АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Матеріал № 4/2027/451/2012 Слідчий суддя: Скотар А.Ю.
Провадження № 10/790/124/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2013 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Зубкова Л.Я.,

суддів - Олефір Н.А., Каплієнко І.І,

за участю ОСОБА_1 - представника заявниці ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2012 року.

Цією постановою ухвалено рішення про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Московського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 16 березня 2002 року про закриття кримінальної справи за ч.2 ст. 296 КК України за фактом хуліганства, скоєного у відношенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Звертаючись до суду із зазначеною скаргою заявниця посилалась на наступне:

1 липня 2002 року в акваторії Печенізького водосховища було виявлено труп її сина ОСОБА_3, з ознаками тілесних ушкоджень, але в порушенні кримінальної справи за ст. 115 КК України за даним фактом було відмовлено постановою слідчого від 23 липня 2008 року, що оскаржується в окремому провадженні.

В той же час, 21 липня 2002 року за фактом виявлення на трупі вказаних тілесних ушкоджень, що були прижиттєвими, СВ Вовчанського РВ УМВС України в Харківській області була порушена кримінальна справа за ч.2 ст. 296 КК України, провадження по якій в подальшому було припинене постановою слідчого від 16 березня 2006 року за відсутністю складу злочину з посиланням на те, що зазначені тілесні ушкодження не мають відношення до причини настання смерті ОСОБА_3 і при цьому були йому завдані в процесі бійки іншими особами, при відсутності ознак порушення з їх боку громадського порядку.

Однак, як вказувала ОСОБА_2, ця постанова була ухвалена без прийняття до уваги фактичних обставин справи, які, на її думку, свідчать про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 були завдані саме із хуліганських спонукань.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2 суддя визнав обґрунтованим висновки органу досудового слідства про те, що тілесні ушкодження були завдані ОСОБА_3 не з хуліганських мотивів.

ОСОБА_2 в апеляції просить постанову судді скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд посилаючись на те, що постановив рішення про відмову у скасуванні постанови слідчого від 16 березня 2002 року, в той час, як вона оспорювала, постанову від 16 березня 2006 року, та не дав відповіді на її посилання щодо неправомірності закриття справи відносно конкретних осіб, порушеної за фактом вчиненого злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню, оскільки суддя за результатами її розгляду відмовив в скасуванні постанови слідчого від 16 березня 2002 року, в той час, як апелянт оскаржував постанову про припинення кримінальної справи від 16 березня 2006 року.

Зазначене свідчить про те, що рішення про відповідність закону оскарженої апелянтом постанови слідчого по суті не прийняте.

Тому, керуючись ст. 382 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2012 року, якою ухвалене рішення про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого Московського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області від 16 березня 2002 року про закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 296 КК України за фактом хуліганства, скоєного у відношенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд в той же суд іншому судді.

Головуючий -

Судді: