Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/2467/14-к
Провадження № 1/523/54/15
ОКРЕМА ПОСТАНОВА
"26" лютого 2015 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю старших прокурорів відділу прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 , підсудного та його захисника адвоката ОСОБА_9 , у закритому судовому засіданні, в приміщенні суду розглянув кримінальну справу із звинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.152, ч.3 ст.135 та ч.1 ст.263 КК України,
ОСОБА_10 було визнано винним, зокрема, у зґвалтуванні та завідомому залишенні без допомоги ОСОБА_11 , яка 12 грудня 2010 року перебувала на березі ріки Кодима в с. Ясенове Друге Любашівського району Одеської області в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, що спричинило її смерть.
Під час судового розгляду було встановлено, що в грудні 2010 січні 2011 років встановленню об`єктивної істини про всі обставини смерті ОСОБА_11 завадило:
- упереджене виконання службових обов`язків судово-медичним експертом ОСОБА_12 ;
- негативна корпоративна солідарність співробітників Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області, що фактично призвела до втрати частини доказів або неможливості чи ускладнення перевірки виявлених доказів експертним шляхом;
- бездіяльність, відсутність принципової позиції службових осіб прокуратури Любашівського району Одеської області, які порушення вимог процесуального законодавства під час проведення дослідчої перевірки своєчасно не виявили, якісну перевірку отриманої інформації про можливу причетність слідчого ОСОБА_10 до загибелі потерпілої не здійснили;
- а також активні дії самого ОСОБА_10 , який контактував з експертом, знайомився в приміщенні райвідділу внутрішніх справ з окремими матеріалами перевірки, що первинно були в провадженні його колег, а також безпосередньо був присутнім при опитуванні ними деяких свідків.
Зазначене підтверджується такими доказами.
Підсудний ОСОБА_10 в суді показав, що дивився в кабінеті слідчого фотографії з місця виявлення тіла загиблої, а також, на прохання керівництва, підвозив того на власному транспорті до місць проживання окремих свідків у справі і був присутнім при їх наступних опитуваннях. Причинами ж здійснення в цей час телефонних дзвінків судово-медичному експерту ОСОБА_12 він пояснив перебуванням в його, як слідчого, провадженні інших кримінальних справ, по яким цим експертом проводилось декілька експертиз потерпілих.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді показали, що 14 грудня 2010 року в с. Ясенове Друге вони виявили тіло доньки під кригою в річці Кодимі. Через 15 хвилин вони, а через годину слідчо-оперативна група райвідділу міліції, приїхали до зазначеного місця. З дозволу співробітників міліції ОСОБА_6 , разом з односельцями, за допомогою сокири і дробини розбили кригу та витягли загиблу на лід, при цьому батько побачив, що права нога ОСОБА_13 була повністю оголена та взута у чобіт, на її середній частині існувало добре видиме садно, червоного кольору, розміром з кулак, а на крайній нижній частині лівої ноги перебували штани, панчохи та другий чобіт. ОСОБА_6 також зазначив, що згодом він виявив і наявні на зап`ястях рук доньки подряпини, а також пошкодження светру.
До моргу тіло доньки було доставлено односельцем, а її светр, штани, панчохи та чоботи були йому в подальшому повернуті, як нібито речі, що не мали будь-якого доказового значення для матеріалів дослідчої перевірки, у зв`язку із чим потерпілий їх до теперішнього часу не зберіг, про що сьогодні щиро жалкує.
Щодо обстановки, яка була на місці події, потерпілий ОСОБА_6 в суді настояв на тому, що поруч із знайденою на березі курткою доньки була купа землі, на якій зберігалися видимі сліди протектору автомобіля, а також на льодові декілька, припорошених снігом, слідів від підборів жіночого взуття. Крім того, він разом із співробітником міліції піднявся з цієї частини берега до найближчої дороги, на якій також виявив сліди від протектору автомобіля.
Потерпілий ОСОБА_6 також в суді показав, що при його прибутті до Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області чергова ОСОБА_14 наполегливо стала з`ясовувати причину приїзду його доньки в село, що було сприйнято потерпілим як початок чогось «не чистого». Його послідуючим намірам особисто поспілкуватись із начальником райвідділу ОСОБА_15 перешкодив начальник СВ ОСОБА_16 , який собою перегородив прохід до кабінету. Завдяки своїй наполегливості ОСОБА_6 , разом із родичем ОСОБА_17 , прибули до кабінету прокурора району ОСОБА_18 , в якому вже перебував ОСОБА_16 , і прокурор повідомив присутнім, що ОСОБА_10 винен лише в тому, що не відвів за руку ОСОБА_13 до будинку бабусі.
Потерпіла ОСОБА_7 , окрім вищевикладених її чоловіком видимих тілесних ушкоджень на тілі загиблої доньки, пригадала, що також бачила на лівій щоці обличчя ОСОБА_13 два великих садна та синець на нижній губі.
Рідна тітка загиблої ОСОБА_19 в суді показала, що близько 22 години 13 грудня 2010 року вона із сестрою прибула до Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області, де черговий ОСОБА_20 , спочатку відмовив їм у прийнятті заяви про зникнення ОСОБА_13 , але після повідомлення про останнє її перебування разом з співробітником міліції цього ж райвідділу, ОСОБА_20 став помітно нервувати, декілька разів виходив з приміщення, а згодом погодився прийняти заяву та опитав прибулих осіб.
ОСОБА_19 також показала, що наступного дня до будинку ОСОБА_21 прибули співробітники міліції, де в присутності свідка стали їй грубити, запитувати, навіщо ОСОБА_13 сюди приїхали і що саме вона винна в тому, що сталося.
Про виявлення в річці тіла ОСОБА_13 свідок ОСОБА_19 дізналася від односельця ОСОБА_22 , після чого вона, разом з іншими, приїхала до берегу ріки, де опинилася на місці пригоди в числі перших, ще до приїзду оперативної групи міліції. Про слідову інформацію в цьому місці ОСОБА_19 показала, що з лівої сторони від знайденої куртки, на відстані близько 10 метрів, було видно декілька вдавлених в кригу слідів чоловічого та жіночого взуття, а також на спуску перед цим пляжем - вдавлений в пісок слід протектору автомобіля. Крім того, до місця виявлення тіла ОСОБА_13 вели переривисті сліди від взуття. На виявлені сліди вона та інші рідні загиблої звертали увагу прибулих співробітників міліції, на що ті відповідали, що самі з цим розберуться.
Щодо стану тіла племінниці свідок ОСОБА_19 дала в суді показання, зміст яких був аналогічним показанням потерпілих, а також додатково зазначила, що бачила численні подряпини на пальцях кистей та руках загиблої, синець на нижній губі.
Допитаний в судовому засіданні родич загиблої ОСОБА_17 показав, що на прохання родичів 13 грудня 2010 року він був присутнім в селі, коли в річці знайшли тіло ОСОБА_13 , а на пляжі, до якого можливо доїхати автомобілем і там розвернутися, її куртку. При його прибутті на місце події він пам`ятає наявність брудних жіночих слідів від взуття з підборами, а також уламків льоду, поблизу знайденої куртки, що прямували ще метрів 5-7 в напрямку ополонки. Слідів на кризі тоді було багато, а ковзаюча форма деяких з них навела свідка на думку, що ОСОБА_13 можливо вступила у багнюку та, ідучи, розмазала бруд по кризі.
Щодо наявних на тілі ОСОБА_11 тілесних ушкоджень свідок ОСОБА_17 показав, що пам`ятає наявність подряпин на її руках та пальцях кистей.
Свідок ОСОБА_23 в суді показав, що декілька років назад, в обідній час одного із зимових днів саме він першим знайшов в річці тіло ОСОБА_11 , про що через рідного брата повідомив родичам загиблої, які першими, а згодом і співробітники міліції, прибули до річки.
Зазначений свідок також показав, що куртку загиблої було знайдено на березі річки, в місці, яке тут звуть пляжем «Виселопа», до якого також існує автомобільний з`їзд, з можливістю розвороту, проте слідів протектору автомобіля на ньому він не бачив. Безпосередньо ж біля куртки він виявив якісь розмазані багнюкою сліди із залишками проламаного льоду. Свідок також зазначив, що за два дні до цього йшов мокрий сніг, у зв`язку із чим, можливо наявні на поверхні ріки сліди могли фактично вкритися водою, а тому він їх вже не бачив.
Інший свідок, ОСОБА_24 , в суді показав, про обставини, аналогічні показанням його рідного брата, а також додатково пояснив, що взагалі не звернув увагу на те, чи були будь-які сліди на місці виявлення тіла загиблої чи її куртки. Єдине, що пригадує, так це існування намулу із залишками ракушок навколо замерзлої ополонки, у зв`язку із чим, він зробив власний висновок, що дівчина боролася у воді за власне життя. Стосовно існування видимих тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 свідок показав, що достовірно пам`ятає про щось червоне на зап`ясті її руки.
Свідок ОСОБА_25 в суді показав, що проживає разом з матір`ю в домоволодінні, розташованому біля пляжу «Виселопа», який має з`їзд для автомобілів. Крім того, повз будинку свідка проходить асфальтована дорога. Тіло загиблої було виявлено іншими людьми вже наступного дня у ополонці на ділянці ріки, навпроти кінця городу його домоволодіння. Він також підтвердив факт виявлення на березі пляжу куртки Марини, а також показав, що коли він туди підійшов, то всі сліди на березі вже були затоптані. На наявність же слідів на кризі він увагу не звертав.
Допитана в суді свідок ОСОБА_14 показала, що 14 грудня 2010 року вона, будучи на підміні черговою в Любашівському РВ ГУМВС України в Одеській області, прийняла повідомлення про знайдене в річці тіло жіночої статі, про що особисто повідомила єдиного в районі судово-медичного експерта ОСОБА_12 , а той відповів, що перебуває за межами району. Після цього вона діяла відповідно до посадових інструкцій та доповіла про подію начальнику райвідділу ОСОБА_15 та прокурору району ОСОБА_18 . Про можливість запрошення інших судово-медичних експертів з сусідніх районів області або лікаря з Любашівської районної лікарні для виїзду на місце події вона не знала та таких вказівок від керівництва не отримувала. Фактично ж на річку виїхала група, в складі якої був слідчий ОСОБА_26 .
Слідчий СВ Любашівського РВ ОСОБА_26 , будучи допитаним в суді в якості свідка, показав, що був направлений черговим до домоволодіння ОСОБА_21 для проведення огляду та опитування родичів з приводу зникнення ОСОБА_11 . В післяобідній час 14 грудня 2010 року йому надійшло повідомлення про виявлення в річці біля с. Ясеново Друге тіла жінки, особу якої встановили як ОСОБА_11 .
Свідок особисто складав протоколи огляду місця події, з фототаблицею, та огляду трупу. Під час першої із зазначених слідчих дій судово-медичний експерт присутнім не був, оскільки, як повідомив ОСОБА_26 черговий, перебував за межами району, інших вказівок щодо забезпечення участі лікаря він від керівництва не отримав, самостійно такого рішення не прийняв, за що його пізніше було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Щодо видимих тілесних ушкоджень на тілі загиблої він пам`ятає лише почервоніння на одній із нозі, нижче коліна. Причину не внесення цього в зміст протоколу огляду пояснив власним упущенням.
Стосовно слідової інформації на місці пригоди ОСОБА_26 лише вказує про наявність, поблизу знайденої на пляжі куртки загиблої, забруднених слідів із закругленим носком та підборами, розміром, що відповідав жіночому взуттю, які вели в напрямку середини річки. Ці сліди були зафіксовані експертом-криміналістом ОСОБА_27 лише шляхом фотографування з берега річки. Наявність іншої слідової інформації, крім слідів, що вели від покинутого будинку у напрямку знайденої куртки, свідок заперечив та пояснив, що долучив до справи всі без виключення фотознімки з місця пригоди, які йому були надані ОСОБА_27 в електронному вигляді.
Під час розтину тіла у морзі ним в якості понятих було запрошено дружину та підлеглого працівника судово-медичного експерта ОСОБА_12 , що він на той час вважав допустимою практикою, оскільки інші селяни нібито не дуже бажали брати в цьому участь. При цьому, в морзі також були присутніми прокурор району ОСОБА_18 та слідчий прокуратури Любашівського району ОСОБА_28 . Експерт ОСОБА_12 фактично надиктовував слідчому ОСОБА_26 виявлені результати розтину, звертаючи увагу присутніх на деякі особливості. Проте, ОСОБА_26 не зміг пояснити, з чиєї ініціативи чи вказівки до протоколу огляду трупу ним було внесено виправлення у виді запису про механічну асфіксію як причину смерті ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_26 також підтвердив факт присутності ОСОБА_10 під час проведення дослідчої перевірки при опитуванні окремих мешканців району і родичів підсудного про обставини розглядуваної події, проте не зміг пояснити, яким чином до домоволодіння Єпурів потрапила частина ксерокопій письмових протоколів пояснень, що була в подальшому вилучена після порушення кримінальної справи.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_29 про обставини виїзду на місце пригоди в складі слідчо-оперативної групи показав, що куртку загиблої було виявлено в метрах 5-7 ліворуч від місця спуску до річки, а тіло ОСОБА_11 було знайдено праворуч, на відстані близька 100 метрів від берега. Від місця знаходження куртки, на відстані 10-15 метрів, по кризі в напрямку місця виявлення тіла вели сліди від жіночого взуття і при цьому таких же слідів у зворотному напрямку не було. Зазначені сліди криміналістом не вилучались, а будь-яких інших слідів він не бачив.
Інший член групи оперуповноважений СКР Любашівського РВ ОСОБА_30 в судовому засіданні додатково показав, що група до річки підійшла через автомобільний з`їзд, на якому він не бачив будь-яких слідів транспортних засобів, разом з тим слід автомобільного протектору було ним виявлено поруч з автомобільною дорогою, біля паркану покинутого будинку, на відстані 10 метрів від зазначеного з`їзду. Поблизу виявленого тіла загиблої свідок бачив замерзлі в кризі сліди від взуття, проте будь-яких інших слідів на місці події ОСОБА_30 не бачив.
Експерт-криміналіст Любашівського РВ ОСОБА_27 в суді показав, що під час огляду слідчо-оперативною групою місця події він особисто фіксував значимі об`єкти на фотоапарат та категорично заперечив показання потерпілого про нібито відмову у фіксуванні слідів, про які той вказував біля місця виявлення куртки його доньки. Свідок ОСОБА_27 взагалі не пам`ятає існування будь-яких слідів на місці події. Разом з тим, він достовірно пам`ятає наявність садна на нозі загиблої, як єдиного тілесного ушкодження, яке він побачив. Всі відзняті фотографічні файли він передав слідчому ОСОБА_26 .
Після оголошення власних показань (т.11 а.с.76-81, т.15 а.с.245-246) свідок не зміг пояснити причини того: чому він належним чином не зафіксував жодного сліду з числа видимих на фотокартках слідів взуття, що вели від місця виявлення куртки в напрямку замерзлої ополонки, про які вказував у показаннях та безпосередньо у змісті протоколу огляду слідчий ОСОБА_26 ; чому не надав заперечення проти цього протоколу в цій частині, якщо вважав, що цих слідів не існувало, а також в частині не внесення в протокол візуально встановленого особисто ОСОБА_27 на нозі загиблої тілесного ушкодження та підписав цей протокол без жодного власного зауваження; а також чому відсутні будь-які фотознімки, які б стосувались місцевості, що прилягала до берега річки з боку з`їзду на пляж. Крім того, свідок ОСОБА_27 не заперечив раніше надані ним в іншому судовому засіданні показання, про існування сліду, що був розташований уздовж берега на відстані 1-1,5 метрів від місця виявлення куртки, який нібито він особисто сфотографував, але на знімку цей слід не відобразився.
При цьому, відповідно до службового рапорту ОСОБА_27 від 2 березня 2011 року на поверхні ріки жодних слідів не виявлено, а на правому коліні трупу ОСОБА_11 існував синець, характер виникнення якого він не може пояснити у зв`язку з відсутністю спеціальних знань (т.1 а.с.106).
З оголошених в порядку ст.306 КПК України 1960 року показань свідка ОСОБА_31 вбачається, що, будучи понятим під час вищезазначеного огляду, він достовірно бачив відбитки слідів жіночого взуття, що вели в сторону середини річки від берега, де було виявлено куртку. Інших слідів, чи тілесних ушкоджень на тілі загиблої він не побачив (т.3 а.с.56-57).
Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього, складеними 14 грудня 2010 року слідчим ОСОБА_26 , без участі судово-медичного експерта, підписаним, в тому числі, і експертом-криміналістом ОСОБА_27 , було встановлено наступне.
В с. Ясеново Друге, на березі ріки Кодима, на відстані 80 метрів від присадибної ділянки домоволодіння ОСОБА_32 , виявлена жіноча болонева куртка. На кризі річки виявлені сліди багнюки з відбитками взуття. До зазначеної дільниці веде ґрунтова дорога, що виходить на вулицю села, що веде до центру населеного пункту. При підході до берега ріки в цьому місці виявлено близько 12 слідів взуття лівої та правої ноги.
Приблизно на відстані 80 метрів від берега, під кригою, у воді виявлена виступаюча із льоду голова жінки, з довгим світлим волоссям та оголеним тілом. За допомогою сокири лід було розрубано і тіло вилучено із води. Після цього було встановлено особу трупа як ОСОБА_11 .
На трупі виявлено одяг: светр коричневого кольору, шкіряні чоботи, бюстгальтер, шарф. На лівій нозі одягнена одна штанина панчіх та джинсових штанів, темно-синього кольору, чобіт; на другій нозі взутий лише чобіт. Статевий орган трупа оголений, труси відсутні, у вухах наявні сережки з металу жовтого кольору, на зап`ясті правої руки одягнутий браслет з металу жовтого кольору, на шиї є ланцюжок із металу жовтого кольору.
Ноги трупа випрямлені. Ліва рука зігнута в лікті над головою. Тілесних ушкоджень на трупі насильницького характеру не виявлено. Тіло, голова, руки трупу вкриті рожевими трупними плямами.
Разом з тим, на доданих до протоколу фотографічних зображеннях №10, додаткових №№14,16,22 є видимий синець на правій нозі трупу ОСОБА_11 . Крім того, з усіх фотографічних зображень загального вигляду трупу вбачається, що наявний на верхній частині тіла одяг був зміщений в напрямку шиї, у зв`язку із чим, також оголеним є і живіт, боки тулубу та середня частина спини загиблої. Зазначений протокол огляду також не містить письмового викладення чи фотографічного зображення ділянки місцевості, що прилягала до берега річки з боку з`їзду на пляж, та прямуючої до нього автомобільної дороги (т.1 а.с.32-48).
Відповідно до положень ч.1 ст.190 КПК України 1960 року метою огляду є виявлення слідів злочину та інших речових доказів, з`ясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для справи.
Зовнішній огляд трупа слідчий проводить з участю судово-медичного експерта і в присутності двох понятих. Коли неможливо викликати судово-медичного експерта, то запрошується найближчий лікар (ч.1 ст.192 КПК України 1960 року).
Всупереч викладеному, слідчий ОСОБА_33 , достовірно знаючи, що на місці події виявлено труп, зовнішній огляд якого є невід`ємною частиною такої процесуальної дії, провів вищезазначений огляд місця події без участі судово-медичного експерта чи найближчого лікаря.
Крім того, з врахуванням показань потерпілих, свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_29 , ОСОБА_27 , змісту його рапорту, та самого ОСОБА_34 , суд дійшов висновку, що останньою особою протокол огляду місця події було складено вкрай недбало, уся наявна слідова інформація на місцевості, а також наявне на тілі загиблої видиме тілесне ушкодження належним чином зафіксовано не було, стан місцевості, з якої ОСОБА_11 зайшла на лід (вулицю, дорогу, автомобільний з`їзд, район розташування покинутого будинку тощо), не описано та не сфотографовано, зліпки з жодного із виявлених слідів експертом-криміналістом не знято, а слідчий про це тому прямої вказівки не надав, що фактично призвело до втрати значної частини виявленої на місці події слідової інформації та неможливості чи ускладнення її перевірки експертним шляхом.
Колишній слідчий прокуратури Любашівського району ОСОБА_28 , будучи допитаним в суді в якості свідка, показав про свою особисту присутність 15 грудня 2010 року під час розтину тіла ОСОБА_11 за вказівкою прокурора району, проте в зал він не заходив, перебував на вході, записував фрази, які промовляв експерт ОСОБА_12 та складений ОСОБА_35 рукописний протокол не підписував. Інші ж присутні при огляді особи перебували безпосередньо біля тіла.
Свідок ОСОБА_28 пам`ятає слова експерта про те, що видимих тілесних ушкоджень на тілі загиблої немає. При розтині грудної клітини експерт звернув увагу присутніх на наявність рожевої дрібно пухирчастої піни, через що зробив висновок, що причиною смерті є утоплення.
Після розтину він з прокурором повернувся до робочого місця, де дізнався, що ОСОБА_10 контактував із загиблою.
Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_18 показав, що прийняв батька загиблої у себе в кабінеті, де той звинуватив співробітників міліції у вбивстві доньки. Свідок пообіцяв потерпілому, що негайно порушить кримінальну справу, якщо буде встановлено насильницький характер смерті, після чого виїхав на розтин тіла ОСОБА_11 . За результатами розтину експерт ОСОБА_12 повідомив прокурору про відсутність на тілі будь-яких тілесних ушкоджень, що виключало як її вбивство, так і зґвалтування.
Свідок ОСОБА_18 також показав, що, повернувшись до прокуратури, він негайно викликав до себе ОСОБА_10 і ОСОБА_16 , та в присутності потерпілого розпитав підсудного про обставини події, на що той пояснив, що залишив ОСОБА_11 в період з 22 години 30 хвилин 23 години десь поблизу місця проживання її бабусі та категорично заперечив будь-які статеві стосунки із цією дівчиною.
Протоколом огляду трупу, складеним 15 грудня 2012 року слідчим ОСОБА_35 , за участю прокурора району ОСОБА_18 та судово-медичного експерта ОСОБА_12 , було встановлено наступне.
На трупі є одяг: на обох ногах шкіряні чоботи, на лівій ступні ноги вдягнена шкарпетка, на правій ступні ноги шкарпетка відсутня; светр коричневого кольору; на лівій нозі одягнена одна із штанів панчіх, які приспущені до халяви чобота; на чоботах на лівої і правої нозі наполовину розстебнута блискавка; джинсові штани.
Довжина тіла складає 168 см, кістки цілі, тілесних ушкоджень і слідів насильницької смерті не виявлено. Очі і рот закриті. На шиї трупу є ланцюжок з хрестиком із металу жовтого кольору. На зап`ясті правої руки перебуває браслет із металу жовтого кольору. В лівому вусі виявлена одна сережка, в правому вусі три сережки із металу жовтого кольору.
При внутрішньому дослідженні та огляді піхви виявлено, що дівоча пліва має старий розрив на 3,6,9 годин; саден та синців не виявлено. В задньому проході виявлено кал, що є свідченням механічної асфіксії ОСОБА_11 . Легені трупу роздуті, закривають серце, що теж свідчить про механічну асфіксію. При розтині трупу і огляді шлунку відчувається легкий запах алкоголю, а в самому шлунку виявлені шкірки цитруса, шматок м`яса. В трахеї виявлено рожеву дрібно пухирчасту піну. Легені масою 450 гр., роздуті, розміром 24х14х8 см. Під легеневою плеврою виявлені плямисті червоні крововиливи з розмитими краями (т.1 а.с.49-50, т.12 а.с.169).
Всупереч положень ч.1 ст.190 КПК України 1960 року слідчий ОСОБА_33 , під диктування ОСОБА_12 , вніс до протоколу, окрім виявлених під час розтину тіла фактичних даних, ще і передчасні висновки судово-медичного характеру про причину смерті ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що в грудні 2010 року він проводив розтин тіла ОСОБА_11 . В день її виявлення в річці він із службових справ перебував в м. Одесі, звідки після 16 години виїхав у зворотному напрямку, а тому не мав можливості у світлий час доби прибути на місце події. Оскільки в потиличній частині голови трупу малося крижане промерзання, то було прийнято рішення також дочекатися і повного відтаювання тіла.
Свідок ОСОБА_12 зазначив про незвичайне положення одягу на загиблій (зокрема, зняті з однієї ноги панчохи, інший одяг не за сезоном), а також про негласну обізнаність, що деяким чином тут фігурують якісь міліціонери. До того ж на розтин прибули прокурор району, слідчі прокуратури та міліції, що було доволі рідким явищем, і при цьому прокурор просив приділити особливу увагу на можливо наявні сліди насильства.
Як вбачається з наступних показань свідка він виявив буквально на всій поверхні тіла нерівномірно виражені трупні плями рожевого відтінку, які мали зовнішню схожість з слабо-вираженими синцями. Щоб виключити чи підтвердити останні труп було перевернуто спиною до гори, в між лопатковій області зроблено розріз в місці аналогічної плями та, оскільки крововиливів в тканинах, що підлягають, виявлено не було, він зробив висновок, що всі ці численні плями не є синцями. Класичних, на його думку, при зґвалтуваннях саден на статевих органах, стегнах, шиї він не побачив.
Щодо виявлених пізніше Одеськими колегами на ексгумованому трупі ОСОБА_11 саден на правій нозі та статевій губі, то ОСОБА_12 , оскільки гістологи надали дані про наявність клітинної реакції, визнає лише перше з них в якості тілесного ушкодження, яке він, з незрозумілих причин, просто прозівав, а щодо другого вважає це лише припущенням експерта ОСОБА_36 .
Під час внутрішніх досліджень ОСОБА_12 також не виявив будь-яких крововиливів як в м`яких покровах голови, так і в порожнині черепа мозку. Після розрізу тулубу було вилучено органокомплекс. Щодо виявлених свідком класичних ознак утоплення у воді він зазначив про здуття тканин легенів, передні краї яких перекривали одна одну, а також про наявність в трахеї стійкої рожевої дрібно пухирчастої піни. ОСОБА_12 також вилучив з тіла фрагмент стегнової кістки для перевірки на наявність у її кістковому мозку діатомного планктону та пояснив, що у випадку втоплення (на відміну від посмертного потрапляння тіла у воду) кровоносні судини руйнуються, але серце людини деякий час продовжує робити, завдяки чому, разом з течією крові, до органів розноситься і вода з вміщеними до неї мікрочастками, характерними для даної водойми. Після лабораторного підтвердження наявності діатомного планктону у фрагменті стегнової кістки, в сукупності з іншими вище переліченими ознаками, свідок дійшов остаточного висновку, що смерть ОСОБА_11 настала від утоплення.
Відсутність же в його висновках запису про стійкість виявленої ним дрібно пухирчастої піни свідок пояснив власною технічною неточністю.
ОСОБА_12 також показав, що понятими при огляді трупу ОСОБА_11 були його дружина та інша співробітниця бюро, але він цьому увагу не приділяв, оскільки питаннями юридичної процедури та фіксації результатів проведення огляду тіла займався виключно слідчий ОСОБА_26 . Крім того, свідок ОСОБА_12 показав, що неодноразово спілкувався з ОСОБА_10 телефоном як до, так і після порушення даної кримінальної справи, але наполягає, що це не вплинуло на результати проведеного ним розтину тіла загиблої.
Згідно довідки-аналізу роздруківки телефонних розмов, після виявлення тіла ОСОБА_11 в річці, ОСОБА_10 дзвонив ОСОБА_12 : о 16 годині 3 хвилини 14 грудня 2010 року, розмова тривала 53 сек., об 11 годині 10 хвилин 19 грудня 2010 року, розмова тривала 234 сек. (т.8 а.с.175, т.10 а.с.80,92).
Показання підсудного в частині обумовленості його дзвінків ОСОБА_12 фактом перебуванням в його провадженні ряду кримінальних справ були перевірені та спростовані.
Крім того, як вбачається із змісту листа начальника СВ цього ж органу внутрішніх справ №63/9388 від 7 листопада 2011 року в провадженні слідчого ОСОБА_10 в період з 23 червня 2010 року по 31 грудня 2010 року перебували 12 кримінальних справ, з кваліфікаціями за різними частинами ст.ст.185, 289, 309 та 310 КК України. Суд констатує, що склади цих злочинів жодним чином не пов`язані із заподіянням потерпілим тілесних ушкоджень та необхідністю призначення слідчим судово-медичних досліджень.
Також, згідно з відповіддю начальника КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 28 листопада 2011 року №2265-05, а також витягу із журналу реєстрації осіб, які проходять освідування в Любашівському відділенні цієї установи, протягом жовтня-грудня 2010 року ОСОБА_10 отримував у ОСОБА_12 наступні акти щодо потерпілих: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 15 жовтня 2010 року; ОСОБА_40 3 грудня 2010 року (т.11 а.с.173-180).
Таким чином, з 14 грудня 2010 року ОСОБА_10 не мав жодної службової необхідності телефонувати ОСОБА_12 , а тому повинен був, знаючи, що родичі загиблої прямо звинувачують його у вбивстві їх доньки, діяти протилежно, тобто уникати будь-яких контактів з судово-медичним експертом, який проводив розтин тіла ОСОБА_11 , тобто діяти сумлінно, чого фактично не відбулось.
У зв`язку із викладеними обставинами, суд розцінив телефонні розмови, що мали місце 14 та 19 грудня 2010 року між підсудним та експертом ОСОБА_12 як такі, що були пов`язані виключно із фактом загибелі ОСОБА_11 .
Крім того, судом встановлено і недотримання експертом Любашівського відділення КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_12 методик вилучення для направлення і лабораторного дослідження внутрішніх органів трупів на елементи діатомового планктону, відповідно до яких судово-медичний експерт вилучає та направляє для дослідження:
- нерозкриту нирку в капсулі з лігатурою, покладеною у комір; частину печінки з крайового відділу, вагою 200-250 г.; селезінку (її частину, вагою 70-80 грам); серцеву перегородку або частину серцевого м`яза; 100 мл крові; одну легеню (під редакцією Головного судово-медичного експерта МОЗ СРСР професора Прозоровського В.І., затверджена в 1961 р. (т.16 а.с.122);
- або ж нирку, м`яз серця, печінку, головний та кістковий мозок, кров; достовірність виявлення діатомових панцирів досягається при дослідженні 4-6 органів (дослідження ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_42 , 1965, 1970 р.р., Mueller 1963 р., ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , 1964 рік (т.16 а.с.125).
Всупереч цьому ОСОБА_12 для лабораторного дослідження на наявність елементів діатомового планктону з трупу ОСОБА_11 було вилучено та направлено лише фрагмент стегнової кістки, що підтверджується актом №1/104 судово-гістологічного дослідження від 14 січня 2011 року (т.2 а.с.107).
Відповідно до акту судово-медичного освідування №104 від 15 січня 2011 року експерт ОСОБА_12 дійшов висновків, що смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії внаслідок утоплення у воді, про що вказує наявність плямистих крововиливів під епікардом і легеневою плеврою, малюнку відбитку ребер на печінці та легенях, сукровичної рідини в плевральних та черевній порожнинах. Тілесних ушкоджень при дослідженні трупу не виявлено. Перед смертю ОСОБА_11 перебувала в стані алкогольної інтоксикації не менше середнього ступеня, на що вказує наявність етилового алкоголю в крові 2,0‰, в сечі 2,9‰. В мазках і тампонах із вмістом порожнини рота та піхви від трупу ОСОБА_11 сперматозоїди не виявлені (т.1 а.с.140-141).
На підставі зазначеного акту та протоколу огляду трупу комісійним судово-медичним дослідженням №144 від 20 квітня 2011 року експерти КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 дійшли аналогічних висновків щодо причини смерті ОСОБА_11 від механічної асфіксії, яка могла настати у проміжок часу 2-4 доби до моменту дослідження трупу. Найбільш вірогідний час настання смерті ОСОБА_11 11-13 грудня 2010 року. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 будь-які тілесні ушкодження, в тому числі і в ділянці статевих органів, не знайдено. У мазках і тампонах з вмістом порожнини рота та піхви від трупа ОСОБА_11 сперматозоїди не знайдені. Концентрація знайденого етилового спирту у крові 2,0‰, в сечі 2,9‰, що орієнтовно може відповідати стану алкогольного сп`яніння середнього ступеня, при якому, зазвичай, зберігається можливість самостійно пересуватися ходити, бігати, але спостерігається зниження рівня адекватної оцінки навколишнього, порушується цільність мислення, знижується, а потім втрачається орієнтировка усіх видів (т.2 а.с.9-18).
Таким чином, перший висновок комісійного судово-медичного дослідження у справі в частині відсутності у загиблої ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень було винесено виключно на підставі: протоколу огляду місця події, недбало складеного слідчим ОСОБА_35 , без присутності судово-медичного експерта; протоколу огляду трупу, складеного тим же слідчим під диктування упередженого експерта ОСОБА_12 та первинного судово-медичного дослідження трупа, упереджено проведеного тим же експертом.
З врахуванням викладеного, а також показань ОСОБА_12 про його багаторічний експертний досвід, обізнаність щодо резонансності події, пов`язаною із загибеллю ОСОБА_11 та можливою причетністю до цього співробітників місцевого органу внутрішніх справ, особистою присутністю під час розтину прокурора району та слідчого прокуратури, що було дуже рідкісним випадком та прямо зобов`язувало експерта прискіпливо і неухильно дотримуватись вимог, що регламентують порядок розтину тіла, знайденого у воді, ОСОБА_12 ж, навпаки, допустив несумлінність, яку суд розцінив як таку, що була пов`язана із його упередженістю.
Прокурорами відділу прокуратури Одеської області 4 і 25 березня 2011 року, а також прокурором Любашівського району Одеської області 24 січня і 18 квітня того ж року скасовувались численні процесуальні рішення службових осіб органу внутрішніх справ та прокуратури Любашівського району Одеської області про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_11 - у зв`язку з їх необґрунтованістю та неповнотою проведених дослідчих перевірок (т.1 а.с.1,6,10-11,18).
Як вбачається із постанови органу досудового слідства від 15 лютого 2012 року (про виділення матеріалів із кримінальної справи в окреме провадження) однією із причин прийняття незаконних рішень про відмову в порушенні кримінальної справи на первинній стадії дослідчої перевірки були службові підроблення письмових пояснень ОСОБА_21 , ОСОБА_49 , ОСОБА_23 та ОСОБА_50 від 14 грудня 2010 року, вчинені оперуповноваженим СКР Любашівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_51 внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх службових обов`язків (т.13 а.с.6-11).
При таких обставинах, відповідно до санкціонованої прокурором м. Одеси постанови слідчого ОСОБА_52 від 1 червня 2011 року було прийнято, як розцінив суд, цілком обґрунтоване процесуальне рішення про ексгумацію трупа ОСОБА_11 з метою проведення судово-медичної експертизи на предмет встановлення причини її смерті, та у зв`язку із необхідністю перевірки даних, отриманих при розтині тіла в Любашівському відділенні КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (т.2 а.с.198).
Згідно висновку експертів ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» від 6 лютого 2012 року №2/12 (далі за текстом висновок №4) вбачається, крім іншого, що:
- причиною смерті ОСОБА_11 є утоплення у воді, що обґрунтовано описаними відповідними ознаками в акті №104 від 15 січня 2011 року, а також даними про виявлення одиничних в полях зору діатомей в центрифугаті стегнової кістки та значної кількості в центрифугаті води;
- при дослідженні гістологічних препаратів наявність крововиливів у м`яких тканинах шиї та ділянці статевих органів не підтверджено (у зв`язку із значним гнилісним станом матеріалу від ексгумованого трупу), лише виявлено крововилив в правій гомілці, який міг виникнути незадовго до настання смерті.
Начальник КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_53 , будучи допитаним в судовому засіданні в якості експерта, показав, що враховуючи резонансність даної кримінальної справи, необхідності уникнення можливих непорозумінь, надання найбільш об`єктивного висновку, а також те, що загибла була мешканкою м. Одеси, доцільним було б проводити розтин її тіла та судово-медичне дослідження експертами в приміщенні очолюваного ним бюро, а не в Любашівському районі.
Суд вважає необхідним повідомити про вищевикладене прокурору Одеської області, начальнику ГУМВС України в Одеській області, а також начальнику КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» з метою усунення подібних недоліків та порушень норм процесуального закону.
Керуючись ст.23-2 КПК України 1960 року, суд,
п о с т а н о в и в:
Звернути увагу прокурора Одеської області, начальника ГУМВС України в Одеській області, а також начальника КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» на виявленні порушення при провадженні дослідчої перевірки в кримінальній справі із звинувачення ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.152, ч.3 ст.135 та ч.1 ст.263 КК України.
Про викладене довести до відому зазначених службових осіб, яким, не пізніше місячного строку, прийняти необхідні заходи і про їх результати повідомити в Суворовський районний суд м. Одеси.
Головуючий ОСОБА_1