Справа № 11- 140346 2007 року Головуючий в 1 інстанції
Категорія : ст.289 ч.2 КК України Ященко М.А.
Доповідач Віщик В.М.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
12 дня Колегія
суддів судової палати у
кримінальних справах

Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Батрака В.В.

Суддів: Копитько Л.І., Віщика В.М.

з участю прокурора Адамець A.M.

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3,

представника потерпілої - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянула у
відкритому судовому засіданні
в м. Полтава кримінальну справу
за

апеляцією представника потерпілої
адвоката ОСОБА_4 в інтересах
потерпілої ОСОБА_5 на вирок Автозаводського районного суду міста Кременчука від
12 жовтня 2006 року.

Цим вироком, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше не

судимий, '

засуджений : за
ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.1
ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5
років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених
п.п. 2,3,4 ст.76 КК України.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не
судимий, засуджений за ч.2 ст.289 КК України з застосуванням ст.69 КК України до 3
років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі
ст.75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням на нього
обов'язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст.76 КК України.

2

Постановлено стягнути у солідарному порядку з засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_5 1807 грн. 13 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди, 230 грн. у відшкодування витрат на автотоварознавчу
експертизу та 5000 грн. - за моральну шкоду.

За вироком суду
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнані
винуватими в інкримінованих їм діях, вчинених за таких обставин.

17 вересня 2005
року близько 4 год. 30 хв.
біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за
попередньою змовою з ОСОБА_2 та особою, щодо якої справу виділено в
окреме провадження, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2101 д.н.НОМЕР_1, який
належав ОСОБА_5, з метою розбирання його на запасні частини для використання їх
на ремонт автомобіля, що належить ОСОБА_2.

Діючи узгоджено, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та вищевказана особа перегнали цей
автомобіль до гаражу НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 в автокооперативі
«Хвиля», де розібрали цей автомобіль на запасні частини, заподіявши потерпілій
ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4507 грн.ІЗ.коп.

Крім того,
ОСОБА_1 2 січня 2006 року в м.Світловодську Кіровоградської області незаконно придбав у невстановленої досудовим
слідством особи наркотичний засіб - водний розчин опію ацетильованого
вагою сухого залишку 0,112 гр. і незаконно перевіз його громадським транспортом в М.Кременчук, де зберігав при собі без мети
збуту до 4 січня 2006 року, коли
близько 17 години на вул.Щорса біля магазину «Три товстуни» цей наркотичний засіб
був у нього вилучений працівниками міліції.

В апеляції
представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 порушено питання про
скасування вироку та про направлення кримінальної справи на новий судовий
розгляд у зв'язку з несправедливим внаслідок м'якості, на думку апелянта,
призначеного кожному з засуджених покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника
потерпілої -

адвоката ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_5 на підтримання апеляції, засудженого

ОСОБА_1 і в його інтересах адвоката ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_2 про

залишення вироку без змін, міркування прокурора, про відсутність підстав до
задоволення

апеляції, останнє слово засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з проханням залишити

вирок без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи і обговоривши
наведені

апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до
задоволення з таких

підстав.

Винуватість
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їм" дій
доведена зібраними у встановленому законом порядку доказами, які перевірені в
судовому засіданні, докладно наведені у вироку і не заперечуються.

Дії ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, які за попередньою змовою групою осіб вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом правильно кваліфіковані
судом за ч.2 ст.289 КК України.

Дії ОСОБА_1,
який незаконно придбав, перевіз та зберігав наркотичний засіб - опій
ацетильований, правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст.309 КК України.

Покарання засудженим ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ч.2 ст.289 КК України, а ОСОБА_1
й за ч.1 ст.309 КК України призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України
і є необхідним та достатнім для їх
виправлення та попередження нових злочинів. Правильно призначено ОСОБА_1
остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України.

Суд також
конкретно вказав на підстави, з яких може бути застосовано ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_2 покарання нижче
від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.289 КК України, а саме
- виключно позитивні дані про його особу, вочевидь другорядну роль у вчиненні злочину, повне відшкодування вартості
викраденого автомобіля, щире каяття у вчиненому.

Суд у вироку докладно навів мотиви та підстави, з яких ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звільнено
від відбування покарання з випробуванням, а саме: повне відшкодування ними

з

вартості викраденого автомобіля, задовільні
характеристики, молодий вік, а також те, що вони
раніше не судимі і є студентами КДПУ заочної форми навчання, а ОСОБА_2 має постійне місце роботи.

Посилання апелянта на ч.5 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України
від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та
експлуатації транспорту, а також про адміністративні
правопорушення на транспорті» не є коректним, оскільки згідно з ч.4 того ж
пункту у випадках, коли особа знищила транспортний засіб, яким незаконно
заволоділа, чи призвела до такого стану, що він повністю втратив свою
цінність і його вже не можна використовувати за прямим призначенням, розмір
реальних збитків дорівнює вартості автомобіля на день вчинення злочину.

Оскільки
встановлено, що автомобіль, що належав потерпілій ОСОБА_5 був приведений
ОСОБА_1им та ОСОБА_2 саме до такого стану, що його не можна було
використовувати за прямим призначенням внаслідок повної до того непридатності,
суд дійшов правильного висновку про необхідність визначення реальних збитків
сумі вартості автомобіля на день учинення злочину, тобто 4507 грн. 13 коп.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційних вимог
представника потерпілої відсутні.

На підставі наведеного, керуючись
ст..ст.362, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію
представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського
районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 жовтня 2006
року ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 - без змін.

СУДДІ:

В.В.БАТРАК Л.І.КОПИТЬКО В.М.ВІЩИК