У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.

суддів

Жука В.Г., Шевченко Т.В.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

та потерпілого

ОСОБА_1

розглянула
у судовому засіданні 6 грудня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду Київської
області від 14 вересня 2007 року.

Цим вироком до позбавлення волі
засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця і жителя м. Фастів

Київської області, раніше судимого:

- 26 лютого 1993 року Фастівським районним судом

за ст. 120 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення
волі;

- 22 жовтня 1999 року тим же судом за ч. 2 ст. 140 КК
України

на 2 роки позбавлення волі;

- 18 липня 2001 року тим же судом за ч. 2 ст. 140 КК
України

на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 25 січня 2005 року тим же судом за ч. 2 ст. 185 КК
України

на 2 роки позбавлення волі.

Звільнений умовно-достроково 22 травня 2006 року,

за ч. 4
ст. 187 КК України на 10 років з конфіскацією всього майна, що є його особистою
власністю;

за п. 6
ч. 2 ст. 115 КК України на 14 років з конфіскацією всього майна, що є його
особистою власністю.

На підставі ст. 70 КК України, за
сукупністю злочинів ОСОБА_2 призначено 14 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна засудженого.

Відповідно до ст. 71 КК України, до
покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання,
за вироком Фастівського районного суду Київської області від 25 січня 2005 року
і ОСОБА_2 остаточно призначено 14 років 1 місяць позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

ОСОБА_2вчинив умисне вбивство з
корисливих мотивів, поєднане із нападом з метою заволодіння чужим майном, що супроводжувалося
насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу.

Як визнав суд, злочини було вчинено за
таких обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 15 годині,
ОСОБА_2 разом із знайомими ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - господарем
будинку АДРЕСА_1, спільно вживали алкогольні напої. Побачивши у кімнаті будинку
потерпілого музичний центр «Sony», ОСОБА_2 вирішив ним заволодіти.

Приблизно о 16 годині, провівши ОСОБА_4
та ОСОБА_3 до зупинки автобуса на вул. К. Маркса, ОСОБА_2 повернувся до будинку
АДРЕСА_1. Побачивши сидячого на лавці з боку вулиці ОСОБА_5, попросив дозволу
пройти через його подвір'я на сусідню вулицю.

Переконавшись, що ОСОБА_5 його не
бачить, ОСОБА_2 через відкрите вікно спальні проник у середину будинку, та
поклав музичний центр, звукові колонки і покривало у сумку. Почувши, що ОСОБА_5
увійшов до будинку, ОСОБА_2сховався у
шафі. Через деякий час ОСОБА_5 виявив ОСОБА_2 і між ними виникла бійка, під час
якої винний уламком дзеркала завдав потерпілому удар у шию, спричинивши ОСОБА_5
тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.

Заволодівши музичним центром
ОСОБА_2залишив місце злочину. Викрадене майно продав до 200 грн. особі,
невстановленій слідством, біля магазину «Кооператор» на вул. Радянській у м.
Фастів.

У касаційній скарзі, як видно із її
змісту, засуджений вказує на те, що
апеляційний суд розглянув справу однобічно, неправильно встановив
фактичні обставини справи і постановив незаконний вирок.

Суд не взяв до уваги те, що на
досудовому слідстві він себе обмовив внаслідок застосування до нього фізичного
та психологічного тиску з боку слідчого та оперативних працівників.

ОСОБА_2у скарзі вказує на те, що при
спробі викрасти чуже майно, власник намагався його затримати, тому із метою
самозахисту вдарив потерпілого уламком дзеркала у шию. Ніяких речей потерпілого
він не брав.

Вважає, що кваліфікація його дій за ч.
4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України є неправильною. Просить об'єктивно
розглянути справу.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого ОСОБА_2, підтримавшого свою касаційну скаргу, міркування прокурора
про законність й обґрунтованість вироку та безпідставність вимог засудженого,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи засудженого, наведені ним у
скарзі, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Висновок суду щодо доведеності винності
ОСОБА_2 у вчиненні ним тяжких злочинів,
за обставин вказаних у вироку, стверджується сукупністю досліджених у судовому
засіданні доказів, яким дана правильна оцінка, і є вірним.

На обґрунтування свого рішення щодо винуватості ОСОБА_2 суд підставно
послався на неодноразові показання засудженого як на досудовому слідстві, так і
у судовому засіданні.

На досудовому слідстві, під час допитів, при відтворенні обстановки та
обставин події, як це убачається із відповідних протоколів, і на які суд
підставно послався, убачається, що ОСОБА_2 проник у житло потерпілого, маючи
намір заволодіти музичним центром. Коли потерпілий викрив його, він під час
бійки завдав удар уламком дзеркала у шию ОСОБА_5

У своїх поясненнях, а також у явці із
повинною, ОСОБА_2 повідомив, що після вбивства ОСОБА_5 він заволодів музичним
центром і продав його невідомому за 200 грн.

З показань ОСОБА_2 у судовому засіданні
видно, що винний повідомив тіж самі дані, що і на досудовому слідстві, визнаючи
факт проникнення у житло потерпілого з метою заволодіння його майном, а також
заподіяння смертельного удару, коли його було викрито.

Потерпілий ОСОБА_1 ствердив, що під час
розбійного нападу на його батька, було викрадено музичний центр із колонками.

З показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4
убачається, що 16 червня 2006 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_2,
перебував у будинку потерпілого разом із ними, вживав алкогольні напої.

Суд послався й на дані, що є у
протоколі огляду місця події, де було виявлено труп ОСОБА_5 із ознаками
насильницької смерті, а також зафіксовані відбитки взуття.

Згідно із висновком
судово-трасологічної експертизи на двох фрагментах дошок підлоги у будинку
потерпілого виявлено сліди від взуття з правої ноги, вилученого у ОСОБА_2

За висновком судово-медичної
експертизи, на що також послався суд, смерть ОСОБА_5 настала від проникної рани
шиї із пошкодженням загальної сонної артерії та яремної вени. У раневому каналі
виявлено скалку скла.

Таким чином, проаналізувавши зібрані
докази, суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2, спочатку, маючи намір
таємно заволодіти чужим майном, проник у житло потерпілого і намагався викрасти
його (музичний центр). А коли потерпілий викрив його, дії винного переросли у
розбійний напад із заподіянням тяжких
тілесних ушкоджень, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_5

Суд правильно кваліфікував злочинні дії
ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Доводи скарги засудженого про те, що
суд неправильно встановив фактичні обставини справи і тому помилково зробив
висновок щодо кваліфікації його дії як розбійний напад і умисне вбивство з
корисливих мотивів, не можна визнати підставними, оскільки зібрані докази прямо
вказують на умисні протиправні дії винного саме з корисливих мотивів.

Завдаючи удар уламком скла від дзеркала
у шию, ОСОБА_2передбачав настання тяжких наслідків, і позбавлення потерпілого
життя саме у такий спосіб, було бажаним
результатом для засудженого.

Тому посилання ОСОБА_2 у скарзі на те,
що він не мав наміру вбивати ОСОБА_5, не можна визнати підставними.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він заподіяв
потерпілому тілесні ушкодження
захищаючись, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовані
зібраними доказами.

Даних, які свідчили б про те, що
ОСОБА_2обмовив себе внаслідок застосування незаконних методів ведення слідства,
у справі не встановлено.

Суд, перевіряючи ці доводи винного, у
вироку навів мотиви визнання такого роду висловлювань неспроможними, і належним
чином умотивував своє рішення. Колегія
суддів знаходить рішення суду з цього питання переконливим, а посилання
засудженого - безпідставним.

Згідно із висновком судової
психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_2 є осудною особою.

Призначаючи винному покарання, суд
дотримався вимог ст. 65 КК України і правильно визнав обставиною, що обтяжує
показання - перебування у стані алкогольного сп'яніння. Одночасно суд не
знайшов підстав для пом'якшення покарання.

Колегія суддів вважає, що призначене
ОСОБА_2 покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів і даним про
особу винного, є необхідним і достатнім. З огляду на наведене підстав для
пом'якшення покарання не вбачається.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування вироку, не
встановлено.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок
апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2007 року щодо ОСОБА_2 - без
зміни.

Судді:

Кравченко К.Т. Жук В.Г. Шевченко Т.В.