Справа 688/2649/15-к
№ 1-кп/688/139/15
Вирок
Іменем України
03 серпня 2015 року м. Шепетівка
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шепетівці справу по кримінальному провадженню №0000495 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого (особу встановлено за паспортом серії НОМЕР_1 , вид. Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області 12 червня 2015 року),

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

встановив:
22 травня 2015 року о 4 годині ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , під час сну ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , таємно викрав з приліжкової тумби мобільний телефон марки «Nokia-6303сі», що належить ОСОБА_5 , вартістю 439,85 грн. та мобільний телефон марки «S-TELL S1-01», що належить ОСОБА_6 , вартістю 209 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що ввечері 21 травня 2015 року йому зателефонував його знайомий ОСОБА_7 та запросив у гості в гуртожиток. Крім нього, в кімнаті перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під ранок, коли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли на вулицю, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заснули, він викрав мобільні телефони останніх, що лежали на приліжковій тумбочці, і заховав їх на вулиці. Коли повернувся в кімнату, потерпілі шукали власні телефони, однак він заперечував свою причетність до їх викрадення. Пізніше, перебуваючи в приміщенні міліції, зателефонував ОСОБА_8 та вказав йому місце, де заховав телефони. У вчиненому розкаявся. Фактичні обставини, зазначені в обвинуваченні, не оспорює. Зазначив, що правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Потерпілі ОСОБА_5 , її законний представник ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_6 про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Учасники судового провадження, визнали недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. З`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, зазначив про добровільність та істинність власної позиції.

Роз`яснивши учасникам судового провадження, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, - суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною, його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, фізично здоровий та працездатний, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не офіційно працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд приймає до уваги суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим таємним способом, з прямим умислом та корисливим мотивом, розмір викраденого, молодий вік обвинуваченого, який раніше не судимий, визнання ним своєї вини, щире каяття та відшкодування завданих збитків.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу, яке вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не має.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Nokia-6303сі», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути останній як власниці;
- мобільний телефон марки «S-TELL S1-01», переданий на зберігання ОСОБА_6 , повернути останньому як власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 294,62 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: