Справа № 1-34/11
інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 11/783/404/13
Доповідач: Урдюк Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2013 року року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого - Урдюк Т.М.;

суддів - Валько Н.М.,
Партики І.В.;

з участю прокурора - Сворень І.Я.;

захисників - ОСОБА_1,

ОСОБА_2,
ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Львові кримінальну
справу за апеляціями заступника
Миколаївського міжрайонного прокурора
Львівської області Пшенички А.М.,
адвокатів ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та
засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7,на вирок
Миколаївського районного суду
Львівської області від 03.09.2012 року,

в с т а н о в и л а:

Ц и м в и р о к о м: ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Розвадів,
Миколаївського району, Львівської
області, громадянина України, українця,
одруженого, з вищою освітою, не
працюючого, має на утриманні
неповнолітню дитину, раніше не
судимого,-

визнано винним за ст.146 ч.2 КК України та
обрано йому покарання 4(чотири) роки
позбавлення волі

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8
звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши
йому іспитовий строк, тривалістю 2 (два)
роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язано
ОСОБА_8 повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи або
навчання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід підсудному до вступу
вироку в законну силу залишено -
підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_9 963грн. 59коп (дев'ятсот шістдесят
три грн. 59коп.) матеріальної шкоди та 2000
грн. (дві тисячі грн.) моральної шкоди, в
решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4
про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_8
відмовлено.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
с.Криниця, Миколаївського району,
Львівської області, громадянина
України, українця, неодруженого, з
середньою-спеціальною освітою,
працюючого Стрийське відділення
будівельно монтажних робіт,
електрозварювальнико, раніше не
судимого,-

визнано винним за ст.121ч.2 КК України та
обрано йому покарання 8(вісім) років
позбавлення волі.

Запобіжний захід підсудному до вступу
вироку в законну силу залишено -
підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання вирішено
рахувати з моменту вступу вироку в
законну силу.

Зараховано в строк відбуття покарання
період під час якого ОСОБА_6
утримувався під вартою, а саме з
16.07.2010року по 13.10.2010рік

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 50 000 грн.(п'ятдесят тисяч грн.)
моральної шкоди, в решті позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди з ОСОБА_6 відмовити

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця
с.Криниця, Миколаївського району,
Львівської області, громадянина
України, українця, неодруженого, з
середньою-спеціальною освітою,
працюючого Стрийське відділення
бурових робіт, помічник бурильника,
раніше не судимого,-

визнано винним за ст.121 ч.2 КК України та
обрано йому покарання 8(вісім) років
позбавлення волі

Запобіжний захід підсудному до вступу
вироку в законну силу залишено -
підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання вирішено
рахувати з моменту вступу вироку в
законну силу.

Зараховано в строк відбуття покарання
період під час якого ОСОБА_7
утримувався під вартою, а саме з
16.07.2010року по 26.10.2010рік

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_4 50 000 грн.(п'ятдесят тисяч грн.)
моральної шкоди, в решті позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди з ОСОБА_7 відмовлено.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
с.Криниця, Миколаївського району,
Львівської області, громадянина
України, українця, неодруженого, з
неповною середньою освітою, студента
1-го курсу Миденицького
професійно-технічного училища, раніше
не судимого,-

визнано винним за ст.121ч.2 КК України та
обрано йому покарання 8(вісім) років
позбавлення волі

Запобіжний захід підсудному до вступу
вироку в законну силу залишено -
підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання рахувати з
моменту вступу вироку в законну силу.

Зараховано в строк відбуття покарання
період під час якого ОСОБА_5
утримувався під вартою, а саме з
21.07.2010року по 29.07.2010рік

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 50 000 грн.(п'ятдесят тисяч грн.)
моральної шкоди, в решті позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_9
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди з ОСОБА_5 відмовлено.

Речові докази по справі, а саме
ДВД-диски із аудіо-та відеозаписом
розмови з ОСОБА_5(а.с.109 т.3) - вирішено
зберігати при матеріалах справи; лівий
чоловічий туфель, три ватні тампони,
ковпачок від голки медичного шприца,
недопалок сигарети «Мальборо», одяг
ОСОБА_10 (куртка, штани, футболка, труси,
пара шкарпеток, правий туфель)(а.с.67т.4) -
вирішено знищити.

Згідно вироку суду, 14.07.2010 року, з 22.00год
до 24.00год., на території ВАТ
«Миколаївська рибо-меліоративна
станція» в селі Більче, Миколаївського
району, Львівської області,
неповнолітній ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
руками та ногами нанесли удари
потерпілому ОСОБА_10, які спричинили
розтрощення печінки та селезінки з
крововиливом у черевну порожнину
(1500мл), переломів 5,6,7,8,9,10,11,12 ребер
справа ( з них 9,10,11,12 - подвійні переломи)
по середньопідпаховій, лопаточній і
біляхребтовій лініях: переломів
7,8,9,10,11.12 ребер зліва ( з них 8,9,10 -
подвійні переломи) по середньо- і
задньопідпаховій, лопаточній і
біляхребтовій лініях, які відносяться
до тяжкого тілесного ушкодження за
ознакою небезпеки для життя в момент
заподіяння, що в даному випадку
призвели до смерті, а також перелому
грудини на рівні 2-го міжребер'я,
крововиливів в легеневу тканину нижніх
долей обох легень (забою легень), які
відносяться до тілесних ушкоджень
середньої тяжкості за ознакою
тривалого розладу здоров'я;
крововиливів в білкову оболонку обох
очей, в слизову оболонку верхньої губи,
в м'які покрови голови зі сторони їх
внутрішньої поверхні в лобній і
тім'яній ділянках, забійних ран на
нижніх повіках і в ділянці підборіддя
зліва, садна в лобній ділянці зліва,
множинних синців на обличчі, тулубі і
кінцівках, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

14.07.2010 року, о 24 годині 00 хвилин, ОСОБА_8,
перебуваючи в с.Більче Миколаївського
району Львівської області, на
території ВАТ «Миколаївська
рибомеліоративна станція» привів
ОСОБА_9 до сторожового будинку, де
заставив його роздягнутися та
неодноразово стрибати в озеро, не
дозволяючи йому одягатися та маючи
умисел на незаконне позбавлення волі,
заставив останнього зайти в приміщення
сторожової будки, після чого закрив
вхідні двері ззовні на навісний замок,
позбавивши можливості ОСОБА_9 протягом
однієї години покинути приміщення в
якому він не бажав перебувати та яке не
міг самостійно покинути, при цьому
зазнавав фізичного болю та страждань,
оскільки був роздягнутий і йому було
холодно.

Прокурором подано апеляцію, в якій
просить скасувати вирок суду першої
інстанції, а справу направити на новий
судовий розгляд в іншому складі суду.

Вважає даний вирок незаконним та
винесеним з порушенням положень ст. 367
КПК України (1960 р.), оскільки висновки
суду, викладені у вироку, не
відповідають фактичним обставинам
справи, судом допущено істотні
порушення кримінально-процесуального
закону та неправильно застосовано
кримінальний закон.

Апелянтом не оспорюються висновки
суду, щодо доведеності вини підсудних
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК
України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 146 КК
України. Разом з тим прокурор вважає,
що судом першої інстанції
безпідставно виправдано ОСОБА_8 за ч. 2
ст. 121 КК України.

Судом не враховано наявний мотив
ОСОБА_8 на заподіяння тілесних
ушкоджень ОСОБА_10.а саме те, що
підсудній є сином директора ВАТ
«Миколаївська рибо-меліоративна
станція» і удаваний привід вилову риби
на території товариства ОСОБА_10
розцінював як посягання на свою
особисту власність.

Судом не взято до уваги покази
потерпілого ОСОБА_9, який зазначав, що
14.07.2010 року всі четверо підсудних, у
тому числі і ОСОБА_8 наносили тілесні
ушкодження померлому.

При постановлені вироку, судом не
дотримано вимоги ч. 5 ст. 335 КПК України.

При обранні покарання ОСОБА_5, судом не
дотримано вимоги ст. 102 ч. 3 п. 3 КК
України.

Адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5
подано апеляцію, в якій просить вироку
суду першої інстанції скасувати, а
справу направити на досудове
розслідування.

Апелянт вважає, що досудове та судове
слідство проведено однобічно,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.
Інкримінованих за ч. 2 ст. 121 КК України
дій ОСОБА_5 не вчиняв.

Тілесні ушкодження, в результаті яких
помер ОСОБА_10, наносили інші особи.

У ОСОБА_5 не було жодного мотиву
заподіяти потерпілому тілесні
ушкодження.

Судом першої інстанції не надано
належної оцінки доказам у справі,
зокрема показам усім присутнім у день
події 14.07.2010 року на ставі.

При обранні покарання ОСОБА_5, судом не
враховано, що в період інкримінованих
дій, останній був неповнолітнім,
вперше притягується до кримінальної
відповідальності, хворіє.

Адвокатом ОСОБА_2 в інтересах
засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подано
апеляцію, в якій просить вирок суду
першої інстанції скасувати, а справу
скерувати для проведення додаткового
розслідування.

Вважає, що вирок є незаконним та
необґрунтованим. Досудове та судове
слідство було проведено однобічно та
неповно, висновки суду, викладені у
вироку, не відповідають фактичним
обставинам справи. Вирок
постановлений на суперечливих
доказах, які не були спростовані у
судовому засіданні.

В судовому засіданні суд не встановив,
від яких саме ударів наступила смерть
потерпілого ОСОБА_10 і хто саме їх
наніс.

У судовому засіданні не було
встановлено коли саме прибули на місце
події ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_6
Досудовим слідством не представлено
роздруківки телефонних дзвінків
мобільних телефонів, як підсудних, так
і свідків. Досудове слідство не вжило
заходів, щодо встановлення ще однієї
особи, яка на думку апелянта була
присутня під час вчинення
інкримінованих дій.

Засуджені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у поданих
апеляціях просять скасувати вирок
суду першої інстанції та винести
рішення про виправдання їх за ч. 2 ст.121
КК України. Зазначають, що
інкримінованих дій не вчиняли, не
наносили тілесних ушкоджень ОСОБА_10, в
результаті яких наступила смерть
останнього. Вважають, що вирок
винесений з істотним порушенням
кримінально-процесуального закону та
є таким, що не відповідає фактичним
обставинам справи. Тілесні ушкодження,
від яких наступила смерть ОСОБА_10,
нанесли інші підсудні у справі. Саме
після ударів ОСОБА_8, потерпілий
ОСОБА_10. впав на землю і більше не
піднімався.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
просить подану свою апеляцію
задоволити, а інші апеляції відхилити,
засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
підтримали свої подані апеляції, а в
задоволенні апеляції прокурора
просять відмовити, потерпілу ОСОБА_4,
яка просить винести законне рішення і
настоює на відшкодуванні завданої їй
моральної та матеріальної шкоди,
обговоривши доводи апеляції та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів визнала, що подані апеляції
підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 334 КПК України
1960 року, мотивувальна частина
обвинувального вироку повинна містити
формулювання обвинувачення, визнаного
судом доведеним, з зазначенням місця,
часу, способу вчинення та наслідків
злочину, форми вини і мотивів злочину. У
вироку наводяться обставини, які
визначають ступінь тяжкості вчиненого
злочину, та докази, на яких грунтується
висновок суду щодо кожного підсудного,
з зазначенням мотивів, з яких суд
відкидає інші докази; обставини, що
пом'якшують або обтяжують покарання;
мотиви зміни обвинувачення; у разі
визнання частини обвинувачення
необгрунтованою - підстави для цього.

Мотивувальна частина виправдувального
вироку повинна містити формулювання
обвинувачення, яке пред'явлене
підсудному і визнане судом
недоведеним, а також підстави для
виправдання підсудного з зазначенням
мотивів, з яких суд відкидає докази
обвинувачення.

Не допускається включення у вирок
формулювань, які ставлять під сумнів
невинність виправданого.

У мотивувальній частині вироку
викладаються підстави для задоволення
або відхилення цивільного позову, а
також підстави для відшкодування
матеріальних збитків.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції не були дотриманні
вищезазначені вимоги закону.

Допитані як в суді першої інстанції так
і в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 не заперечили, що
14.07.2010 року близько 24 год. знаходились
на території «ВАТ» «Миколаївська
рибо-меліоративна станція» у с.Більче,
Миколаївського району, Львівської
області, де перебували і потерпілі
ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Підсудні також не заперечили, що між
сторонами виник конфлікт, який переріс
у бійку.

Разом з тим, кожен із підсудних -
ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
категорично заперечили, що наносили
потерпілому ОСОБА_10 тілесні
ушкодження, зокрема такі, які потягли
смерть останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, свої
покази підсудні як на досудовому
слідстві, так і в суді першої інстанції
міняли. Вони суттєво відрізняються
один від одних, як щодо ким наносились
тілесні ушкодження потерпілому
ОСОБА_10, так чим та у який спосіб і
скільки разів.

Згідно висновку експерта №71/10 від
15.08.2010 року вбачається, що у ОСОБА_10
виявлені ушкодження: розтрощення
печінки і селезінки з крововиливом в
черевну порожнину (1500мл); перелом
грудини на рівні 2-го міжребер'я,
переломи 5,6,7,8,9,10,11,12 ребер справа ( з
них: 9,10,11,12- подвійні переломи) по
середньопідпаховій, лопаточній і
біляхребтовій лініях; переломи
7,8,9,10,11,12 ребер зліва (з них 8,9,10- подвійні
переломи) по середньо- і
задньопідпахових, лопаточній і
біляхребтовій лініях; крововиливи в
легеневу тнанину нижніх долей обох
легень ( забій легень), в білкову
оболонку обох очей, в слизову оболонку
верхньої губи, в м'які покрови голови зі
сторони їх внутрішньої поверхні в
лобній і тім'яних ділянках; забійні
рани на нижніх повіках і в ділянці
підборіддя зліва; садна в лобній
ділянці зліва; множинні синці на
обличчі, тулубі і кінцівках ( дивись
схему). Вказані пошкодження виникли
незадовго до смерті від дії тупих
предметів, можливо, від численних
ударів кулаками і ногами у взутті.
Розтрощення печінки і селезінки,
множинні двохсторонні переломи 14
ребер, (з них 7 подвійних) відносяться до
тяжкого тілесного ушкодження по ознаці
небезпеки для життя в момент
спричинення, що в даному випадку
привели до смерті. Перелом грудини і
забій легень відносяться до тілесного
ушкодження середньої тяжкості по
ознаці тривалого розладу здоров'я.
Крововиливи в білкову оболонку очей, в
слизову оболонку верхньої губи, в
м'які покрови голови в живої людини,
як правило, відносяться до легкого
тілесного ушкодження. 2. Після
отримання тілесних ушкоджень,
потерпілий міг здійснювати осмислені
дії, пересуватись та нетривалий час,
який вимірюється хвилинами або
десятками хвилин. 3.Встановити
положення, у якому знаходився
потерпілий, не виявляється можливим
із-за відсутності судово-медичних
даних. 4.Синці подовгуватої форми з
просвітленням в центрі на стегнах є
характерними для їх виникнення при
ударах предметом циліндричної форми,
(дерев'яна палиця, гумовий кийок і т.д.).
Переломи грудини і ребер, розтрощення
печінки і селезінки, забійні рани на
обличчі, синці округлої форми, садна в
лобній ділянці і крововиливи могли
утворитися від ударів кулаками і
ногами у взутті. 5. При
судово-токсикологічному дослідженні
крові з трупа ОСОБА_10 виявлено етиловий
алкоголь в кількості 1,650/00 (промілле), що
в живої людини, як правило, відповідає
середній степені сп'яніння. 6. Смерть
гр. ОСОБА_10 наступила від тупої
травми тіла у вигляді розтрощення
печінки і селезінки, множинних
двохсторонніх переломів ребер і
грудини, що привело до масивного
крововиливу в черевну порожнину (
1500мл) і виникнення травматичного шоку.
Смерть наступила в межах доби до
дослідження трупа, про що свідчить
характер трупних явищ. 7. Тілесні
ушкодження, які отримав гр. ОСОБА_10
знаходяться у причинному зв'язку з
настанням його смерті. 8. При
розтрощенні печінки і селезінки
крововилив в черевну порожнину у
кількості 1500мл виникає в період часу,
який вимірюється десятками хвилин, в
залежності від калібру пошкодження
кровоносних судин і активності
потерпілого (наскільки активно він
рухався чи лежав нерухомо). 9. При
судово-медичній експертизі трупа гр.
ОСОБА_10 були виявлені ознаки шоку, що
і є безпосередньою причиною смерті.

Допитаний в судовому засіданні
судово-медичний експерт ОСОБА_12
підтримав висновок експерта №71/10 від
15.08.2010 року, зазначив, що мало місце
неодноразове прикладання сили.
Частина отриманих ушкоджень ОСОБА_10
могла утворитись від неодноразових
ударів руками, ногами та предметів
циліндричної форми.

Даному процесуальному документу не
надано належної юридичної оцінки, як і
показам потерпілого ОСОБА_9, який
пояснив, що 14.07.2010 року всі четверо
підсудних наносили тілесні
ушкодження потерпілому ОСОБА_10, так і
показам самих підсудних, які на
досудовому слідстві категорично
заперечували свою вину, а в подальшому
звинувачували один одного у нанесенні
ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, зокрема і
ОСОБА_8, після нанесення ударів якого,
ОСОБА_10 упав на землю і не піднявся.

Не надано належної оцінки показам
підсудного ОСОБА_8, в тій частині, що
брати ОСОБА_7 наносили тілесні
ушкодження ОСОБА_10 руками, ногами і
палицями, зокрема по різних частинах
тіла і дані покази судом належно не
перевірялись, в сукупності із
матеріалами справи, зокрема з
висновком експерта №118/10 від 06.08.2010 року
(Т.3 а.с. 135-137), з якого вбачається, що
синці лінійної форми на спині і на
бокових поверхнях тулуба, могли
виникнути від дії продовгуватого
предмета, яким могла бути палиця…
(а.с.136-137).

Судом встановлено, що потерпілим
ОСОБА_10 отримано велику кількість
тілесних ушкоджень в різні ділянки
тіла, однак судом першої інстанції не
встановлено хто саме, куди і чим
наносив тілесні ушкодження
потерпілому, які призвели до смерті
останнього.

Судом першої інстанції не з'ясовано і
не зазначено у вироку, характер дій
кожного з учасників події, ступінь
участі у вчиненні інкримінованих дій
кожного з них.

Призначаючи покарання особам винним у
вчиненні злочинів, суди мають
неухильно дотримуватись вимог ст. 65 КК
України, щодо індивідуалізації
покарання, а саме враховувати ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують чи
обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості злочину,
суди повинні враховувати стадію його
вчинення, кількість епізодів, тяжкість
наслідків, що настали, тощо.

Крім цього, призначаючи покарання
неповнолітнім, суди повинні
дотримуватися вимог ст. 102 КК України,
що судом не було зроблено.

Зокрема у порушенні вимог ч. 2 ст. 102 КК
України обрано ОСОБА_5 покарання, яке
не відповідає вимогам Закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що даний вирок підлягає
до скасування з підстав, зазначених у
мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. ст. 362,366, 367 КПК України 1960
року, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляцію заступника Миколаївського
міжрайонного прокурора Львівської
області Пшенички А.М., адвокатів ОСОБА_3,
ОСОБА_2, засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -
задоволити частково.

Вирок Миколаївського районного суду
Львівської області від 03.09.2012 року, щодо
ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 -
скасувати, а справу скерувати на новий
судовий розгляд у Миколаївський
районний суд Львівської області в
іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: