У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В.

за участю прокурора

Брянцева В.Л.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві, 19 квітня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 16 січня 2007 року.

Вироком Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 24 листопада 2006 року

1. ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м. Сімферополя,

раніше судимого 9 березня

2006 року Київським районним судом

м. Сімферополя АРК за ст. 296 ч. 3

КК України на 2 роки позбавлення волі

із застосуванням ст. 75 КК України

з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

засуджено:

- за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі;

– за
ст. 198 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 за сукупністю злочинів визначено
покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_1 за сукупністю вироків остаточно
визначено покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

2. ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

уродженця м. Сімферополя,

раніше не судимого,

засуджено
за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки 3
місяці позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, з
іспитовим строком 2 роки.

Вироком Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 16 січня 2007 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в частині призначеного покарання скасовано.

ОСОБА_1 призначено покарання:

- за
ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за
ст. 198 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за
сукупністю вироків ОСОБА_1 остаточно визначено покарання 4 (чотири) роки 2
місяці позбавлення волі.

ОСОБА_2 призначено покарання за ст. 186
ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 2 (два) роки 3 місяці
позбавлення волі.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 засуджені за грабежі,
а ОСОБА_1, крім того, ще й за придбання майна, одержаного злочинним шляхом.

Злочини вчинено за таких обставин.

12 серпня 2006 року, приблизно о 1
годині, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_2им, який також перебував у стані алкогольного
сп'яніння, поблизу АДРЕСА_1, нанісши удар ногою по голові ОСОБА_3, тобто з
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілої,
відкрито викрали її сумку з майном на суму 770 грн.

Цього ж дня, приблизно о 3 годині,
ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля АДРЕСА_2 з
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я
потерпілого, нанісши удар рукою по руці ОСОБА_4 повторно, відкрито викрав
телефон «Нокіа-3310» з чіп-картою на суму 170 грн.

ОСОБА_1, знаючи, що ОСОБА_2, заволодів
телефоном «Нокіа-3310» злочинним шляхом, приблизно о 3 год. 45 хв. цього ж дня,
біля АДРЕСА_2і придбав у ОСОБА_2а зазначений телефон, завідомо знаючи, що той
одержаний злочинним шляхом.

У касаційних скаргах засуджені ОСОБА_1
і ОСОБА_2 не заперечуючи кваліфікацію вчинених ними злочинів, просять вирок
апеляційного суду змінити, призначивши їм покарання без ізоляції від
суспільства, із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України. Посилаються на те, що
апеляційним судом не враховані всі обставини, які пом'якшують покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора про
залишення без зміни вироку апеляційного суду щодо засуджених ОСОБА_1а та
ОСОБА_2а, перевіривши матеріали справи та доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1а та ОСОБА_2а у
вчинених злочинах, за викладених у вироку обставин, доведена об'єктивними
доказами, які зібрані у передбаченому законом порядку і належним чином оцінені
судом.

Самі засуджені не заперечують
доведеності їх вини та кваліфікації злочинів.

Що ж до доводів у скаргах засуджених
ОСОБА_1а та ОСОБА_2а про суворість призначеного їм покарання апеляційним судом,
то вони є безпідставними.

Як убачається з вироку, суд, у
відповідності до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання врахував
ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, один з яких є тяжким, дані про особу
винних та обставини, які пом'якшують та обтяжують покарання.

Підстав для зміни вироку та пом'якшення
покарання засудженим ОСОБА_1у і ОСОБА_2у колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 16 січня 2007 року щодо них - без зміни.

Судді:

Редька А.І. Лавренюк
М.Ю. Заголдний В.В.