Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
11 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007259 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тучин Гощанського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не військовозобов`язаного, неодруженого, з середньою технічною освітою, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не військовозобов`язаного, неодруженого, з середньою технічною освітою, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора - ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:
17 листопада 2014 року в нічний період часу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу Рівненського перинатального центру на вул. Міцкевича в м. Рівне, шляхом розбиття віконного скла лівих передніх дверей та запуску двигуна автомобіля, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, незаконно заволоділи транспортним засобом марки ВАЗ 2101 1980 року випуску, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Вироком Рівненського міського суду від 25 березня 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджені за ч. 2 ст. 289 КК України на п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням від відбування покарання з випробуванням: ОСОБА_9 - іспитовим строком в два роки, ОСОБА_6 іспитовим строком в три роки та покладенням на них обовязків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та процесуальних витрат на залучення експерта.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експерта в сумі 1326 грн. 78 коп.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненому та правильності кваліфікації їхніх дій, покликається на безпідставність застосування щодо ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у звязку з чим просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_6 і ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. В решті вирок залишити без змін.
Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який частково визнав апеляційну скаргу прокурора і просить призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, останнє слово ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні за вказаних у вироку обставин кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних і розглянутих доказів, яким дана правильна юридична оцінка, які не досліджувалися за згодою учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 349 КПК України, і не заперечуються ніким з учасників судового розгляду.

Поряд з цим, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, і призначив йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину внаслідок його м`якості та не є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню особою інших злочинів, про що правомірно йдеться у поданій прокурором апеляційній скарзі.
За вимогами ч. 2 ст. 409 КПК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання можливе тоді, коли суд дійде висновку про виправлення засудженого без відбування покарання лише за наявності цілого комплексу обставин, що пом`якшують покарання.

Як видно з вироку, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував його щире каяття, сприяння в розкритті злочину, посередню характеристику та повне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Однак, при цьому залишив поза увагою тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, віднесеного законом до тяжких злочинів, а також той факт, що ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, і через короткий проміжок часу після погашення судимості в стані алкогольного сп`яніння скоїв угон транспортного засобу ОСОБА_8 , що свідчить про стійку схильність ОСОБА_6 , якому судом надавалася можливість для виправлення, до скоєння злочинів, враховуючи і надані апеляційному суду витяги з ЄРДР про підозру у вчиненні обвинуваченим ряду крадіжок чужого майна та угону транспортних засобів, як під час розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції, так і відразу після винесення оскаржуваного вироку.

Враховуючи викладене, вирок суду про застосування щодо ОСОБА_6 ст. 75 КК України не можна визнати обгрунтованим, оскільки суд у вироку лише покликався на помякшуючі покарання обставини, однак, не навів переконливих доводів на доцільність звільнення обвинуваченого від покарання.

При призначенні ОСОБА_6 покарання колегія суддів виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, і враховує фактичну тяжкість вчиненого умисно злочину, особу ОСОБА_6 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обставини, що помякшують покарання щире розкаяння у вчиненому, сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування потерпілому шкоди, думку потерпілого ОСОБА_8 , який не має претензій до обвинуваченого, і рахує за необхідне обрати ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, без конфіскації майна, оскільки ОСОБА_6 не працює і не має власного заробітку та доходу.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити.
Вирок Рівненського міського суду від 25 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 289 КК України і призначити покарання - п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 за даним вироком рахувати з 11 червня 2015 року.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3