Єдиний унікальний номер 189/725/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2015 року. Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції в приміщенні Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження зареєстроване у ЄРДР за № 0000444 від 29 листопада 2014 року, за обвинуваченням -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимільянівка Мар`їнського району Донецької області, українця, громадянина україни, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , машкоючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 256 ч. 1,2 КК України-

В С Т А Н О В И В:
На початку червня 2014 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, на території м. Курахове Мар`їнського району Донецької області, за власною ініціативою, сприяв діяльності злочинної організації Донецька народна республіка, здійснював передачу представникам злочинної організації Донецька народна республіка інформації щодо місць дислокації, і маршрутів пересування, кількість військових та військової техніки Збройних сил України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції на території м. Курахове Мар`їнського району Донецької області з метою подальшого використання учасниками злочинної організації Донецька народна республіка даної інформації у веденні злочинної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України, для забезпечення можливості реалізації їх злочинних намірів.

Крім того, у період часу з середини червня 2014 року по 05 листопада 2014 року громадянин України ОСОБА_3 , народження, діючи умисно, повторно підтримуючи зв`язки з учасниками непередбачених законом збройних формувань злочинної організації Донецька народна республіка (далі ДНР), особи яких органами досудового слідування не встановлені, повторно на території с. Максимільянівка та м. Курахове Мар`їнського району Донецької області, сприяв діяльності злочинної організації Донецька народна республіка (далі ДНР), а саме здійснював збір та передачу представнику злочинної організації Донецька народна республіка на ім`я ОСОБА_5 , інформації щодо місць дислокації, маршрутів пересування, кількість військових та військової техніки Збройних сил України, які приймають участь у проведенні антитерористичної операції на території м. Курахове Мар`їнського району Донецької області з метою подальшого використання учасниками злочинної організації Донецька народна республіка даної інформації у веденні злочинної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України, для забезпечення можливості реалізації їх злочинних намірів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 256, ч.2 ст. 256 КК України, як вчинення заздалегідь не обіцяного сприяння учасникам злочинних організацій, шляхом надання інформації, яка сприяє їх злочинній діяльності, повторно.

13 березня 2015 року між прокурором Мар`ївської міжрайонної прокуратури Донецької області, якому на підставі ст. 37 КПК України йому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000444 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України у приміщенні Мар`ївської міжрайонної прокуратури Донецької області за адресою: Донецька область, м. Курахове, вул. Плеханова, будинок № 2А, було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри та його правової кваліфікації за ч.1 ст. 256, ч. 2 ст. 256 КК України всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 256 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, за ч.2 ст. 256 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким, призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції, та отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 256, ч.2 ст. 256 КК України, в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України, та КК України, просить суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між Мар`ївської міжрайонної прокуратури Донецької області та підозрюваним ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 256, ч.2 ст. 256 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії середньої тяжкості, та тяжких, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав у повному обсязі. Проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , та виховують трьох неповнолітніх дітей.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкцій 1 ст. 256, ч.2 ст. 256 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості, укладеної 13 березня 2015 року між прокурором Мар`ївської міжрайонної прокуратури Донецької області та підозрюваним ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 471 КПК України

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Також судом встановлено, що на час скоєння злочинів обвинувачений не був службовою особою.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 березня 2015 року між прокурором Мар`ївської міжрайонної прокуратури Донецької області та підозрюваним ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000444 від 29 листопада 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 256, ч. 2 ст. 256 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 256, ч.2 ст. 256 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 256 КК України 3 роки позбавлення волі,

за ч.2 ст. 256 КК України 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції, та отримана згода підозрюваного на його призначення.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з під варти.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 198 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1