ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-2161 /2006 р. Категорія ст. 187 ч. 4 КК України
Головуючии в 1-й інстанції Міщенко Т.М. Доповідач - Ємєць А.А.
УХВАЛА Ім'ям України

17 січня 2007 року

м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого: Ємець А.А.

Суддів: Абрамова
В.І., Булейко О.Л.

За участю прокурора:
Гнідого О.В.

Засуджених: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула в
апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальну
справу за апеляціями: засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, захисника
ОСОБА_3 в
інтересах засудженого ОСОБА_1,

на вирок Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2006 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1,
громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий,
раніше судимий:

1.
16.03.1993 року Мелітопольським міським судом
за ст.ст. 81 ч. З, 81 ч. 4 КК України до 5 (п'яти) років
позбавлення волі з випробувальним строком 1
(один) рік;

2.
02.11.1994 року Мелітопольським міським судом
за ст.ст. 81 ч. З, 140 ч. 2, 140 ч. З, 42 КК України до 6 (шести) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі, звільнився 01.08.2000
року за відбуттям покарання;

3.
25.09.2001 року Мелітопольським міським судом
:а ст. 141 ч. 2 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнився 29.11.2003 року по відбуттю
покарання, -

засуджений за
ст. 187 ч. 4 КК України до 10 років 6
місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього особистого яке належить
йому майна. Утримується під вартою. Строк відбуття покарання обчислюється з 19 серпня 2004 року.

2 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Рівне
Мелітопольського району Запорізької області, громадянин України, із середньою
освітою, не одружений, не працюючий, мешкає в АДРЕСА_2, раніше судимий:

1. 29.04.1991 року народним
судом м. Олександрія Кіровоградської області за ст.ст. 81 ч. З, 140 ч. 2 КК України до 3 (трьох) років
позбавлення волі: з випробувальним строком 2 (два) роки;

2.
26.11.1991
року Мелітопольським міським судом за ст. 140 ч. З КК України до 3
(трьох) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі, звільнився 24.06.1994
року умовно-достроково на 9
місяців 3 дні;

3. 14.06.1995
року П'ятихатським районним судом

Дніпропетровської
області за ст. 140 ч. 2 КК України до

2 (двох) років 4 (чотирьох)
місяців позбавлення волі,

звільнився 11.06.1997 року по відбуттю
покарання;

4. 09.04.1999 року Мелітопольським районним судом за

ст. 140 ч. 2 КК України до 2 (двох) років
позбавлення

волі, звільнився
03.03.2001 року по
відбуттю

покарання;

5. 26.09.2002 року Мелітопольським міським судом за

ст.ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2 КК України до 1 (одного) року 6

(шести) місяців позбавлення волі, звільнився 30.04.2003

року по відбуттю
покарання, -

засуджений за ст. 187 ч. 4 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна.

Утримується під вартою.

Строк відбуття покарання обчислюється з 13 жовтня 2004 року.

Постановлено
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету
Мелітопольської міської Ради народних депутатів 933 грн. 27
коп.

Стягнено
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 6364
грн. 93 коп. та
моральної шкоди 12000
грн.

Доля речових доказів вирішена згідно зі ст. 81 КПК України.

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 визнані винними та засуджені за скоєння злочину за наступних обставин:

19 серпня 2004 року приблизно о
6 годині ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою на досудовому слідстві
особою, справа відносно якої виділена в окреме провадження, попередньо
розподіливши між собою ролі, знаходячись в четвертому під'їзді будинку АДРЕСА_3, із
застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров'я потерпілого, із
застосуванням ножа здійснили напад на
ОСОБА_4, що мешкає за вище вказаною адресою у кв. 100, під час якого спричинили останньому тілесні
ушкоджеиия, які згідно висновків судово-медичної експертизи № і 139 від 20.10.2004 р. віднесені до
категорії тяжких і легких тілесних ушкоджень, та заволоділи його майном на
загальну суму 2210 грн.

В апеляції захисник ОСОБА_3 вважає
даний вирок необ'єктивним та винесеним без врахування всіх обставин справи,
Так, в матеріалах справи відсутній висновок експерта № 1097 від 20.08.2004 року і він судом
не досліджений. Суд не відреагував на клопотання захисту про долучення цієї
експертизи та її дослідження в судовому засіданні. Належним чином не оцінив показання потерпілого ОСОБА_4 Не дослідивши всі
інші обставини кримінальної справи та виніс необ'єктивний вирок.

Тому
просить вирок відносно ОСОБА_1 відмінити, а справу направити
прокурору на додаткове розслідування.

В апеляції та
доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1 також вважає вирок незаконним з наступних
підстав: однобічність та неповнота досудового слідства, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, суттєве порушення
кримінально-процесуального закону.

Так, судом не
витребувано з органу розслідування висновок експерта № 1097 про наявність у
нього в момент затримання тілесних ушкоджень, не досліджено, чи його кров, чи
потерпілого ОСОБА_4 виявлена на його одязі, не вияснено, чи були закриті вхідні
двері у під'їзді будинку, де було скоєно напад на потерпілого, не були
з'ясовані обставини самого нападу. У вироку
не дана належна оцінка всім доказам по справі, зокрема документам складеним
слідчим, на яких відсутній його -
ОСОБА_1 підпис, а також поясненням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Тому просить
вирок відносно нього відмінити, а справу направити прокурору на додаткове
розслідування.

В апеляції та
доповненнях до неї засуджений ОСОБА_2 просить вважати явку з повинною, а також протокол
відтворення обставин від 14.10.2004
р. недійсними, так як всі свідчення давав під психологічним тиском
працівників міліції, за що отримував винагороду, у зв'язку з чим і обмовив себе
та ОСОБА_1, на досудовому слідстві.

Просить вирок
районного суду відносно нього відмінити, як незаконний.

Заслухавшії доповідача, засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які підтримали свої апеляції, просили вирок відмінити,
справу направити на додаткове досудове слідство, вислухавши прокурора,
який вважав, ідо вирок постановлено відповідно до вимог закону, дослідивши
матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Винність
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в скоєні злочину, за які вони засуджені доведені в
повному обсязі.

Як видно з
матеріалів справи, та вироку суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнані винними у скоєні розбою відносно потерпілого
ОСОБА_4, в ході якого вони спричинили потерпілому в тому числі
непроникаючі різані рани передньої брюшної стінки та колото-різану рану грудної
клітини справа, з пошкодженням правого легеня, п'ятого ребра справа. Всі тілесні
ушкодження спричинені всіма нападниками в підвалі будинку.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №
1139 від 20.10.2004 року ( а.с. 85-88 ) вказані тілесні
ушкодження знаходяться поряд: в 3
( третьому ) і 5 ( п'ятому ) міжребер'ї
справа.

В ході досудового
слідства будучи допитаним в якості потерпілого ( а.с. 36
) па очних ставках ( а.с. 71, 77 ) ОСОБА_4
неодноразово пояснював, що почувши в під'їзді будинку голос свідка ОСОБА_7, ОСОБА_2 і третій
нападник втекли. ОСОБА_1 же, вискочивши з
підвалу, наніс йому - ОСОБА_4 удар ножем в живіт, після
чого покинув місце злочину.

Суд обгрунтовано прийшов до висновку, що свідчення потерпілого с правдивими, оскільки вони є
послідовними та підтверджуються другими доказами по справі.

Так доказами
свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. та
другими доказами, протоколами огляду міста
події (т.1, а.с. 18-22); протоколом огляду одягу ОСОБА_1 (т. 1,а.с. 100); протоколом очної
ставки між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
в ході якої ОСОБА_2 підтвердив, що спільно з ОСОБА_1 та ще з одним хлопцем
здійснили злочин у відношенні ОСОБА_4 (т.1,
а.с. 61-66); висновком судово - медичної експертизи №1139 від 21.10.2004
р.

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, районний суд дав правильну оцінку і
обгрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в
інкримінованому їм злочині.

Дії засуджених кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 187 КК України.
Доводи апеляцій адвоката та засуджених спростовуються вказаними вище доказами.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного,
дані про особистість засуджених обтяжуючі чи пом'якшуючі покарання обставини,
районний суд правильно призначив їм покарання.

За таких обставим колегія суддів вважає, що вирок суду є
законним та обґрунтованим.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів. -

у хвалила:

Апеляції
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1 - залишити без
задовольнім .

Вирок
Мелітопольського міськрайонногосуду Запорізької області від 22 вересня 2006 року відносно
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - залишити
без змін.

Головуючии:

Судді: