Кримінальне провадження № 1-в/760/2/15
№760/5/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, українця, громадянина України, такого, який працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 21.03.2011 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі,

про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2011 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі та призначено йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Засуджений ОСОБА_5 30.12.2014 року звернувся до суду з письмовим клопотанням/заявою про звільнення його від кримінальної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що він є інвалідом 3-ї групи.

Тому, вважаючи, що він підпадає під дію ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», просив в судовому засіданні звільнити його від кримінальної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Захисник в судовому засіданні підтримав подане клопотання засудженого, вважаючи наявність всіх законних підстав для його задоволення.

Представник Солом`янського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року повідомлявся належним чином.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, заперечила, вказавши на його необґрунтованість та на відсутність підтверджуючих доказів того, що засуджений підпадає під дію ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №223-757/0/4-14 від 26.05.2014 року «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін», під час виконання вироку питання застосування закону «Про амністію у 2014 році», враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, має вирішуватися у порядку, передбаченому ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали провадження, вислухавши засудженого та його захисника, думку прокурора, який не вбачає підстав для застосування амністії, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2011 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі та призначено йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Даний вирок набрав законної сили 05.04.2011 року та в апеляційному порядку не оскаржувався. (а.с. 1, 2-4 особової справи №109/11).

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.09.2011 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2011року та ОСОБА_5 направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі. (а.с. 10 кримінальної справи №5-214/11)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

19 квітня 2014 року набрав чинності Закон України № 1185-VII від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».

У відповідності до ст. 85 КК України на підставі Закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Згідно ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтею першою Закону України « Про амністію у 2014 році» постановлено звільнити від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України,на ряду з іншими, осіб, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1 - 4), онкологічні захворювання (III і IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III і IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року N 3/6;

Згідно статті дев`ятої даного Закону виконання цього Закону покладається на суди.

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється щодо:

а) осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за заявою самої особи, її захисника чи законного представника;

б) осіб, яких засуджено до покарань у виді штрафу, якщо на день набрання чинності цим Законом це покарання не виконано, - за заявою самої особи, її захисника чи законного представника;

в) засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за заявою самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за заявою самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії;

г) осіб, кримінальні справи про злочини яких розглянуто, але вироки не набрали законної сили, - за заявою самої особи, її захисника чи законного представника.

У разі коли до особи може бути застосовано кілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

Під час розгляду судами справ про застосування амністії участь прокурора в судовому засіданні є обов`язковою.

Застосування амністії не допускається, якщо підсудний або засуджений заперечує проти цього.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього у протоколі судового засідання.

Крім цього, амністія не може бути застосована до осіб, перелік яких передбачено ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

В матеріалах справи відсутні відомості щодо невчинення ОСОБА_5 злочинів, починаючи з 21.03.2011 року.

В клопотанні та в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що засуджений ОСОБА_5 є інвалідом 3-ї групи та факт того, до якої категорії осіб, зазначених в ст. 1 даного Закону, відноситься засуджений ОСОБА_5 .

Відповідно до наданої довідки до Акту огляду МСЕК серії КВ-1 № 003510 ОСОБА_5 12.11.2007 року строком до 01.12. 2008 року була встановлена 3-я група інвалідності. Даних про проходження останнім чергового переогляду не надано.

Доводи захисту та засудженого ОСОБА_5 , додані ними до клопотання документи про стан його здоров`я не дають суду підстав для застосування до нього амністії.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Таким чином, з матеріалів, доданих до клопотання, жодної з підстав для звільнення від покарання ОСОБА_5 зазначених вище судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, суд не вбачає підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки він не відноситься до категорії осіб, до яких може бути застосована амністія, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю підстав для застосування акту амністії.

Керуючись Законом України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , засудженого 21.03.2011 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя: