Справа № 11-а 478 2007р. Головуючий у 1-й інстанції Попов В.Ф.
ст. 122 ч.1 КК України Доповідач Ковальова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» травня 2007 року
колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі: Головуючого: судді Годуна В.А. Суддів : Жили I. E., Ковальової Н.М., З участю прокурора Литвиненка О.О.
потерпілого ОСОБА_1, представника
потерпілого - адвоката ОСОБА_2,

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_3
на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.02.
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим
вироком ОСОБА_3, 1980 р.н., раніше судимий 22.09.1995р. за ч. 3
ст.81, ч. 3 ст.140, ст.45 КК України до 1 року позбавлення волі з
іспитовим строком в один рік; 19.06.1996 р. за ст.81-1, ст.140 ч.2,
ст.ст.44, 42, 43 КК України до шести років позбавлення волі; 15.01.2001 р. за ч.2 ст. 183-3, ст.43 КК України до двох років позбавлення
волі, звільнений 26.10.2002 року, -

засуджений
за ч.1 ст.122 КК України на два роки позбавлення волі з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи.

Вирішено
питання про судові витрати та задоволений цивільний позов.

Міра
запобіжного заходу - тримання під вартою,
строк відбуття покарання відраховується з 21.02.2007 р.

ОСОБА_3 визнаний винним
й засуджений судом за те, що 11.11.2006
року, близько 15.00 год. в с.Н.Збур"євка
Голопристанського району Херсонської області,
умисно наніс потерпілому ОСОБА_1 удар головою в обличчя, а потім руками та ногами в різні частини
тіла, спричинивши останньому середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

В
апеляції засуджений ОСОБА_3 посилаючись на невідповідність призначеного
покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі, внаслідок чого покарання є
несправедливим, просив вирок змінити та
обрати покарання не пов'язане з позбавленням волі.

У
запереченні на апеляцію, потерпілий
ОСОБА_1 посилаючись на те, що призначене
покарання засудженому є справедливим та законним, просив апеляцію засудженого ОСОБА_3
відхилити, а вирок суду залишити без
змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, думку прокурора про
залишення вироку як законного та обґрунтованого без змін, потерпілого,
його представника, які вважали за
необхідне відхилити апеляцію, а вирок
залишити без змін, розглянувши матеріали
справи та перевіривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що вони
задоволенню не підлягають зі слідуючих підстав.

Висновок
суду про винуватість ОСОБА_3
у спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження ґрунтується на всебічно
досліджених і належно оцінених у судовому засіданні доказах і його дії
обґрунтовано кваліфіковані судом за ч.1 ст.122 КК України і апелянтом не
оспорюються.

При
призначенні покарання ОСОБА_3
суд, відповідно до вимог ст.65 КК
України, врахував ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, дані про його
особу, обтяжуючі та пом'якшуючі вину
обставини, в тому числі і ті, на які посилається в апеляції, та всі обставини справи, і призначив покарання необхідне і достатнє
для його виправлення.

Отже
підстав для подальшого пом'якшення покарання,
як про це поставлено питання в апеляції,
колегія суддів не вбачає.

Істотних
порушень кримінально-процесуального закону,
які були б підставами для скасування вироку, не встановлено.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення,
а вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.02.
2007 року щодо нього - без змін.