Справа № 11-160, 2008 року
Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ст. 121 ч1
КК України Доповідач Майданюк К.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2008 року Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Шершуна В.В.

суддів Майданюк К.І., Бойко Л.В.

з
участю прокурора Бантюка І.М.

захисника
ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_1 та в його
інтересах захисника ОСОБА_2 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24
грудня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого в
силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 5 років
позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому залишено попередній -
тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 постановлено рахувати з 16 жовтня
2007 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 81 КПК
України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в
сумі 2000 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 706
грн. 15 коп. та за проведення експертизи холодної зброї в сумі 117 грн. 68 коп., а всього 823 грн. 83
коп.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 4 серпня 2007 року
близько 22 години перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на подвір'ї
власного будинку, АДРЕСА_1, умисно наніс удар кухонним ножем в ліву половину
грудей неповнолітньому ОСОБА_3, який намагався припинити бійку між підсудним та
його сином, чим заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого
поранення лівої половини грудної клітки, яке ускладнилось лівобічним
гемопневмотораксом і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечне
для життя в момент заподіяння.

Як вбачається з поданих
апеляцій засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, вони просять змінити вирок
суду першої інстанції, перекваліфікувавши
дії ОСОБА_1 зі ст.121 ч.1 на ст.128 КК України, та пом'якшити призначене
йому покарання. Апелянти зазначають, що у засудженого не було умислу на
заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. Крім того, засуджений ОСОБА_1
просить врахувати його позитивну характеристику, стан здоров'я, а також те, що
його дружина інвалід 2 групи.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого, його захисника та потерпілого, на підтримку апеляцій, міркування
прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляцій, колегія суддів знаходить, що апеляції задоволенню не
підлягають.

Висновок суду про доведеність вини
засудженого у вчиненні злочинних дій при викладених у вироку обставинах
ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах і відповідає фактичним
обставинам справи.

Засуджений ОСОБА_1., не заперечуючи
самого факту заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, пояснив, що заподіяв їх
ненавмисно під час бійки із своїм сином.

Проте винність його в повному
об'ємі обвинувачення, підтверджується
сукупністю досліджених доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що
4 серпня 2007 року він прийшов до ОСОБА_4, де святкували день народження
останнього. Під час святкування виник конфлікт, а потім бійка між засудженим та
його сином.

Коли він вийшов на подвір'я то
побачив, що вони обидва лежали на землі. Намагаючись підняти ОСОБА_5, він
нагнувся, але в цей час засуджений сказавши: „Не лізь в нашу сім'ю”, наніс йому
удар в груди.

При цьому потерпілий вказав, що
ОСОБА_5 не душив засудженого, як стверджує останній.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого
поранення лівої половини грудної клітки, наявність колото-різаної рани грудної
клітки зліва, які ускладнились лівобічним гемопневмотораксом.

Дані ушкодження могли утворитись
від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа і відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх
заподіяння.

Обставини отримання потерпілим
тілесних ушкоджень підтвердили також свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Посилання засудженого на ту
обставину, що він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому з необережності, на
увагу не заслуговують, поскільки фактичні обставини справи свідчать, що дії
його були умисними, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні
доказами.

Аналізуючи докази в їх сукупності,
суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини
засудженого в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, правильно кваліфікував його
дії за ч.1 ст.121 КК України.

Призначене покарання відповідає
вимогам ст.65 КК України і підстав для його пом'якшення колегія суддів не
вбачає.

При цьому судом в повній мірі
враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, обставини, що
обтяжують та пом'якшують покарання. З врахуванням всіх обставин суд призначив
покарання в мінімальному розмірі санкції ч.1 ст.121 КК України і воно є
справедливим.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів
судової палати

У х в а л и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 24 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна:

Суддя
апеляційного суду Хмельницької області К.І.Майданюк