Справа № 0614/271/2012
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2012 року Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Ярмоленка В.В.

при секретарі Петренко М.А.

з участю прокурора Лозовика А.В.

розглянувши на відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не інваліда, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2012 року приблизно о 21-й годині ОСОБА_1 в будинку за місцем свого проживання в ході сварки, що виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, будучи байдужим до настання наслідків своїх дій, штовхнув рукою в лоба батька ОСОБА_2, а після того як потерпілий впав на підлогу, наніс останньому два удари металевою палицею по тулубу, спричинивши йому відповідно до висновку судово-медичного експерта № 20 від 20.01.2012 року тілесні ушкодження у вигляді: синцю тулуба, перелому 10 ребра, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеня важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоровя.

Допитаний в ході судового розгляду справи підсудний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Показав, що його дії були викликані виключно обстановкою, в якій вони вчинювались. 07.01.2012 року близько 21-ї години коли батько повернувшись додому був напідпитку, між ними зчинилась сварка, внаслідок якої підсудний будучи розсердженим на нього рукою відштовхнув від себе. При падінні ОСОБА_2 зацепив палицею на яку спирається при ходьбі підсудного. Вихвативши її останній наніс два удари потерпілому по тулубу, не замислюючись над наслідками. Щиро кається у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив факт заподіяння йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості підсудним за обставин, викладених вище та визнаних ним. Зазначив, що не має до підсудного будь-яких претензій, син допомагає та піклується про нього, оскільки він є інвалідом та обмежений в русі, проживають вдвох, а тому просить його не карати.

Відповідно до ст. 299 КПК України суд , за згодою всіх учасників справи, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

З матеріалів судово-медичної експертизи слідує, що дане ушкодження у потерпілого могло виникнути внаслідок удару твердим тупим предметом, яким могла бути палиця.

Суд кваліфікує діяння підсудного за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоровя.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують його покарання судом не виявлено.

При призначенні покарання суд враховує обставини вчинення злочину, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та те,що якихось тяжких наслідків від скоєного не настало, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні підсудного, і з урахуванням цього вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з звільненням від його відбування з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів та соціальної реабілітації.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, поклавши на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України такі обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи;

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого у виді підписки про невиїзд залишити без змін.

Речовий доказ по справі: металеву палицю, що передана на зберігання ОСОБА_2, повернути останньому за належністю після вступу вироку в законну силу (а.с.13).

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Житомирської області через Малинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_3