АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/9387/13-к Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 11-сс/790/1078/13 Проценко Л.Г.
Категорія: про зміну запобіжного Доповідач : Шевченко В.В.
заходу (ст.201 КПК України)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2013 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого - Шевченко В.В.,

суддів - Курила О.М., Меркулової Т.В.,

за участю прокурора - Ісікової О.С.,

слідчого - Благова О.Ю.,

захисника - адвоката Волохина Д.Б.,

підозрюваного - ОСОБА_1

при секретарі - Леськіві Е.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Ленінського району м.Харкова Криворучко В.В. на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2013 року про задоволення клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката Волохина Д.Б. та зміну застосованого до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу - з тримання під вартою на домашній арешт,

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2013 року задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката Волохина Д.Б. у кримінальному провадженні №0001023. Запобіжний захід, що застосований до підозрюваного ОСОБА_1- тримання під вартою, змінений на домашній арешт строком з 03 грудня 2013 року до 05 січня 2014 року, а саме : заборонено підозрюваному цілодобово залишати житло - квартиру АДРЕСА_1, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На підозрюваного слідчим суддею покладені обов*язки :

- прибувати до слідчого СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та до суду за першою вимогою ;

- носити електронний засіб контролю.

З таким рішенням слідчого судді не погодився старший прокурор у кримінальному провадженні №0001023 Криворучко В.В. та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Автор апеляційної скарги посилається на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ст.177 КПК України, та вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недостатнім для запобігання існуючим ризикам. На думку апелянта, слідчим суддею при розгляді клопотання допущена неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що свідчить про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Безпосередньо в судове засідання апеляційного суду апелянт подав уточнену апеляційну скаргу, в якій, окрім зазначеного вище прохання про скасування оскаржуваної ухвали, міститься прохання про поновлення строку оскарження іншої ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2013 року, а саме про відмову в задоволенні клопотання начальника відділення СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Благова О.Ю. щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1

Прокурор Ісікова О.С., що приймала участь в апеляційному розгляді, відмовилась від підтримання апеляційної скарги в цій частині, оскільки зазначене прохання про поновлення строку апеляційного оскарження відноситься до іншого судового рішення, яке не є предметом розгляду апеляційного суду в даному судовому засіданні.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думки підозрюваного та його захисника , які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001023, розпочате за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України.

В порядку ст.ст.276-278 КПК України 07 жовтня 2013 року здійснено повідомлення про підозру ОСОБА_1. у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 07 жовтня 2013 року задоволено клопотання начальника відділення СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області Благова О.Ю., до підозрюваного ОСОБА_1 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі на строк 60 днів, до 05 грудня 2013 року.

Відповідно до ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов*язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

26 листопада 2013 року слідчому судді захисником підозрюваного ОСОБА_1 - адвокатом Волохиним Д.Б. подане клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м*який, не пов*язаний з утриманням під вартою. В обґрунтування клопотання захисник посилався на дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, де позитивно характеризується; мешкає разом з матір*ю та непрацездатною бабусею, яка страждає тяжкими захворюваннями та вимагає постійного догляду, який він здійснював до затримання. Автор клопотання зазначав, що до затримання ОСОБА_1 не переховувався від слідства та суду, на даний час активно співпрацює зі слідчим органом, чим сприяє здійсненню кримінального провадження, а тому, на думку захисника, до нього може бути застосовано більш м*який запобіжний захід.

За положеннями ч.4 ст.201 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчим суддею були з*ясовані обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України та вірно встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.286 КК України, та зазначено, що про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України у даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 не повідомлялось та має бути повідомлено іншій особі. Разом тим, слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України та відсутність даних, які свідчать про те, що застосування більш м*яких запобіжних заходів на даній стадії кримінального провадження є недостатнім для запобіганню ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України, існування якого за висновком слідчого судді є доведеним, а саме - запобіганню спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_1 підозрюється. При цьому слідчий суддя врахував обставини, що передбачені ст.178 КПК України, а саме те, що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності; має міцні соціальні зв*язки в місці постійного проживання: мешкає з матір*ю та бабусею, яка потребує стороннього догляду; виключно позитивно характеризується за місцем мешкання та проходження військової служби. Окрім того, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_1 перебуває під вартою із 07 жовтня 2013 року, активні слідчі дії за останній місяць з ним не проводились, необхідність проведення конкретних процесуальних дій безпосередньо з ОСОБА_1 слідством не наведена.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор посилався лише на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_1 та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, проте на пропозицію суду обґрунтувати доводи щодо недостатності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із зобов*язанням носити електронний засіб контролю, для запобігання доведеним ризикам, апелянт не навів жодного доводу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов*язково має бути розглянута можливість застосування інших(альтернативних) запобіжних заходів.

З огляду на зазначене , слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_1 та змінив йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово, поклавши на ОСОБА_1 відповідні обов*язки, передбачені ч.5 ст.195 КПК України, в тому числі і обов*язок носити електронний засіб контролю, що має забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Колегія суддів вважає таке судове рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги прокурора не вбачає.

Керуючись ст.ст.369-372, 375,376,407,422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Ленінського району м.Харкова Криворучко В.В. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2013 року про задоволення клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_1 - адвоката Волохина Д.Б. та зміну застосованого до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу - з тримання під вартою на домашній арешт, залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :