою потерпілого.

Суд, заслухавши показання обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідивши надані під час судового провадження докази, дійшов наступних висновків.

Під час судового провадження обвинувачені визнали свою винуватість у вчинені злочинів, повідомили, що жодні обставини встановлені під час досудового розслідування та викладені в обвинувальних актах ними не оспорюються, надали показання та повідомили про обставини вчинення ними злочинів.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Розглянувши вказане провадження в межах висунутого обвинувачення, дослідивши докази у справі в заявленому сторонами обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість обвинувачених доведена стороною обвинувачення, оскільки підтверджена сукупністю доказів у справі, які суд приймає до уваги як належні, допустимі та достатні для висновків суду.

Так, суд приймає до уваги та кладе в основу вироку показання обвинувачених, які в судовому засіданні винуватість у вчиненні злочинів визнали та надали добровільні показання щодо обставин вчинення ними злочинів. Вказані показання повністю узгоджуються з дослідженими письмовими доказами у справі, а саме протоколом огляду місця події, висновками експертів та не суперечать показанням потерпілого у справі ОСОБА_8 та допитаних свідків.

Так, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду повідомили час, місце та обставин за яких вони нанесли тілесні ушкодження потерпілому, зазначили на мотив вчинення вказаних дій та використаний ними малозначний привід, оскільки вказали, що потерпілого до вказаного не знали, перебували в стані алкогольного сп`яніння та всі події розпочались після того, як ОСОБА_7 зіштовхнувся з потерпілим, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому обвинувачені вказали, що наносили потерпілому удари по різним частинам тіла, в тому числі і лежачому, а ОСОБА_6 підтвердив, що він в ході вказаної бійки наніс потерпілому ножове поранення та використав для цього його кишеньковий ніж.

Вказані показання обвинувачених повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив, що конфлікт та бійка розпочалась через малозначний привід спір щодо черговості руху по вузькій дорозі та в ході вказаної бійки йому наносив удари спочатку ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 . При цьому потерпілий зазначив, що саме в ході вказаної бійки він відчув біль в ділянці попереку та побачив кров.

Такі показання обвинувачених та потерпілого повністю узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи, якою підтверджено, що у потерпілого виявлено закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, параорбітальні гематоми обох очей, забій м`яких тканин носа та колото-різану рану лівої поперекової ділянки. При цьому експертом визначено, що вказані тілесні ушкодження виникли як від дії тупого твердого предмету (предметів), так і від дії колюче-ріжучого предмету та зазначено, що за механізм їх утворення не суперечить обставинам, відображеним у допитах обвинувачених та потерпілого.

Суд приймає до уваги, що протоколом огляду підтверджено місце вчинення злочину де виявлено ніж, який належить ОСОБА_6 та був використаний для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, що вбачається з висновку експерта №153 від 25.11.2014 року, яким підтверджено наявність на одязі потерпілого наскрізного колото-різаного пошкодження та вказано, що дані пошкодження мають ознаки утворення від дії плоского колючо-ріжучого предмета типа клинка ножа, який мав обушок та лезо, можливість утворення пошкоджень на одязі від дії клинка ножа, наданого на експертизу не виключається.

Таким чином, вказані докази, а саме показання обвинувачених, потерпілого, висновки експертиз та дані протоколу огляду є взаємоузгодженими та кладуться судом в основу вироку у справі.

Суд також приймає до уваги показання свідка - очевидця події ОСОБА_15 , яка хоча і не бачила початку події, проте в судовому засіданні підтвердила, що бійка відбувалась в людному місці на очах в неї та інших сторонніх осіб та зазначила, що відбувалось побиття потерпілого двома особами, які наносили потерпілому удари неодноразово, били лежачого потерпілого в декілька підходів. Вказане зумовило те, що вона викликала міліцію, працівники якої в подальшому затримали осіб, які вчинили побиття, що також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 .
Надаючи оцінку вказаним доказам в їх сукупності та кваліфікуючи дії обвинувачених суд враховує, що п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» роз`яснено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, серед іншого, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що дії обвинувачених є грубим порушенням громадського порядку, оскільки всі події відбувались в людному місці, на очах у сторонніх осіб, супроводжувались безпричинним та тривалим насильством над потерпілим, а саме нанесення йому ударів по різним частинам тіла, що безумовно свідчить про нехтування обвинуваченими загальноприйнятими нормами моралі та поведінки в суспільстві. При цьому суд, зважає на те, що належними та допустимими доказами у справі підтверджено заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, в тому числі і ножем, що є ознакою особливої зухвалості.
Суд враховує, що показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого, даними протоколу огляду місця події та висновками експертиз підтверджено застосування обвинуваченим ножа, а саме нанесенням ним в ході хуліганських дій ножового поранення ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 .
При оцінці вказаних дій, суд враховує, що законодавством визначено, що використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового призначення, є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК України ( п.11 згаданої Постанови).
Вказані приписи постанови Пленуму в сукупності з письмовими доказами у справі та показаннями потерпілого, обвинувачених та свідків, переконують суд, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства та вказані докази є достатніми для висновків суду про наявність в їх діях складу злочину та надання правової кваліфікації їх дій.
Аналізуючи докази щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені шахрайства суд приймає до уваги його показання в ході яких він винуватість у вчиненні злочину визнав та враховує, що вказані показання узгоджуються з письмовими доказами у справі, а саме висновком експерта, яким підтверджено вартість чужого майна, яким шахрайським чином заволодів обвинувачений та даними, що підтверджують повернення потерпілому речей, що стали предметом злочинного посягання (заява потерпілого, постанова про визнання речовими доказами, розписка потерпілого).
Оцінюючи доводи сторони захисту щодо того, що від вказаного обвинувачення прокурор відмовився, оскільки у зміненому обвинувальному акті вказаний епізод відсутній, суд приймає до уваги положення ст. 340 КПК України, згідно яких, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження.

Суд зважає, що такої постанови прокурором не внесено, що свідчить про безпідставність доводів сторони захисту про відмову прокурора від обвинувачення в цій частині, оскільки в матеріалах справи наявний обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України (кримінальні провадження об`єднані), а постанови про відмову від обвинувачення суду прокурором не надавалось.

Оцінивши сукупність доказів у справі, зазначені положення ППВСУ, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та за ч. 2 ст. 190 КК України, як вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особами винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка № 2-7686 від 11.11.2014 року ОСОБА_6 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 10.11.2014 року №2900-м ОСОБА_6 на обліку у вказаному закладу не перебуває.
З вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області від 28.10.2014 року та копії вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий 07.10.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки, що переконує суд у вчиненні злочинів в період іспитового строку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив сукупність умисних злочинів, в тому числі і тяжкий, в період іспитового строку, вину у вчиненні злочинів визнав, відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_10 , шкоду потерпілому ОСОБА_8 не відшкодував, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття про що свідчать його показання в судовому засіданні та визнання винуватості.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

З характеристики № 08-12/603 від 27.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За час проживання скарг від сусідів на поведінку ОСОБА_7 в МКП «ЖЕК №7» не надходило.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка № 2-7677 від 11.11.2014 року ОСОБА_7 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідок КП ВОНД «Соціотерапія» від 28.10.2014 року № 2825-м та від 10.11.2014 року №2899-м ОСОБА_7 на обліку у вказаному закладу не перебуває.
Згідно вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області від 28.10.2014 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий 24.11.2009 року Ленінським райсудом м. Вінниці за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 317, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавленні волі, звільнений із Стрижавської ВК-№81 07.10.2013 року умовно достроково з невідбутим строком 11 місяців 6 днів, що з врахуванням вимог ст. 89,90 КК України переконує суд у тому, що судимість ОСОБА_7 не знята та не погашена у встановленому порядку .
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, вчинив умисний злочин середньої тяжкості в період непогашеної судимості, вину у вчиненні злочину визнав, шкоду не відшкодував, на даний час офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки перебування ОСОБА_7 в момент вчинення злочину у вказаному стані підтверджується показаннями обвинувачених, потерпілого та свідків. Крім того, суд враховує, що ст. 34 КК України визначено, що рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Вказане з врахуванням того, що ОСОБА_7 вчинив умисний злочин в період непогашеної судимості за умисний злочин переконує суд у наявності обтяжуючої його покарання обставини рецидив злочинів.
З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначенні інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженими. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинено сукупність злочинів в період іспитового строку, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.70, ст.71 КК України.

Суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначенні інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженими, оскільки він раніше неодноразово судимий та вчинив злочин в період непогашеної судимості.

При вирішенні цивільного позову потерпілого про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме матеріальної шкоди в сумі 4449,29 гривень ( витрати на лікування) та моральної шкоди в сумі 25000 гривень суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
На обґрунтування матеріальної шкоди, потерпілим надано документи, а саме довідку з Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 26.01.2015 року про кількість та вартість медикаментів, витрачених на лікування за період перебування у клініці гастроентерології ( з 09.12.2014 року по 26.12.2014 року) потерпілим ОСОБА_8 в сумі 4449,29 грн.
При вирішенні питання щодо стягнення з обвинувачених на користь потерпілого вказаної суми суд приймає до уваги, що подія злочину відбулась 27.10.2014 року, а надані докази свідчать, що потерпілий перебував на лікуванні у грудні 2014 року. Крім того, суд враховує дані, що містяться у виписному епікризі № 4997, згідно яких ОСОБА_8 перебував на лікуванні в зв`язку з захворюваннями шлунково-кишкового тракту.
Таким чином, придбання ліків в період вказаного лікування не є доказом того, що вказане зумовлено лікуванням потерпілого від наслідків неправомірних дій обвинувачених. Інших доказів потерпілим та його представником суду не надано. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди, суд зважає на приписи ст. 23 ЦК України, згідно яких моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Потерпілим на обґрунтування моральної шкоди зазначено, що він тривалий час лікувався і стаціонарно і амбулаторно. Він пенсіонер, внаслідок злочину, йому завдано негативних емоцій та переживань, порушили нормальний ритм життя, тому на сьогоднішній день організація подальшого життя вимагає додаткових зусиль.
Зазначене в сукупності з доказами, що підтверджують заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, переконує суд у тому, що потерпілий в зв`язку із вчиненням щодо нього протиправних діянь з боку обвинувачених зазнав душевних страждань, що зумовлює висновок суду про заподіяння потерпілому моральної шкоди.
Вирішуючи питання про вид відповідальності суд виходить з того, що на осіб, які заподіяли шкоду спільно (взаємопов`язаними діями або об`єднаними спільним злочинним наміром), відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК покладається солідарна відповідальність перед потерпілим, а згідно з ч. 2 цієї статті за заявою останнього суд може визначити відповідальність цих осіб у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Вказане передбачено також п. 13 ППВСУ № 3 від 31.03.89, згідно якого при вчиненні злочину кількома особами вони несуть солідарну відповідальність за заподіяну шкоду - за епізодами злочину, в яких встановлено їх спільну участь.
Аналіз вказаного, а також те, що потерпілий до суду заяви про визначення відповідальності обвинувачених у частці до ступеня їх вини на подав, суд, з врахуванням того, що злочин вчинений обвинуваченими спільно вважає, що завдана моральна шкода потерпілому підлягає солідарному відшкодуванню обвинуваченими.
Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходячи з засад розумності та справедливості вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню зі стягненням з обвинувачених на користь потерпілого 10000,00 гривень.
Крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання процесуальних витрат у справі, а саме стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 492,00 гривень (вартість судово-товарознавчої експертизи).
Крім того, суд враховує, що згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ст. 124 КПК України, що регулює розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Разом з тим, потерпілим та його представником не подано до суду документів, що підтверджують сплату ОСОБА_8 представнику 2000,00 гривень витрат на здійснення юридичних послуг адвокатом ОСОБА_9 , в зв`язку з чим вказані витрати стягненню з обвинувачених не підлягають.
Також суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів у справі в порядку ст.. 100 КПК України.
Керуючисьст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України виді одного року позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання, тобто з 12 лютого 2015 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін тримання під вартою.

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його затримання, тобто з 15 березня 2015 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої злочином задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 10000,00 гривень моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в сумі 492,00 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме чоловічу сорочку чорного кольору, куртку світло-зеленого кольору з сірими вертикальними вставками, светр темного кольору з сірими горизонтальними полосами, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького ВМ УМВС України у Вінницькій області (квитанція № 718), повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні ніж складний, що зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького ВМ УМВС України у Вінницькій області ( квитанція № 718), - знищити.

Телефон мобільного зв`язку торгової марки «Fly», сім картку оператора «Лайф» та сім картку оператора «Київстар», які зберігаються в потерпілого ОСОБА_10 , залишити останньому.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: