Кримінальна справа № 1-17/2008р.
06 лютого 2008 року Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді
прокурора - Кривича І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський
кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця с.Грем”яч Новгород-Сіверського району Чернігівської
області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не
працюючого, раніше засудженого
Менським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3
років 3 місяців позбавлення волі ;
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,
Мешкаючи в с.Грем”яч Н-Сіверського району
Чернігівської області ОСОБА_1 протягом тривалого часу, систематично, незважаючи
на наявність виконавчого листа Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 21 квітня 2003 року за позовом його колишньої дружини
ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і неодноразові попередження про необхідність сплати аліментів з
боку державних виконавців - злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання
дитини. Внаслідок чого, борг по сплаті
аліментів, через злісне ухилення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання
дитини, станом на 01.01.2008 року -
становить 2 999 гривень 85 копійок.
Допитаний підсудний ОСОБА_1 в судовому
засіданні свою вину у вчиненні передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України злочину
визнав повністю та показав, що згідно з
рішенням Новгород-Сіверського районного суду він зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання своєї дочки - ОСОБА_3.
Протягом часу, за який нарахована
заборгованість по аліментах він з 01.06.2004 року по 15.09.2006 року відбував
покарання в місцях позбавлення волі, де
був працевлаштований, на його ім`я було
відкрито особовий рахунок, на який здійснювалися відповідні грошові
нарахування. До засудження та після звільнення з місць позбавлення волі він
мав мав зароблені кошти, але аліментів
не сплачував.

Крім повного визнання
своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину самим підсудним, вина ОСОБА_1 в
скоєні передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України злочину повністю підтверджується
дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- поданням ДВС
Н-Сіверського районного управління юстиції ( а.с.3), відповідно до якого
керівництву Н-Сіверського РВ УМВС було повідомлено про злісне ухилення підсудного від сплати визначених рішенням суду аліментів на
утримання малолітньої дитини;

- даними дослідженого судом виконавчого
провадження № 5/451 від 21.04.2003 року, відповідно до якого ОСОБА_1 взагалі не
сплачував коштів на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3;

- даними виконавчого листа ( а.с.5-6),
відповідно до якого судом встановлено
розмір

-2-

аліментів,
які підсудний зобов`язаний сплачувати на
утримання своєї малолітньої

дитини.

Аналізуючи зібрані
докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєні передбаченого ст.
164 ч. 1 КК України злочину доведена повністю, його дії органом досудового
слідства правильно кваліфіковано, як злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дитини.
Разом з тим, не зважаючи на те, що під час порушення кримінальної справи
та складанні обвинувального висновку по
справі протокольної форми досудової
підготовки матеріалів було вказано заборгованість у 6 743,61 гривень, суд вважає, що ОСОБА_1, за
встановлених судом фактичних обставин справи, можливо інкримінувати лише
заборгованість, внаслідок злісного
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, у
розмірі 2 999,85 гривень. Оскільки
заборгованість у розмірі 3 743,76 гривень була нарахована ОСОБА_1 під час
відбування ним кримінального покарання в місцях позбавлення волі, що виключає
можливість кваліфікації дій ОСОБА_1 в
цей період як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини.

Переходячи до обговорення
питання про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує суспільну
небезпечність скоєного злочину, особу підсудного, який за місцем проживання
характеризується з негативного боку, враховує щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину як обставину, яка пом'якшує покарання та вважає, що виправлення ОСОБА_1 і запобігання вчиненню ним
нових злочинів можливе без призначення покарання у виді обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
323-324 КПК України, суд

З А С
У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.1 КК України та призначити
покарання у виді 80 (вісімдесят) годин
громадських робіт.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може
бути оскаржений до кримінальної палати апеляційного суду Чернігівської області, шляхом подання апеляції через
Новгород-Сіверський районний суд.

Головуючий:
Наполов М.І.