УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №282/1855/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Любарського району ОСОБА_7 на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 30 грудня 2014 року, -
Цією ухвалою відмовлено в затвердженні угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України та представником потерпілого ОСОБА_9 від 27 листопада 2014 року, а кримінальне провадження повернуто прокурору Любарського району Житомирської області для його продовження.
Вважає, що ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.
Зазначає, що судом першої інстанції не зазначено які саме порушення вимог КПК України було допущено при складанні та затвердженні обвинувального акту.
Вважає, що обвинувальний акт від 27.11.2014 року та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України, у ньому відображені усі процесуальні дії, а саме, дані про ознайомлення з матеріалами досудового слідства, ознайомлення підозрюваного та захисника з матеріалами досудового розслідування, зазначені відомості про прийняття такого процесуального рішення, як внесення відомостей до ЄРДР, формулювання обвинувачення.
Зазначає, що судом не враховано, що угода про примирення була укладена після закінчення досудового розслідування, а отже суд повинен був продовжити судовий розгляд провадження.
Крім того, зазначає, що чинним КПК України також передбачено, що в разі відмови суду в затвердженні угоди судове провадження продовжується в загальному порядку.
Вважає, що суд першої інстанції зробив хибні висновки про незаконність зазначення в угоді про примирення потерпілої особи.
Також зазначає, що під час проведення підготовчого судового засідання всі сторони кримінального провадження (захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_10 , підозрюваний ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_9 ) вважали за доцільне і за можливе затвердити угоду про примирення від 27.11.2014 р.
Заслухавши доповідача, прокурора, яка частково підтримала подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 було складено 26 листопада 2014 року, затверджено 27 листопада цього ж року, а угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_8 та представником потерпілого ОСОБА_9 було укладено 27 листопада 2014 року, тобто після закінчення досудового розслідування, отже суд першої інстанції відмовляючи в затвердженні зазначеної угоди повинен був розглядати кримінальне провадження в загальному порядку, а не повертати прокурору.
Законом передбачено випадки коли суддя ухвалою про відмову в затвердженні угоди одночасно повертає матеріали прокурору для продовження досудового розслідування, коли на досудовому слідстві було зібрано не достатньо доказів вини підсудного для розгляду кримінального провадження у судовому засіданні, однак судом першої інстанції таких обставин встановлено не було.
Посилання суду першої інстанції, викладені в ухвалі про те, що угода про примирення може бути укладена лише самим потерпілим ОСОБА_11 , а не його представником не можуть бути предметом для розгляду вказаного провадження по суті.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
З матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт від 27.11.2014 року та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України, у ньому відображені усі процесуальні дії, а саме, дані про ознайомлення з матеріалами досудового слідства, ознайомлення підозрюваного та захисника з матеріалами досудового розслідування, зазначені відомості про прийняття такого процесуального рішення, як внесення відомостей до ЄРДР, формулювання обвинувачення.
Судом першої інстанції не зазначено які порушення вимог КПК України було допущено при складанні та затвердженні обвинувального акту, отже його повернення прокурору є необґрунтованим.
З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала Романівського районного суду Житомирської області від 30 грудня 2014 року не ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Любарського району ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 30 грудня 2014 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: