Справа № 1-94/2007р.
ВИРОК

іменем
України

м. Донецьк 23 січня 2007 р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеев Е.Г., при секретарі Бараненко Л.Э., за участю
прокурора Попової Т.О., підсудного
ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, громадянина України,
освіта середня, перебуває у шлюбі,
неповнолітніх дітей не має, працює ПП Бєлікова водій , мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
не судимий, -

у вчинені
злочину, передбаченого ст. 286
ч.2 КК України, -

Встановив:

23 серпня 2006 р. о 12 год. 00 хв. підсудний
ОСОБА_1, керуючи автомобілем Рута СПВ-17 з державним номерним знаком НОМЕР_1,
рухався по вул. Петровського з вул. Победітелей в напрямку пл. Победи. Проїжджаючи
частину дороги у районі перехрестя вул. Петровського та вул. Ревякіна
Петровського району м. Донецька підсудний порушуючи вимоги п. 12.3 Правил
дорожнього руху, маючи об'єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та рухом пішоходів по
проїжджій частині при достатній видимості в напрямку руху побачив
перетинаючого проїжджу частину з права наліво по ходу його руху потерпілого
ОСОБА_2 не своєчасно почав гальмування, в плоть до повної зупинки транспортного
засобу здійснив наїзд передньою частиною автомобіля на потерпілого. В
результаті порушення підсудним правил безпеки дорожнього руху потерпілому ОСОБА_2, завдано тяжка
гостра закрита черепно-мозкова травма, забиття головного мозку другого ступеня
з давленням його епідуральної гематомою в правій лобно-теменно скронньої
області, субдуральной гидромой, багатооскольчатий перелом у правій
лобно-теменній області, перелом кісток носу які відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень.

Підсудний
ОСОБА_1 свою вину в порушені правил безпеки дорожнього руху визнав повністю, в судовому засіданні пояснив, що
він є водієм маршрутного таксі маршруту №58. 23 серпня 2006
р. він, керував автомобілем Рута СПВ -17
на підставі шляхового листа рухаючись по вул. Петровського. Приблизно о 12 год. під'їхавши
до перехрестя з вул. Ревякіна він зупинив автомобіль тому, що увімкнулось
червоне світло світлофора. Після того як змінився сигнал світлофора на зелений
він відновив рух. Керуючи автомобілем рухався у правому ряду зі швидкістю
приблизно 30 км/час,
перетнувши вказане перехрестя миттєво побачив як із-за дерева вискочив
потерпілий який біг через вул. Петровського з права наліво по ходу його руху
під кутом в протилежному напрямку. Побачив його він подав звуковий сигнал та змінив напрямок руху вліво виїхавши з
правої смуги дороги намагаючись уникнути зіткнення з потерпілим, але
потерпілий продовжував рух навіть не подивився у його сторону і в цей час
правим зовнішнім склом дзеркала заднього виду автомобілю стався наїзд на потерпілого. Після чого він негайно зупинив свій
автомобіль. У результаті вказаної дорожньої пригоди потерпілого було
травмовано та доставлено у лікарню.

Оскільки підсудний в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд на підставі ст. 299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів
відносно цих обставин.

Дії підсудного суд кваліфікує за ст. 286 ч.2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним
засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує, що він раніше до
кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив з необережності тяжкий
злочин, працює, за місцем роботи характеризується позитивно.
Обставинами, які пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття підсудного. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до переконання про можливість
виправлення підсудного без відбування покарання у
вигляді позбавлення волі, що згідно зі ст. 75 КК України є підставою для
звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Приймаючи до уваги що основним джерелом доходу підсудного є праця водієм, обставини справи, а також ту обставину,
що підсудний раніше не притягувався до відповідальності
за порушення правил дорожнього руху, думку потерпілого з приводу призначення покарання суд вважає призначення
додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними
засобами за недоцільне.

На підставі викладеного, керуючись ст. 321-324 КПК України, суд

Присудив:

Підсудного ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити
покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1 від відбування основного покарання
з випробуванням, встановивши іспитовий строк
тривалістю 1 рік, зобов'язавши його не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно засудженого - підписку про невиїзд з постійного
місця проживання залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Донецької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а для
засудженого в той же строк з дня вручення йому копії вироку.