Провадження № 1-кп/734/98/15 Справа № 734/1234/15-к
іменем України
25 травня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
у присутності підозрюваного ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, курсанта військової частини польова пошта НОМЕР_1 , із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості,
В судовому засіданні 25 травня 2015 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про подальший розгляд угоди про визнання винуватості в новій (остаточній) редакції, яку надав суду, та з якої вбачається, що ОСОБА_5 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , 10 вересня 2014 року близько 15 години 45 хвилин в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року, умисно, з метою ухилення від військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, самовільно залишив військову частину та проводив час на власний розсуд до повернення 12 травня 2015 року у військову частину НОМЕР_1 , тобто ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, а саме - самовільне залишення військової частини тривалістю понад один місяць.
Згідно з вказаною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України в обсязі повідомленої йому підозри.
Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 62 КК України у виді 2 років тримання у дисциплінарному батальйоні із відбуттям покарання у військовій частині НОМЕР_2 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин у вчиненні якого підозрюваний ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.
Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурором в судовому засіданні заявлене клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання вироком законної сили. ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Таким чином, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті, враховуючи узгоджене сторонами покарання та з метою забезпечення можливості виконання судового рішення.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі із застосуванням ст. 62 КК України у виді 2 (двох) років тримання військовослужбовця у дисциплінарному батальйоні із відбуванням покарання у військовій частині НОМЕР_2 .
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту з залу суду негайно з триманням на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити підозрюваному, захиснику і прокурору.

Суддя ОСОБА_1