У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Косарєва В.І., Таран Т.С.

за участю прокурора

Сушко Т.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 24 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора на вирок Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня
2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця,

громадянина України, судимого

28.04.2006 р. за ст. 185 ч. 3, 304 КК України

на 3 роки позбавлення волі, засуджено:

за ст.
122 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст.
115 ч. 2 п. 12 КК України на 13 років позбавлення волі, а на підставі ст.
70 ч. 1 і 4 КК України остаточно за
сукупністю злочинів визначено покарання у виді 14 років позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, українця,

громадянина України, не судимого, засуджено:

за ст.
122 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ст.
115 ч. 2 п. 12 КК України на 13 років позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК
України остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання у виді 13 років
позбавлення волі;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, українку,

громадянку України, не судиму, засуджено:

за ст.
122 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ст.
115 ч. 2 п. 12 КК України на 10 років позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК
України остаточно за сукупністю злочинів визначено покарання у виді 10 років
позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2
і ОСОБА_3 визнано винними і засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

27 жовтня 2005 р., у виселеному
триповерховому АДРЕСА_1, після 17 години, в одній із кімнат, ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та не встановлена слідством особа, справа щодо якої виділена в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, із помсти побили руками і ногами ОСОБА_4, зв'язавши перед цим його руки
дротом.

Внаслідок умисних спільних дій названих
осіб ОСОБА_4 були спричинені переломи ребер, щелепи і інші тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

Після цього близько 18 години 15 хвилин
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і особа на ім'я «ОСОБА_5» матеріали щодо якого
виділені в окреме провадження, вирішили убити ОСОБА_4

З цією метою кожний завдав потерпілому
по одному удару ножем, в тулуб і груди, після чого ОСОБА_1 сам завдав близько
десяти ударів цим ножем в черево потерпілого, а особа, щодо якої матеріали
виділені в окреме провадження, завдала ще один удар ножем в шию.

Від одержаних тілесних ушкоджень,
внаслідок пошкодження лівої легені і серця ОСОБА_4 помер на місці.

Наступного дня 28 жовтня 2005 р.,
близько 10 години ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3, та особа, матеріали щодо якої
виділені в окреме провадження, з метою укриття злочину перенесли труп ОСОБА_4 з
другого поверху в підвальне приміщення цього ж будинку, де він і був виявлений
працівниками міліції 13 листопада 2005 р.

У касаційному поданні, прокурор, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок щодо усіх
засуджених змінити. Виключити з вироку рішення про засудження їх за ст. 122 ч.
1 КК України та за сукупністю злочинів.

Доводи подання обґрунтовуються тим, що в
судовому засіданні не знайшов підтвердження умисел засуджених на побиття
потерпілого, а доведено, що вони мали умисел на убивство останнього. Тому
вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за ст. 122 ч. 1 КК
України є зайвою.

Засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3
вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання, колегія суддів вважає, що подання задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Суд правильно встановив фактичні
обставини вчинених засудженими злочинів.

Висновки суду ґрунтуються на доказах
детально викладених у вироку.

Доводи подання про те, що вирок суду в
частині засудження ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України є
неправильним, безпідставні.

Як видно із матеріалів справи усім
засудженим було пред'явлене обвинувачення як за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України,
так і за ч. 1 ст. 122 КК України. Обвинувальний висновок затверджений в.о.
прокурора м. Києва Шевченком В.В. і прокурор який брав участь у розгляді справи
підтримував вказане вище обвинувачення.

Засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
як видно із їх показань, заперечували умисел на убивство ОСОБА_4, а не факт
його побиття за обставин, встановлених судом.

Доводи подання про те, що засуджені
керувались єдиним умислом, спрямованим тільки на позбавлення життя ОСОБА_4 не
переконливі тому, що тоді залишаються
без юридичної оцінки дії засуджених на спричинення потерпілому до його убивства
тілесних ушкоджень у виді переломів щелепи, ребер та інших.

Крім того, у поданні не наведено
доказів на підставі яких прокурор, який брав участь у розгляді справи і
підтримують пред'явлене обвинувачення, дійшов висновку про відсутність у діях
засуджених ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Тому, колегія суддів вважає, що доводи
подання не підтверджені доказами у справі, не грунтуються на встановлених судом
обставинах злочину і задоволенню не підлягають.

Порушень кримінально-процесуального
закону, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість вироку не
встановлено.

Покарання засудженим призначено
відповідно до вимог ст. 65, 102 КК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
394-396 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора залишити
без задоволення, а вирок Апеляційного суду м. Києва від 27 квітня 2007 року
щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2і ОСОБА_3- без зміни.

Судді:

Синявський О.Г. Косарєв В.І. Таран Т.С.