УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2007 року Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого Крижанівського
В.В.

суддів Єрещенка
A.M.,

Шеніна П.О.

з участю
прокурора Руденка В.І.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями державного
обвинувача та адвоката ОСОБА_2 на вирок Андрушівського районного суду від 16
квітня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, житель АДРЕСА_1, згідно
вимог ст. 89 КК України несудимий, -був засуджений за ст. 289 ч.2 КК України із
застосуванням ст. 69 КК на 2 роки позбавлення волі; -за ст. 128 КК України - на
1 рік 6 міс. обмеження волі.

На підставі ч.1
ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначено ОСОБА_1 2 роки позбавлення волі.

Міра запобіжного
заходу засудженому залишена тримання під вартою, строк відбування покарання
обчислений із 30.06.2006 р.
В цей строк зараховано перебування під вартою з 21.05. по 31.05.2006 року.

Мотоцикл
"Дніпро МТ-12" № 33-31 ЖИЛ вирішено повернути ОСОБА_3, а автомобіль
ІЖ-2125 № НОМЕР_1- ОСОБА_4

Справа № 11-466 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Андрушкевич С.З.

Доповідач
Шенін П.О.

2

За вироком суду,
10.05.2006 року близько 24 год.
в с.Гальчин Андрушівського р-ну, ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, зайшов за попередньою змовою з особою, щодо якої
кримінальна справа закрита, в подвір'я АДРЕСА_2. Там незаконно таємно заволодів
мотоциклом "Дніпро-МТ-12" № 33-31 ЖИЛ вартістю 468 грн., що належав
гр-ну ОСОБА_3,

2 червня 2006
року близько 23 год. в цьому ж
селі ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, поблизу АДРЕСА_3, на
грунті особистих неприязнених стосунків побив руками ОСОБА_5 і заподіяв йому
середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9
ребра з правого боку по задньо-пахвинній лінії, також крововиливів та саден на
обличчі і тілі.

В апеляціях
просять:

адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого про - зміну
вироку, пом'якшення останньому покарання і застосування за сукупністю злочинів
ст. 75 КК України. Мотивує це даними про особу ОСОБА_1, які недостатньо
врахував суд (каяття у злочинах, наявність двох неповнолітніх дітей і
необхідність утримувати сім'ю, прохання потерпілого ОСОБА_5 про обрання
несуворого покарання, незначну вартість мотицикла ОСОБА_3);

-державний обвинувач - про скасування вироку і
постановления нового в зв'язку з неправильною перекваліфікацією судом дій
ОСОБА_1 із ст. 122 ч.1 на ст. 128 КК України і, відповідно, обрання йому
занадто м'якого покарання. Апелянт також вказує, що суд незаконно не застосував
до засудженого конфіскацію майна за ст. 289 ч.2 КК України.

Апелянт просить
засудити ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч.2
ст. 289 КК України - на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На
підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточне покарання визначити 6 років
позбавлення волі з конфіскацією майна.

До початку
апеляційного розгляду справи державний обвинувач власну апеляцію відкликав.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляції адвоката
ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_1, який останню апеляцію підтримав, перевіривши
справу, не знайшла підстав для задоволення апеляції з наступних міркувань.

В зв'язку з
відкликання державним обвинувачем власної апеляції інших апеляцій з приводу
правильності кваліфікації дій засудженого ОСОБА_1 або доведеності його вини у
вчинених злочинах - не подано.

Що стосується апеляції адвоката
ОСОБА_2 про обрання ОСОБА_1 ніби-то надто суворого покарання і необхідність
його суттєво пом'якшення, застосування ст. 75 КК України, то колегія суддів з
цими доводами не погоджується.

3

За матеріалами
справи, засуджений вчинив два епізоди злочинів у стані алкогольного сп'яніння,
один з них є тяжким. Раніше він був притягнутий до кримінальної
відповідальності і засуджувався за корисливий злочин, однак правильних
висновків не зробив. Характеризується він, як зазначив суд у вироку,
посередньо. В його характеристиці (а.с.47) є вказівки про негативну поведінку
за місцем мешкання і те, що він не працює, веде нездоровий спосіб життя.

Колегія суддів,
вважає, що суд 1ої інстанції достатньо врахував ті обставини, на які
посилається адвокат ОСОБА_2 в апеляції, застосувавши до ОСОБА_1 ст. 69 КК
України і обравши йому значно менше покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.
289 КК.

Тому підстав для
застосування до останнього ще і ст. 75 КК України колегія суддів не знаходить.

В 1997 році, як
зазначено вище, до ОСОБА_1 суд вже застосував умовне покарання, однак він
правильних висновків не зробив. Тому для зміни вироку щодо засудженого підстав
немає.

Колегія суддів
приймає відмову державного обвинувача від апеляції і закриває в цій частині
апеляційне провадження.

В порядку ст.
365 КПК України колегія суддів доповнює мотивувальну частину вироку (фабулу
обвинувачення) після слова "йому" словами "з
необережності".

Керуючись ст.ст.
364, 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного
суду від 16 квітня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 - без зміни.

Прийняти відмову
державного обвинувача від апеляції і закрити в цій частині провадження по
справі.

В порядку ст.
365 КПК України колегія суддів доповнює мотивувальну частину вироку (фабулу
обвинувачення) після слова "йому" словами "з
необережності".

Врешті зазначений вирок суду щодо
ОСОБА_1 залишити без зміни.