Справа № 278/1050/15-к
В И Р О К
іменем України
14 квітня 2015 року м.Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000025 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пряжів Житомирського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу (КК) України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до угоди досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2015 року, ОСОБА_5 , знаходився за місцем реєстрації, а саме в будинку АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужими коштами шахрайським шляхом, ОСОБА_5 , під час користування мережею «Інтернет», а саме на сайті OLX.ua. розмістив оголошення про продаж ноутбука «Леново» вартістю 2800 гривень, завідомо не маючи наміру його передавати, зазначивши контактні данні свого мобільного телефону. Через декілька днів до нього зателефонував ОСОБА_4 , якого ОСОБА_5 ввів в оману, вказавши необхідність перерахувати йому на картковий рахунок грошові кошти в сумі 2800 грн., після чого ОСОБА_5 нібито перешле поштою ноутбук, завідомо знаючи, що цього робити не буде. 12.01.2015 ОСОБА_4 близько 09 години перевів грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_5 , відкритий в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, в якості оплати за ноутбук, не будучи обізнаним про злочинний намір останнього. В подальшому ОСОБА_5 , не маючи наміру виконувати вказану домовленість, грошові кошти в сумі 2800 грн. із рахунку зняв та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 2800 грн.
31 березня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
2 квітня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , укладено угоду про примирення, згідно якої сторони визнають правильність кваліфікацій дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 190 КК України та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в грошовому еквіваленті 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто злочин, передбачений ч. 1ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.
Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру (31.03.15) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 190 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , визначено, що шкоду потерпілому відшкодовано (претензій майнового характеру потерпілий не має), зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 , не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.
Для визнання винуватості ОСОБА_5 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Потерпілий та обвинувачений вказали, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000025 угоду про примирення від 2 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1