У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні 20 січня 2015 року у м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Лісогірка

Кодимівського району Одеської області, мешканця

АДРЕСА_1,

в порядку ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він 12 січня 2013 року о 20 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та маючи умисел на заволодіння чужим майном, зайшов на незнайоме йому господарство ОСОБА_5 у с. Кіровка Калинівського району під приводом продажу мішка пшениці. Коли двері відчинив чоловік похилого віку - ОСОБА_5, 1933 року народження, ОСОБА_4, застосувавши фізичне насильство відштовхнув останнього в сторону, заподіявши йому при цьому фізичний біль, та проник у будинок, не реагуючи на вимогу господаря покинути приміщення, зайшов на кухню, де на очах у потерпілого випив 0,25 г горілки, яку приніс із собою. Після цього, оцінивши ситуацію і розуміючи, що ОСОБА_5 проживає одиноко, ОСОБА_4 вчинив напад на потерпілого, застосовуючи насильство, небезпечне для його життя та здоров'я, завдав йому удари кулаками по його голові, обличчю, тулубу, спричинивши середньої тяжкості тілесні ушкодження, та незаконно заволодів його грошима у сумі 230 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 посилається на неповноту судового слідства, істотні порушення кримінального процесуального закону, неправильну кваліфікацію його дій, що потягло призначення занадто суворого покарання. Указує, що потерпілий не був присутній у судовому засіданні. Стверджує, що в будинок не проникав, оскільки потерпілий впустив його. Заперечує своє перебування під час вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння. Просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку судових рішень у касаційному порядку у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчинені зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності зібраних під час досудового розслідування та ретельно досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Так, його винуватість підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5, наданими під час досудового розслідування, показаннями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, даними протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого та потерпілого, висновком судово-медичної експертизи, протоколом медичного огляду щодо перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_8 - доньки потерпілого ОСОБА_5, на час розгляду провадження у суді він лікувався в онкодиспансері, за станом здоров'я не міг говорити, а тому не міг бути присутнім у суді, що підтверджується довідкою Вінницького обласного клінічного онкодиспансера від 26.06.2014 року.

Твердження у скарзі засудженого про те, що він у будинок не проникав, прийшов до потерпілого з метою продажу мішка пшениці, розпивав з ним спиртні напої, а умисел на заволодіння майном виник пізніше, перевірялись судом і не знайшли свого підтвердження.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК України кваліфіковано правильно.

Даних на підтвердження того, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, або істотно порушено кримінальний процесуальний закон, що тягне безумовне скасування судових рішень, у касаційній скарзі не наведено.

Покарання ОСОБА_4 призначено відповідно до вимог закону, з врахуванням викладених у скарзі обставин, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Доводи, наведені захисником засудженого в апеляційній скарзі, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 вересня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3