Справа № 711/108/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 365 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

та сторони захисту адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Поляна, Черкаського району Черкаської області, громадянина України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, раніше не судимий ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , працюючи на посаді слідчого СВ ЛВ на станції ім. Т.Г. Шевченка УМВС України на Одеській залізниці, відповідно до функціональних обов`язків № 26/4754, затверджених першим заступником начальника ЛВ на станції ім. Т.Г. Шевченка на Одеській залізниці 09.07.2014, будучи наділеним притаманними повноваженнями в кримінальному провадженні, самостійно приймати процесуальні рішення за винятком випадків, коли законом передбачено одержання вмотивованого рішення слідчого судді, суду або згоди прокурора, відповідальним за законне і своєчасне виконання цих рішень, будучи зобов`язаним дотримуватись вимог Конституції України, КПК та законів України під час досудового розслідування, здійснюючи відповідно до доручення начальника слідчого відділу ЛВ на станції ім. Т.Г. Шевченка УМВС України на Одеській залізниці від 18.03.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2014, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яким 29.05.2014 оголошено про підозру у вказаному провадженні за ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом зловживання довірою останніх, достовірно знаючи, що не зможе вплинути на хід судового розгляду кримінального провадження, явно виходячи за межі наданих йому Кримінальним процесуальним кодексом України повноважень, упродовж періоду з квітня по липень 2014 року, запевняв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що у разі надання йому грошових коштів у сумі 5000 гривень судом не буде призначено відносно них покарання у вигляді позбавлення волі, а обіцяв застосування судом вимог статті 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 15.07.2014 близько 09 години 40 хвилин, перебуваючи на незабудованій території огородженій бетонним парканом, розташованій поблизу будівлі лінійного відділення на станції Черкаси ЛВ на станції імені Т.Г. Шевченка УМВС України на Одеській залізниці, в якій знаходиться його службовий кабінет, по вул. Маршала Красовського, 5-а, м. Черкаси, бажаючи заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 , явно виходячи за межі наданих йому прав і повноважень, достовірно знаючи, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо нього за ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до суду 27.06.2014, передавши заздалегідь заготовлений пакет жовтого кольору, наказав ОСОБА_6 покласти до нього грошові кошти в сумі 2000 гривень, та у подальшому помістити даний пакет у розібраний телевізор, що знаходився на указаній території, що останній на вимогу ОСОБА_3 зробив. У подальшому ОСОБА_3 вказаними грошовими коштами заволодів.

Продовжуючи свої злочинні дій, бажаючи заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 , 29.07.2014 близько 08 години 40 хвилин, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , явно виходячи за межі наданих йому прав і повноважень, достовірно знаючи, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до суду 27.06.2014, ОСОБА_3 передав йому пакет чорного кольору, у подальшому перебуваючи у дворі магазину «Українські ковбаси» по вул. Гоголя, 291 А у м. Черкаси, наказав ОСОБА_7 покласти до переданого раніше пакету грошові кошти в сумі 3000 гривень, та у подальшому помістити даний пакет у простір, який утворився між туалетом, розташованим у вказаному дворі, та парканом, що останній на вимогу ОСОБА_3 зробив.

Близько 09 години 10 хвилин ОСОБА_3 повернувся до двору магазину «Українські ковбаси» по вул. Гоголя, 291 А, м. Черкаси та у просторі, який утворився між туалетом, розташованим у вказаному дворі, та парканом забрав залишені ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 гривень, які поклав до своєї шкіряної сумки чорного кольору.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та пояснив, що скоїв злочин заради грошей, через скрутне матеріальне становище, бо мати тяжко хвора та потребує багато коштів на лікування. Всі обставини, які викладені в обвинувальному акті він визнає повністю та підтверджує свої покази, які давав під час досудового розслідування, більше додати йому нічого. Просив суд вирішити питання про можливість його звільнення від покарання, так як вважає, що є всі підстави визнати його особою, що перестала бути суспільно небезпечною.

Враховуючи те, що суд, роз`яснивши учасникам провадження вимоги ст.349 КПК України, а саме те, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ті обставини, які підтверджують вину підсудного та ніким не оспорюються в апеляційному порядку, з`ясувавши їх думку та встановивши, що вони правильно розуміють ці наслідки та добровільно вважають недоцільним досліджувати такі обставини та докази, переконавшись у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а тому в розумінні положень вказаної статті, суд вважає можливим не досліджувати визнані ними докази по справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч.1 ст. 365 КК України - перевищенні влади, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень.

ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК скоїв злочини , які не є тяжкими.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд вважає те, що він щиро кається в скоєному та сприяв розслідуванню справи, скоїв злочини в силу тяжкого матеріального стану, викликаними тяжкою хворобою своєї матері.

Обтяжуючих обставин покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Відповідно до абз.5 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» , особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений після скоєного ним злочину добровільно звільнився з органів внутрішніх справ, працевлаштувався, до виконання своїх обов`язків за новим місцем роботи відноситься з відповідальністю та зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, за місцем проживання також характеризується позитивно, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 та їх малолітнім сином 2013 року народження, тому на думку суду ці всі обставини позбавляють його можливості вчинити новий злочин з використанням своєї колишньої посади, а тому у зв`язку з цим він перестав бути суспільно небезпечною особою внаслідок зміни обстановки.

Відповідно до вимог ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої чи середньої тяжкості може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки особа перестала бути суспільно небезпечною.

Суд вважає, що на момент розгляду справи в суді підсудного вже не можна вважати суспільно небезпечним та що вірогідність вчинення ним нового злочину є вкрай низькою. До такого переконання суд прийшов на підставі врахування бездоганної поведінки, як на роботі так і в побуті, сумлінного ставлення обвинуваченого до праці, що підтверджується доказами, які характеризують підсудного, тому за таких обставин останнього можна звільнити від покарання, не визначаючи йому конкретний вид і розмір покарання, але визнати його винуватим у відповідності до вимог ч.4 ст.74 КК України.

Строк дії запобіжних заходів ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту та відсторонення від посади, які були обрані йому під час досудового розслідування, збігли, питання про їх продовження не ставилося, тому слід вважати їх відсутніми.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Доля речових доказів по справі повинна бути вирішена на підставі ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів у сумі 369,60 гривень підлягають до стягнення з обвинуваченого.

На підставі та керуючись ст.48, 74 КК України, ст.ст. 286, 370-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст.190 та ч. 1 ст. 365 КК України, звільнивши від покарання у зв`язку з визнанням його суспільно небезпечною особою внаслідок зміни обстановки.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення експертиз на загальну суму 369,60 гривень в бюджет держави.

Речові докази: гроші в сумі 3000 гривень, які зберігаються в Черкаському відділенні «Укрсоцбанку» передати власнику за належністю.

Копію вироку вручити учасникам процесу.

На вирок можу бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1