Справа №1-103/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня
2007 року Галицький районний суд
Івано-Франківської області

в
складі: головуючого-судді: ВИЛКИ С.
С.

секретаря КОРЧУК З.Д.

з участю
прокурора ГОЛОВАШКІНА В.А

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Галичі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Деліїв

Галицького району ,
Івано-Франківської області ,
українця , громадянина України , з
неповною середньою освітою , одруженого
, тимчасово не працюючого , згідно ст. 89 КК України в минулому не
судимого за ч.2 ст. 122 КК України , -

встановив:

ОСОБА_1
вчинив спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження , тобто умисне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло
за собою наслідків , передбачених у
статті 121 цього Кодексу , але таке
, що спричинило тривалий розлад здоров'я
вчинене з метою примусу потерпілого до певних дій . Злочин скоєно при слідуючих
обставинах .

01.04.2007
року біля 02 години ОСОБА_1 перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння і знаходячись в будинку своєї тітки
ОСОБА_2, що в селі Деліїв Галицького
району став вимагати від неї грошей на придбання спиртного . Після її відмови
це зробити , ОСОБА_1 наніс їй кілька ударів кулаками в ділянку
голови і наказав їй приготувати йому їсти . Боячись підсуднього ОСОБА_1, ОСОБА_3 намагалась втекти з дому . Однак
ОСОБА_1 зупинивши її повалив на землю ,
де наніс їй ногами кілька ударів по тілу та голові. На її прохання
припинити її бити , підсудний взявши
сокиру наніс нею їй удар по лівій руці. Внаслідок цього потерпілій спричинено
середньої тяжкості тілесні ушкодження,
які не є небезпечними для життя,
але такі що спричинили тривалий розлад здоров'я вчинене з метою примусу
до певних дій .

Підсудний
ОСОБА_1 свою вину визнав повністю , у вчиненому чистосердечно розкаявся і пояснив , що в той день він разом із своїми друзями
вживав спиртні напитки , від яких спянів . Вночі зайшовши до
потерпілої додому став вимагати в неї грошей на горілку . Коли вона відмовилась
їх йому дати , він її побив . Тепер
розуміє що скоїв злочин . В майбутньому ніколи такого не зробить . Просив
суворо його не карати .

Крім
повного визнання своєї вини самим підсудним ,
його винність повністю доведена показаннями потерпілого , свідків ,
протоколами слідчих дій та іншими матеріалами справи.

Потерпіла
ОСОБА_2показала , що в той вечір вона
знаходилась у себе вдома . Вночі до неї додому прийшов підсудний і став
вимагати в неї грошей на горілку . Після її відмови дати йому гроші, підсудний її побив . Також тоді він наніс їй
удар сокирою по руці. На даний час притензій до підсуднього вона не має .
Просила його суворо не карати , не
позбавляти його волі.

Свідок
ОСОБА_4 пояснив , 01.04.2007 року біля
14 годин він зайшов в будинок до потерпілої і побачив , що вона була побита , на обличчі в неї було видно сліди побоїв. На
його запитання вона розповіла, що вночі
її побив підсудний .

Показання
свідка ОСОБА_3 детально досліджено і перевірено в судовому засіданні.

Про те , що 01.04.2007 року біля 02 години ночі
ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння і знаходячись в житловому будинку жительки с. Деліїв Галицького
району Івано-Франківської області ОСОБА_2під час сварки із нею побив її, внаслідок чого заподіяв їй середньої тяжкості
тілесні ушкодження свідчать заява ,
протокол прийняття усної заяви ,
протокол огляду місця події ,
протокол добровільної видачі, акт
судово-медичного дослідження . (а.с. 8-10, 15, 18-19, 23, 37).

Постановами
слідчого відмовлено в порушенні кримінальної справи проти ОСОБА_1

Оцінюючи
всі здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд
вважає , що вина підсуднього
ОСОБА_1 у скоєнні умисного середньої
тяжкості тілесного ушкодження ,
вчиненого з метою примусу до певних дій доведена повністю , його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 122 КК України.

При
обранні покарання підсудному , суд
враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину , його особу .

До
пом'якшуючих вину підсудного обставин справи суд відносить те , що він повністю визнав свою вину і у
вчиненому чистосердечно розкаявся, що потерпіла просить його суворо не карати .

При таких обставинах суд приходить
до висновку , що виправлення
підсуднього можливе без відбування призначеного йому покарання.

Цивільний позов
підлягає до задоволення в повному об'ємі.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України,
суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.2 ст. 122 КК України та покарати
позбавленням волі на строк 3 (три) роки..

Згідно ст. .75 КК України ОСОБА_1 від відбування даного покарання звільнити з
випробуванням з іспитовим строком два роки .

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1 змінити на підписку
про невиїзд і звільнити його з під варти в залі суду.

Цивільний позов
задоволити повністю , стягнути з
ОСОБА_1 на користь Галицької ЦРЛ 1218.02
грн .

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного
суду Івано-Франківської області
протягом 15 діб з часу проголошення через Галицький районний суд .