Справа №480/926/15-к
Провадження № 1-кп/480/134/15
28 травня 2015 року Миколаївський районний суд Миколаївській області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, кухаря взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України
Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 18 серпня 2014 року ОСОБА_4 призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду радіотелефоніста 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артелерійського дивізіону цієї ж частини, яка дислокувалася на навчальному полігоні військова частина НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 до жовтня 2014 року.
Будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів) зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 19 вересня 2014 року 09 годині 00 хвилин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що на той момент перебувала на навчальному полігоні військова частина НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , без поважних причин тривалістю понад один місяць та проводив час на власний розсуд.
З моменту самовільного залишення військової частини без поважних причин, а саме з 19 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
При цьому, як зазначено вище, поважних причин для нез`явлення на службу солдат ОСОБА_4 не мав, в тому числі хворобою, що перешкоджала його пересуванню не хворів, перешкод для прибуття до військової частини не мав. Також у зазначений період пожежа або стихійне лихо в сім`ї ОСОБА_4 не траплялися.
Протягом періоду самовільного залишення військової частини, солдат ОСОБА_4 , з приводу тяжких захворювань до медичних закладів до 26 січня 2015 року не звертався.
26 січня 2015 року солдат ОСОБА_4 прибув до військової частини, де повідомив командування військової частини про те, що ухилявся від військової служби без поважних причин. В подальшому солдат ОСОБА_4 був призначений на посаду кухаря взводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і суду пояснив, що дійсно, в період з вересня 2014 року по січень 2015 року самовільно залишив військову частину, яка перебувала на навчальному полігоні в АДРЕСА_2 .
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною вину обвинуваченого в інкримінованому йому діяннях. Це підтверджується сукупністю наступних доказів.
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду радіотелефоніста 3 реактивної артилерійстької батареї реактивного артилерійського дивізіону цієї ж частини, яка дислокувалась на навчальному полігоні військова частина НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 до жовтня 2014 року.
З акту проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону вбачається, що ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини 19 вересня 2014 року, а повернувся з самовільної відлучки до місця дислокації дивізіону 26 січня 2015 року.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 3 ст. 407 КК України самовільне залишення військовослужбовцем військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
При обранні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем служби характеризується задовільно, повністю визнав свою вину і в скоєному щиро розкаявся, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_4 можливо та доцільно призначити покарання із застосуванням ст. 75КК України, та встановленням обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання - два роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік, не вчинить нового кримінального правопорушення. У відповідності до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації в орагни кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.
На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: