Номер справи137/1741/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Літинський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 ОСОБА_3
з участю сторін кримінального провадження:
адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого в адвокатському об`єднанні Небесійчук і партнери, розлученого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,-
13.01.2008 року близько 10 годин 45 хвилин на 80 кілометрі автошляху сполученням Бердичів - М.Подільський на території Літинського району Вінницької області, водій ОСОБА_7 керуючи власним автомобілем CHEVROLET CAPTIVA, державний номер НОМЕР_1 рухаючись в напрямку м.Бердичів виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення правою боковою стороною з автомобілем ТOYОTA PRADO державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 . Після чого автомобіль ТOYОTA PRADO державний номер НОМЕР_2 з`їхав з проїжджої частини дороги в кювет, де здійснив наїзд на дерево. ОСОБА_7 порушив вимоги п.п 10.1, 11.1, 11.2, 11.3 Правил дорожнього руху України, а саме п.10.1 передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 11.1 - кількість смуг на проїжджій частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2 або за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїжджої частини відповідно напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, п. 11.2.- нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїжджої частини, п 11.3- на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїжджої частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ТOYОTA PRADO, державний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Порушення вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками.
В судовому зсіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав, суду пояснив, що 13.01.2008 року на автомобілі CHEVROLET CAPTIVA держаний номер НОМЕР_1 повертався з м.Івано-Франківська до м. Київ. Під час руху по автошляху сполученням Бердичів-Могилів-Подільський в напрямку м. Бердичів був зупинений працівниками міліції, які запропонували пройти медичний огляду на предмет вживання алкоголю. Спочатку від даної пропозиції відмовився, але в подальшому під тиском працівників міліції все ж таки сів у службовий автомобіль. Тоді ж працівники міліції повідомили, що неподалік сталась ДТП і якщо він не буде виконувати їх вказівки, вони сфальсифікують його причетність до події. Після чого був доставлений до місцевої лікарні та оглянутий лікарем. По закінченню огляду його доставили до Літинського РВ УМВС та затримали. Під час руху він в дорожньо-транспортну пригоду не потрапляв. В той день алкогольні напої не вживав.
Із показань свідка ОСОБА_9 допитаного в судовому засіданні встановлено, що 13.01.2008 року біля 9 годин, на автомобілі дядька, виїхали з м. Хмільника в напрямку м. Вінниця. Рухалися по автошляху сполученням Бердичів-Могилів. Під час руху помітив, як на зустріч рухається автомобіль CHEVROLET CAPTIVA. Коли відстань між автомобілями скоротилася до 20 метрів автомобіль CHEVROLET CAPTIVA несподівано виїхав на їх смугу руху. Уникаючи лобового зіткнення ОСОБА_8 вивернув кермо вліво, Під час даного маневру автомобіль ОСОБА_8 почало нести, При зустрічному роз`їзді автомобілі правими сторонами зачепили один одного, Потім автомобіль дядька понесло в кювет де в подальшому відбулось зіткнення з деревом. Автомобіль CHEVROLET CAPTIVA, який створив небезпечну ситуацію на дорозі, продовжив рух далі і зупинився за метрів 300 від місця ДТП. Водій автомобіля CHEVROLET CAPTIVA був в стані алкогольного сп`яніння.
Із показань свідка ОСОБА_10 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він працював у Літинському ВДАІ. 13.01.2008 р. разом із слідчим райвідділу ОСОБА_11 виїжджали на місце ДТП. Автомобіль ТOYОTA PRADO знаходився в кюветі, а автомобіль CHEVROLET CAPTIVA знаходився на смузі руху в напрямку м.Бердичів на відстані близько 300 метрів. На момент ДТП водій ОСОБА_7 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Від нього було чути запах алкоголю. Крім того це було видно по його невпевнених рухах, жестах, по мові під час перевірки документів на автомобіль. На запитання про обставини ДТП ОСОБА_7 нічого не міг пояснити. Він як учасник ДТП був освідуваний на предмет вживання алкоголю і зроблено заключення про алкогольне сп`яніння. В подальшому під час руху в Літинський РВУМВС ОСОБА_7 почав виражатися нецензурною лайкою, кілька разів намагався втрутитись в керування службовим автомобілем. На вимогу припинити свої дії він не реагував. Тому по приїзду в Літинський РВУМВС відносно ОСОБА_7 було складено адміністративний протокол по ст.185 КУпАП та його поміщено до кімнати затриманих.
Із показань свідка ОСОБА_12 допитаного в судовому засіданні встановлено, що 13.01.2008 року їхав з м. Вінниці в м. Хмельник. В Літинському районі повернув на автошлях сполученням Бердичів-Могилів-Подільський і попереду себе помітив автомобіль CHEVROLET CAPTIVA, що рухався в попутному напрямку. В цей час назустріч по своїй смузі рухався джип чорного кольору. Під час руху автомобіль CHEVROLET CAPTIVA виляв зі сторони в сторону. Коли автомобіль CHEVROLET CAPTIVA і зустрічний автомобіль повинні були розминутись, автомобіль CHEVROLET CAPTIVA несподівано виїхав на смугу зустрічного руху. Уникаючи зіткнення водій автомобіля ТOYОTA PRADO прийняв вліво і на його думку між бічними поверхнями обох автомобілів відбувся контакт. Внаслідок чого автомобіль ТOYОTA PRADO втратив керованість і з`їхав з проїжджої частини дороги в кювет, де здійснив наїзд на дерево. В свою чергу автомобіль CHEVROLET CAPTIVA зупинився на відстані метрів за 200 від місця роз`їзду. Зупинившись на місці ДТП почав надавати медичну допомогу водієві автомобіля ТOYОTA PRADO. Через нетривалий проміжок часу до місця пригоди під`їхав автомобіль швидкої допомоги та екіпаж ДАЇ.
Із показань свідка ОСОБА_13 допитаного в судовому засіданні встановлено, що працює в Хмільникській міській лікарні м. Хмільник Вінницької області. 13.01.2008 року їхав на роботу і рухався по автошляху Бердичів-Могилів-Подільський. Під час руху в кюветі помітив автомобіль ТOYОTA PRADO. Неподалік автомобіля на узбіччі лежав чоловік. Зупинився, щоб надати допомогу та викликав швидку з Хмільницької лікарні куди в подальшому його було госпіталізовано. На місці пригоди на відстані біля 300 метрів від автомобіля ТOYОTA PRADO на смузі руху в напрямку м. Бердичів стояв автомобіль CHEVROLET CAPTIVA. До водія іншого автомобіля він не підходив.
Із показань свідка ОСОБА_14 допитаного в судовому засіданні встановлено, що працював оперативним черговим Літинського РВУМВС. 13.01.2008 року біля 11 годин до чергової частини надійшло повідомлення про ДТП на шляху сполученням Бердичів-Могилів-Подільський неподалік с. Трибухи Літинського району. Після чого на місце пригоди було направлено слідчо-оперативну групу. Пізніше ОСОБА_10 доставив в райвідділ ОСОБА_7 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП. По зовнішніх ознаках та поведінці було видно, що ОСОБА_7 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.
Із показань свідка ОСОБА_15 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він працював водієм чергової частини Літинського РВУМВС. Дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_14 .
Із показань свідка ОСОБА_16 допитаного в судовому засіданні встановлено, що працює на посаді фельдшера відділення швидкої допомоги при Літинській районній лікарні. 13.01.2008 року біля 19 годин за викликом прибув до Літинського РВ УМВС. Затриманий ОСОБА_7 скаржився на загальну слабкість. Він провів його обстеження. По невпевнених рухах та запаху алкоголю з роту ОСОБА_7 поставив початковий діагноз - алкогольне спяніння та зробив відповідний запис у Журналі первинного обстеження і реєстрації медичної допомоги особам, що тримаються в ІТТ Літинського РВУМВС.
Із показань свідка ОСОБА_17 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він працює у відділенні швидкої допомоги Літинської ЦРЛ. 13.01.2008 року приїхавши на місце ДТП, побачив, що на узбіччі лежав чоловік, який скаржився на болі в стегні. Через деякий час приїхала бригада швидкої допомоги з м. Хмільника і на вимогу потерпілого його було доставлено до лікарні м. Хмільник. На відстані біля 300 метрів стояв інший автомобіль. Хто винен у ДТП йому не відомо.
Із показань свідка ОСОБА_18 допитаного в судовому засіданні встановлено, що працює у відділенні швидкої допомоги Літинської ЦРЛ. 13.01.2008 року приїхавши на місце ДТП, побачив, що на узбіччі лежав чоловік, який скаржився на болі в стегні. Через деякий час приїхала бригада швидкої допомоги з м. Хмільника і на вимогу потерпілого його було доставлено до лікарні м. Хмільник. На проїзній частині дороги в напрямку м.Бердичів стояв інший автомобіль.
Із показань експертів ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ОСОБА_22 ОСОБА_23 ОСОБА_24 допитаних в судовому засіданні встановлено, що вони в кримінальному провадженні на підставі постанов про призначення експертиз у відповідності до своєї компетенції надавали експертні висновки. Зроблені висновки в судовому засіданні підтримали.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 присутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч1 КК України.
Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується показаннями потерпілого та свідків, які узгоджені між собою, а також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні у їх сукупності.
Так із протоколу огляду місця пригоди (а.с. 133-142 т.1) встановлено, що автомобіль ТOYОTA PRADO державний номер НОМЕР_2 з`їхав з проїжджої частини дороги в кювет, де здійснив наїзд на дерево, а автомобіль CHEVROLET CAPTIVA державний номер НОМЕР_1 знаходився частково на смузі руху в напрямку м. Бердичів. В протоколі зафіксовані сліди котіння та юзу автомобілів, сліди осипу бруду та залишки пластмаси. Встановлено, що роз`їзд автомобіля CHEVROLET CAPTIVA державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 з автомобілем ТOYОTA PRADO державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 відбувався на смузі руху автомобіля ТOYОTA PRADO, де на проїжджій частині дороги залишились уламки пластмаси. Відповідно до протоколу додаткового огляду (а.с.177-180 т.1) видно, що на місці ДТП також виявлено осип скла, пластмаси, лакофарбового покриття та деталей автомобіля. Дану слідову інформацію вилучено. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу (а.с.143 т.1) зафіксовані пошкодження автомобіля ТOYОTA PRADO державний номер НОМЕР_2 . Протокол огляду транспортного засобу (а.с.144 т.1) свідчить, що у автомобіля CHEVROLET CAPTIVA державний номер НОМЕР_1 на правому передньому і задньому крилі та декоративній пластмасовій арці виявлено потертості фарби у вигляді трас, деформоване переднє праве крило. Згідно висновку комплексної авто-технічної експертизи № 15а-К від 22.02.2008 року (а.с. 184-212 т.1) видно, що фрагмент полімерного матеріалу, поверхня якого вкрита сірим ЛФП, який був вилучений при огляд місця ДТП, до розділення міг являтись складовою частиною переднього бампера автомобіля ТOYОTA PRADO державний номер НОМЕР_2 , фрагмент полімерного матеріалу темно-сірого кольору, який був вилучений при огляді місця ДТП, до розділення являвся складовою частиною деталі автомобіля CHEVROLET CAPTIVA державний номер НОМЕР_1 . Копія посвідчення водія (а.с.27 т.2) підтверджує право на керування транспортними засобами ОСОБА_7 . Із протоколу відтворення обстановки та обставин події (а.с.239-246 т.1) встановлено, що ОСОБА_12 як очевидець події, спочатку розповів, а потім на місці показав як рухались автомобілі, яким чином відбувався їх роз`їзд та вказав на інші обставини вчиненого. Із висновків судово-медичних експертиз № 1345 від 27.06.2008 р. (а.с.9 т.2) та № 49 від 24.02.2008 р. (а.с.250-251 т.1) підтверджено, що у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження середньої важкості, як такі, що не являються небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день. Із висновку експерта №145-к (т.2 а.с.13-16) встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від дії твердого предмета(предметів), можуть бути характерними за умови перебування в салоні автомобіля за кермом, та могли виникнути 13.01.2008 року.
З технічної точки зору покази водія автомобіля ТOYОTA PRADO ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 про те, що автомобіль CHEVROLET CAPTIVA виїхав на смугу руху автомобіля ТOYОTA PRADO технічно достовірні.
В діях водія автомобіля ТOYОTA PRADO державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 не відповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не виявлено.
З технічної точки зору, в даній дорожній обстановці водій автомобіля CHEVROLET CAPTIVA державний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_7 повинен був діяти згідно з вимогами п. 10.1,11.1,11.2,11.3 Правил дорожнього руху України.
З технічної точки зору причиною ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля CHEVROLET CAPTIVA державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 технічним нормам вимог п.п. 10.1,11.1,11.2,11.3 Правил дорожнього руху України.
В матеріалах кримінального провадження наявний висновок спеціалістів (а.с.33-39 т.2) відповідно до якого ОСОБА_8 був пасажиром переднього сидіння. Даний висновок судом до уваги не береться, так, як спеціалісти перед проведенням дослідження не попереджались про кримінальну відповідальність і не мали в своєму розпорядженні усіх матеріалів кримінального провадження.
Крім того склад злочину, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_7 , передбачає спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Законом не вимагається, щоб потерпілим від злочину був саме водій, це може бути і пасажир, або інша особа. Тому чи на місці водія, чи на місці пасажира в момент ДТП перебував ОСОБА_8 на кваліфікацію дій обвинуваченого не впливає, так як в судовому засіданні доведено причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наслідком у виді заподіяння потерпілому шкоди.
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не вчиняв ДТП, так, як вони повністю спростовуються показаннями потерпілого, свідків та матеріалам кримінального провадження, які повною мірою узгоджені між собою.
Суд вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України, так, як він порушив правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачувався у порушенні вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, де вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Однак з технічної точки зору причиною ДТП стала невідповідність дій водія автомобіля CHEVROLET CAPTIVA державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 технічним нормам вимог п.п. 10.1,11.1,11.2,11.3 Правил дорожнього руху України. Таким чином порушення п.2.9.а у причинному зв`язку із ДТП не перебуває, тому дана обставина підлягає виключенню із обвинувачення.
Відповідно до протоколу медичного огляду (а.с. 145 т.1) встановлено, що ОСОБА_7 13.01.2008 року перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до висновку обласного наркологічного диспансеру (а.с.5 т.2) встановлено, що вище зазначений протокол складено з порушенням спільного наказу МВС, МОЗ, МЮУ №114/38/15-36-18, клінічний стан не підтверджений аналізами біологічних середовищ на етанол. Комісія прийшла до висновку, що заключення алкогольне сп`яніння вважати не обґрунтованим та неправомірним.
В судовому засіданні потерпілий та свідки стверджували те, що обвинувачений знаходився у стані алкогольного сп`яніння, однак відповідно до Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів , затвердженої наказом N 114/38/15-36-18 від 24.02.95 , такі свідчення лише підтверджують наявність ознак сп`яніння, але не можуть замінити собою висновок про стан сп`яніння, який відповідно до даної інструкції встановлюється лише в закладі охорони здоров`я або із згоди водія працівником міліції з використанням технічних засобів. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку зазначено, що всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Тому факт керування ОСОБА_7 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає не доведеним і має бути виключеним з обвинувачення.
Призначаючи кримінальне покарання суд згідно ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, позитивно характеризується.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання відсутні.
Згідно ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, злочин скоєно 13.01.2008 року, тобто майже шість років тому, від слідства та суду не ухилявся, нових злочинів не скоював. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Пункт 8 вищезгаданої постанови передбачає, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Враховуючи те, що підсудний заперечив проти звільнення його від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі, та наполягав на винесенні вироку, а застосування давності є обов`язковим, підсудного слід звільнити від покарання.
Цивільний позов підлягає до часткового задоволення. Під час ДТП автомобіль ТOYОTA PRADO державний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_8 було пошкоджено. Відповідно до висновку експерта (а.с.151-152 т.1) матеріальний збиток складає 181070,91 гривень, тому відшкодуванню підлягає саме матеріальний збиток, а не вартість відновлювального ремонту, як просить потерпілий.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Між сторонами склались деліктні правовідносини, тому посилання потерпілого на ст. 625 ЦК України, як на підставу для застосування індексу інфляції є неправомірною.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 1) якщо шкоди завдано каліцтвом,іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Що стосується стягнення моральної шкоди, то потерпілим доведено спричинення моральних страждань через тілесні ушкодження. Він переніс нервове потрясіння, погіршився його сон та звичний спосіб життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд врахував характер й обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат та інших обставин. Виходячи із принципу розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди слід зменшити.
Судові витрати за проведення експертиз підлягають до стягнення з ОСОБА_7 в сумі 2636.93 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 373-374 КПК України, суд,-
ПРИСУДИВ
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і призначити покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст..49 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 181070,91 грн. матеріальної шкоди та 25 000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі в сумі 2636.93 гривень
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Літинський районний суд Вінницької області.

Вирок набуває чинності, якщо протягом 30 днів не буде подано апеляційної скарги.

Копії вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1