Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 1 -348/2010

23 грудня 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Завадської О.П.

при секретарі Поважнюк О.Б.

з участю прокурора Сарело В.П.

захисника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

потерпілого Г аврилюка П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, військового пенсіонера, інваліда II групи, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, несудимого, у звязку з вчиненням суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 29 липня 2010 року близько 24 год. незаконно проник в житловий будинок по вул. Молодіжній, 4 в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, який належить потерпілій ОСОБА_4, де грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, з хуліганських спонукань на протязі тривалого часу розбивав всі вікна в господарстві, розкидав та пошкодив предмети домашнього вжитку, в звязку з чим потерпіла ОСОБА_5 з донькою ОСОБА_6 сховалися на горищі будинку, де переховувалися до 08 години ранку.

Крім того, ОСОБА_3 30 липня 2010 року близько 01 години грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, з хуліганських спонукань на протязі тривалого часу розбивав два вікна в господарстві, після чого незаконно проник в житловий будинок по вул. Лісовій, 2 в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області, який належить потерпілому ОСОБА_7, де наніс останньому два удари деревяним поліном по голові і металевою пательнею по різним частинам тіла, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому суспільно небезпечних діяннях підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7, свідка ОСОБА_6, письмовими доказами та іншими матеріалами справи.

Так, згідно оголошених показань потерпілої ОСОБА_4, даних на досудовому слідстві, вона показала, що близько опівночі 29 липня 2010 року перебувала у власному будинку по вул. Молодіжній, 4 в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району разом із дочкою ОСОБА_6 Автомобілем таксі приїхав ОСОБА_3 і наполягав, щоб дочка оплатила йому послуги таксі, на що остання відмовилась. Через деякий час ОСОБА_3 повернувся і намагався зайти в будинок, однак вони йому не дозволили, після чого він почав розбивати вікна в веранді та погрожував фізичною розправою. Злякавшись, вони залізли на горище будинку, куди витягнули і драбину. Після чого ОСОБА_3 проник в будинок, де на протязі приблизно 30 хвилин продовжив бити вікна, перекидати, ламати та викидати через розбиті вікна на вулицю речі домашнього вжиту. Вона з донькою боялись залишати горище, тому спустились з нього вже о 8 годині ранку (а. с. 71-72).

Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок ОСОБА_6

При огляді місця події - домоволодіння потерпілої ОСОБА_4 по вул. Молодіжній, 4 в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району виявлено пошкоджені всі шибки вікон в

господарстві, в будинку порозкидані та пошкодженні меблі та інші предмети домашнього в на підлозі розбитий посуд, скло, уламки цегли та черепиці (а. с. 32-41).

Станом на 29 липня 2010 року вартість посуду, віконних рам, дзеркала, скляних п пошкоджених в домоволодінні потерпілої ОСОБА_4 становила відповідно 364 грн., 20е 20 грн., 1530 грн. (довідки КП „Райкоопринкторг, ПП „ОСОБА_8Д., ПП „ОСОБА_9М. 48,50,51).

Потерпілий ОСОБА_7 суду дав показання про те, що 30 липня 2010 року близі години перебував у власному будинку по вул. Лісовій, 2 в с. Малий Чер Старокостянтинівського району і в цей час розбилась шибка в кімнаті та влетіло дер« поліно. Вийшовши на веранду, побачив невідомого, який ніби ховаючись, прикривався реш від радіатора опалення і звинувачував його в переховуванні жінки на імя ОСОБА_6. При цьому: в нього деревяне поліно, однак не влучив і розбив шибку у вікні веранди. Злякавшись йог побіг в будинок, а останній його наздогнав в коридорі будинку і наніс декілька ] деревяним поліном по голові, збив з ніг і кілька разів вдарив його пательнею по різних час тіла. І тільки після того, як він почав кликати про допомогу, нападник втік. Своїх с ОСОБА_10 та ОСОБА_11 попросив викликати міліцію та залишитись з ним. деякий час працівники міліції привезли до його господарства ОСОБА_3, в якому він ві нападника, і який просив у нього вибачення і пояснював, що помилився будинком.

Згідно оголошених показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, дані досудовому слідстві, вони показали, що в нічний час 30 липня 2010 року бачили с ОСОБА_7, в якого на обличчі та голові була кров. Він пояснив, що невідомий побиї деревяним поліном та пательнею, при цьому розбив вікна в будинку, звинувачую переховуванні жінки на імя ОСОБА_6. Вони виявили розбиті вікна в будинку, на порозі житл будинку та підлозі в коридорі - плями бурого кольору, схожі на кров, деревяне полі: пательню з обламаною ручкою. Згодом працівники міліції привели невідомого чоловіка, назвався ОСОБА_3, його впізнав сусід ОСОБА_7 Нападник просив у : пробачення, пояснючи, що помилився будинком, та обіцяв відшкодувати завдані збитки (а. 84).

При огляді місця події - домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 по вул. Лісовій, ОСОБА_12 Старокостянтинівського району виявлено пошкоджені шибки вікон жиі кімнати та веранди, в житловій кімнаті та веранді виявлені деревяні поліна, на одному з ні порозі житлового будинку, підлозі веранди і коридору зафіксовані нашарування речовини б; кольору, схожої на кров (а. с. 8-21).

За даними висновку судово-медичної експертизи № 1723 від 30 серпня 2010 рс ОСОБА_7 станом на 02 серпня 2010 року виявлено тілесні ушкодження у ви крововиливу і садна мяких тканин передньої поверхні лівого плечового суглобу, садна і тильної поверхні лівої кисті, ран мяких тканин лівої скроневої ділянки голови, лівої поле лобної ділянки голови, що могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеж контактуючою поверхнею, яким могло бути деревяне поліно чи пательня; садна і передньої поверхні правої гомілки, що могло утворитися, як від дії тупого твердого предм обмеженою контактуючою поверхнею, так і від удару об такий при падінні з висоти вла< зросту; не виключено в час та за обставин, що вказані в постанові про призначення суді медичної експертизи, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджені спричинили короткочасний розлад здоровя (а. с. 53-54).

Станом на 30 липня 2010 року вартість скляних шибок, пошкоджених в домоволо потерпілого ОСОБА_7 становила 26 грн. (довідка ПП „ОСОБА_9М. - а. с. 24).

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 у грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаг суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю і винятковим цинізмом незаконному проникненні до житла доведена, тому його дії за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 16: України кваліфіковані вірно.

У відповідності до даних висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи N від 07 жовтня 2010 року ОСОБА_3 виявляє біполярний афективний розлад, пото епізод манії, без психотичних симптомів, виявляє такий і на період інкримінованого

злочину, внаслідок чого не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто відносно скоєного і на теперішній час його можна вважати неосудним. ОСОБА_3 як страждаючий психічним захворюванням потребує примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.

Згідно листа за № 3934 від 07 грудня 2010 року Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 ОСОБА_3 проходить лікування в загально - психіатричному відділенні, його стан здоровя покращився і якщо не буде постанови суду про примусове лікування, то згідно Закону України „Про психіатричну допомогу, він буде виписаний.

Зі змісту відповіді за № 135 від 10 грудня 2010 року Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 на запит суду за № 1-348/2010 від 29 листопада 2010 року слідує, що у ОСОБА_3 під час перебування на обстеженні відмічалася нестійкість уваги, прискореність мислення, легкість та поверхневість суджень, зісковзування, завищена самооцінка, переоцінка своїх можливостей, легкість у прийнятті рішень, некритичність до своїх вчинків. Така симптоматика у нього спостерігалася і під час проведення експертизи. Враховуючи те, що підексперний в минулому неодноразово лікувався в ХОПЛ № 1, при цьому встановлявся діагноз: біполярний афективний розлад, поточний епізод манії, без психотичних симптомів, перед поступленням на лікування конфліктував, вів себе агресивно, комісія прийшла до висновку, що він виявляє біполярний афективний розлад, поточний епізод манії, без психотичних симптомів, виявляє такий і на період інкримінованого йому злочину, внаслідок чого не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто його можна вважати неосудним. Враховуючи те, що ОСОБА_3 виявляє вищевказаний психічний розлад, в минулому у нього неодноразово були періоди загострення, психотична симптоматика спостерігалася як під час перебування у відділенні, так і під час проведення експертизи, комісія прийшла до висновку, що він потребує примусового лікування в психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду. Така думка комісії є незмінною і в теперішній час.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.

Враховуючи тяжкість вчинених суспільно - небезпечних діянь в стані неосудності, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_3, суд вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру в психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 416 - 421 КПК України, на підставі ст. ст. 19, 92 - 94 КК України,

постановив:

Визнати неосудного ОСОБА_3 винним у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру, госпіталізувавши його до психіатричної лікарні зі звичайним режимом нагляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15 діб з моменту проголошення через Старокостянтинівський райони