Справа № 487/779/15-к
Провадження № 1-кп/487/188/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісова Лисіївка, Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд -

встановив:

20.11.2014 року близько 09-15 год. в м. Миколаєві, водій ОСОБА_7 , керував технічно справним автомобілем ЗАЗ-1103 0740, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух в умовах світлого часу доби, по вологій асфальтованій проїзній частині пр. Леніна зі сторони вул. Фрунзе в напрямку вул. Бузніка.

При русі у вибраному напрямку по проїзній частині пр. Леніна, при проїзді нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться на проїзній частині в районі будинку №4, та який зазначений інформаційно-вказівними знаками 5.35.1. та 5.35.2 (додатку №1 ПДР України), водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 12.2, 12.3, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, а саме проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча об`єктивного міг це робити, при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинились транспортні засоби, для надання переваги в русі пішоходам, не вжив заходів до зменшення швидкості, не переконався, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, для яких може будь створена перешкода чи небезпека, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де знаходився пішохід ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину пр. Леніна по вказаному пішохідному переходу, внаслідок чого допустив на нього наїзд.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці нижніх кінцівок, саден в ділянці голови, синців в ділянці нижніх кінцівок, крововиливів у м`які покрови голови, повного поперечного перелому мало та велико-гомілкової кісток з утворенням кісткового фрагмента та крововиливами у навколишні м`які тканини у 29 см. від підошвенної поверхні стопи, переломів 2-4-го ребер справа по задньо-паховій лінії з крововиливами у навколишні м`які тканини, слабко вираженого крововиливу у навколо ниркову клітковину зліва, лінійного перелому лівої здухвинної кістки з крововиливами у м`які, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2741 від 23.12.2014 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 20.11.2014 року біля 09.10 год. керуючи транспортним засобом ЗАЗ-1103 рухався по пр. Леніна. Покриття дороги було мокрим та слизьким. Біля нерегульованого пішохідного переходу дійсно проявив неуважність та не побачив пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину дороги, та допустив на нього наїзд. Свою провину визнає в повному обсязі, просить суд його суворо не карати. Заявлені позови визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_8 є його родичем. Після дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 20.11.2014 року ОСОБА_8 знаходився у лікарні, де переніс операцію та проходив лікування, але в подальшому помер. На даний час потерпілий уточнює свої вимоги та остаточно просить стягнути з обвинуваченого на його користь 551,39 грн. спричиненої матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди, які будуть достатніми на відшкодування спричинених моральних страждань.

Крім того, вина обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2014 року, схемою та фототаблицею до протоколу.

Згідно висновку експерта № 31 по дослідженню обставин ДТП від 21.01.2015 року дії водія автомобіля ЗАЗ не відповідали вимогам п. 18.4 ПДД, при виконанні яких водій мав можливість уникнути наїзд на пішохода.

Згідно висновку експерта № 2/326 від 03.12.2014 року на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля ЗАЗ-1103 0740 д.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду від 20.11.2014 року у гр.. ОСОБА_7 ознак сп`яніння виявлено не було.

За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, на досудовому слідстві та в суді давав правдиві показання, розкаюється у скоєному, раніше не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 2 групи загального захворювання з ураженням органів руху та функцій опору.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не виявлені.

А з урахуванням викладеного, суд вважає можливим при призначені обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі не застосовувати до нього позбавлення права керувати транспортним засобом.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України завдана матеріальна шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також, відповідно до положень ст. ст. 1167, 1187 ЦК України моральна шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіла або користувалася транспортним засобом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносто ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради кошти витрачені Миколаївською міською лікарнею швидкої медичної допомоги на лікування ОСОБА_8 в сумі 704,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 551,39 грн. спричиненої матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 983,84 грн. за проведення технічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Миколаївського відділення ОНДІСЕ процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 295,20 грн. за проведення автотехнічної експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1