Справа № 11-а 1365 2007
р. Головуючий у 1-й інстанції
185 ч.3 КК Доповідач Ковальова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого
судді: Червоненка В.Я. Суддів : Жили I.E.,
Ковальової Н.М. З участю прокурора Литвиненка О.О. засудженої ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1 на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від
23.10.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим
вироком ОСОБА_1, 1981 р.н., раніше судима: 01.08.2001 р. за ч.2 ст.229-6 КК
України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком в один рік;

26.12.2001
р. за ч.1 ст.229-6 КК України на чотири місяці позбавлення волі;

28.12.
2002 р. за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ст.70 КК України на п'ять років позбавлення
волі, та постановою Збарського районного суду Тернопільської області від
07.11.2005 р. звільнена умовно-достроково на один рік сім місяців п'ятнадцять
днів,

засуджена
за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі; за ч.3 ст.15, ч.3
ст.185 КК України на три роки позбавлення волі.

На
підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим, призначено чотири роки позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за попереднім
вироком, та остаточно призначене покарання у вигляді чотирьох років шести
місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Міра
запобіжного заходу тримання під вартою залишена без змін, строк відбуття
покарання відраховується з 14 травня 2007 р.

Вирішено
питання про речові докази та задоволені цивільні позови.

ОСОБА_1
визнана винною та засуджена судом за вчинення ряд крадіжок.

Так,
18.04.2007 p.,
близько 15.00 год., повторно
проникла в АДРЕСА_1, звідки таємно викрала

належне
потерпілій ОСОБА_2
золоті ювелірні вироби на загальну суму 9003 грн., завдавши матеріальну
шкоду на вказану суму.

04.05.2007
p., близько
16.00 год., повторно
з проникнення в АДРЕСА_2, таємно викрала належне потерпілій ОСОБА_3 майно на
загальну суму 2190 грн., завдавши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

08.05.2007.,
близько 15.00 год. повторно
з проникнення в АДРЕСА_3, таємно викрала належне потерпілій ОСОБА_4 майно на
загальну суму 1323 грн., завдавши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

11.05.2007
p., близько
16.00 год. повторно, таємно з
проникнення в АДРЕСА_4, викрала належне потерпілому ОСОБА_5 майно на загальну
суму 1584 грн., завдавши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

14.05.2007
p., близько
16.00 год. повторно,
таємно, проникла в АДРЕСА_5, звідки намагалася викрасти належне потерпілій
ОСОБА_6 майно на загальну суму 2930 грн, але не довела свій злочинний умисел з причин,
що не залежали від її волі, оскільки була затримана потерпілою.

В
апеляції засуджена ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікацію вчиненого, просила вирок
змінити, пом'якшити покарання, застосувавши ст.ст.69, 79 КК України,
врахувавши, що вона має одну дитину віком в один рік, та 25.10.2007 р. народила
другу дитину, крім того, у скоєному щиро кається.

Заслухавши
суддю-доповідача, засуджену, підтримавшу свою апеляцію, думку прокурора
вважавшого, що вирок є законним і обґрунтованим і не підлягає зміні, останнє слово
засудженої, просившого пом'якшити покарання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню.

Висновок
суду про доведеність винності засудженої ОСОБА_1 у вчинені крадіжок, при встановлених
у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені
розглянутими у судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, і її дії
правильно кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.15, ч.3 ст.185
КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з проникненням
у житло, та як замах на таємне викрадення чужого майна , який не доведений до
кінця з причин, що не залежали від її волі, вчинений повторно, з проникненням у
житло.

При
призначенні покарання суд, відповідно до ст.65 КК України, врахував ступінь
тяжкості вчинених нею злочинів, дані про її особу, пом'якшуючі вину обставини,
а також всі обставини справи та призначив покарання необхідне і достатнє для
його виправлення.

З
урахуванням того, що ОСОБА_1 вчинила ряд крадіжок в період умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання, то підстав для застосування ст.69, 79 КК
України, колегія суддів не вбачає.

Доводи засудженої про
необхідність пом'якшення покарання, застосування щодо неї ст.ст.69, 79 КК
України, оскільки на вихованні має двох малолітніх дітей, колегія суддів не
може прийняти до уваги, оскільки вона вчинила крадіжки в період
умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком.

Порушень
кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного
суду м. Херсона від 23.10.2007 року, щодо неї- без змін.