Справа № 296/4843/15-к
1-кп/296/216/15

Вирок
Іменем України
08 червня 2015 року м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1
секретарі судового засідання: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілого: ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в смт.Попільня, Житомирської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, проживає: АДРЕСА_1 , не судимий в силу дії ст.89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.04.2015 близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до стрілочного переводу № 202 під`їзної залізничної колії № 23 станції Заводська Житомирської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового та залізничного транспорту» Міністерства інфраструктури України. Впевнившись, що за ним не спостерігають сторонні особи, які могли викрити його злочинні дії, ОСОБА_5 , в цей же день та час руками, використовуючи заздалегідь приготовані для вчинення крадіжки металеву «фомку» та рожковий гайковий ключ на «32», з залізничної колії, яка знаходиться поруч з вищевказаним стрілочним переводом, з метою таємного викрадення, демонтував підкладки під залізничну рейку Д-50 в кількості 3 штук та костилі в кількості 8 штук, які перебувають на балансі юридичної особи Житомирської філлї ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» Міністерства інфраструктури України, балансовою вартістю 295 гривень 00 копійок без урахування ПДВ. Однак, викрасти вищевказані демонтовані деталі верхньої будови залізничної колії та розпорядитися останніми на власний розсуд не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як саме в цей час він був затриманий співробітниками міліції.
Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), але не доведеної до кінця з причин, що не залежали від його волі (замах на злочин), ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
17.04.2015 року в м.Житомирі між потерпілою стороною Житомирською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі представника за довіреністю директора Житомирської філії Товариства ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 укладено угоду про примирення. Згідно даної угоди обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду, шляхом повернення викраденого майна. Також вказаною угодою визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді 120 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду про примирення, укладену між ним та представником потерпілої сторони. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_4 в судовому засіданні угоду підтримав та ствердив, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.
Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.3ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, який згідно ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.
Суд приходить висновку, що угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують його покарання не встановлено. Також суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий в силу дії ст.89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання, що була укладена угода про примирення.
З урахуванням встановлених обставин кримінального правопорушення та особи винного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Речові докази, а саме: підкладки під рейку Д-50 в кількості 3 штук, костилі в кількості 8 штук, які передані на зберігання до Житомирської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», залишити в розпорядженні останньої;
металева фомка, рожковий гайковий ключ на «32» - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ЛВ на ст.Житомир УМВС України на ПЗЗ знищити;
велосипед, який передано на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.
Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1