У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів за участю прокурора

Мороза М.А., Пошви Б.М., Опанасюка О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в
м.Києві 18 жовтня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Луганської області на
постановлене судове рішення щодо засудженої ОСОБА_1.,

в с т а
н о в и л а:

Вироком Алчевського міського суду Луганської області
від 4 грудня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судиму,

засуджено за ст.128 КК України на 1
рік обмеження волі, а на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов”язки,
передбачені ст.76 КК України.

В
апеляційному порядку справа не розглядалась.

Згідно
з вироком ОСОБА_1. засуджено за те, що
вона 31 серпня 2006 року біля будинку АДРЕСА_1, в ході сварки відштовхнула від
себе ОСОБА_2, яка впала і при падінні отримала середньої тіжкості тілесні
ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоров”я.

У
касаційному поданні прокурор просить змінити вирок щодо ОСОБА_1. у зв”язку
із неправильним застосуванням кримінального закону і пом”якшити їй
покарання до 150 годин громадських
робіт.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який частково підтримав касаційне подання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що воно підлягає частковому задоволенню, а справа - закриттю за
наступних підстав.

Висновок
про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні зазначених дій суд у вироку
обгрунтував дослідженими у судовому засіданні доказами, яким дав належну оцінку
і що, по суті, у касаційному поданні не оспорюється, як не оспорюється і
правильність кваліфікації дій засудженої.

Разом
з тим, при призначенні покарання ОСОБА_1. у виді обмеження волі суд неправильно
застосував кримінальний закон.

Відповідно
до вимог ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, які мають
дітей у віці до 14 років.

Як
видно із матеріалів справи, ОСОБА_1. має на утриманні малолітнього сина 1998
року народження, а тому суд, на порушення вимог ст.61 КК України, не мав права
призначати їй покарання у виді обмеження волі.

Санкцією
ст.128 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від
ста п”ятдетсяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до
двох років, або обмеженням волі на строк до двох років.

Згідно
з роз”ясненнями, які містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України
№7 від 24 жовтня 2003 року “Про практику призначення судами кримінального
покарання”, суд не вправі перейти до більш м”якого виду покарання у випадках,
коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі
покарання, які з огляду на їх вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В
таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК
України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної
відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засуджену від
покарання.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а:

касаційне
подання заступника прокурора Луганської області задовольнити частково.

Вирок
Алчевського міського суду Луганської області від 4 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1
скасувати, звільнити її від кримінальної відповідальності і закрити справу.

Судді:

Мороз
М.А.
Скотарь А.М. Пошва
Б.М.