Справа
№ 11-175-2007 р. Головуючий
суду 1 інстанції
Доповідач апеляційного суду
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6 березня 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого
Ржепецького О.П.

суддів: Пісного І.М., Погорєлової Г.М.

за участю прокурора Земляного В.М.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3 .розглянула у
відкритому судовому засіданні
в м. Миколаєві
матеріали кримінальної справи за
апеляцією засудженого ОСОБА_2
на вирок Центрального районного
суду м. Миколаєва від 20
листопада 2006 p., яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
р. народження, уродженця м. Миколаєва, раніше не судимого засуджено за ст. 122 ч.І КК України
на 1 рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 75
КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік, з
покладенням обов'язку періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи відповідно по ст. 76 КК України (п.4).

Постановлено стягнути з засудженого на користь
потерпілого ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 1327 грн., у
відшкодування моральної шкоди 2500
грн.

Згідно з вироком суду 13.10.2005 p., приблизно о 22
год. ЗО хв., в м. Миколаєві, в приміщенні бару «Наполеон», між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 виникла сварка через неправомірні дії ОСОБА_3, з ініціативи якого
сварка переросла в бійку. ОСОБА_2, діючі в стані необхідної оборони, з метою
захисту себе та членів родини, присікаючи неправомірні дії ОСОБА_3, разом з гр.
ОСОБА_4 повалили ОСОБА_3 на підлогу, обмежив можливість його пересування. Також
ОСОБА_3 був прижатим до підлоги сидячим на його спині ОСОБА_4. Коли ОСОБА_3 в
такому положенні не являв безпосередньої загрози для ОСОБА_2 та для членів його
родини, які вже залишили бар, ОСОБА_2. з мотивів особистої неприязні вдарив
лежачого на полу ОСОБА_3 не менш одного разу кулаком в голову та декілька разів
ногами по тулубу і ногам, заподіявши потерпілому середньої тяжкості тілесні
ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з забиттям головного мозку 1
ступеню, сінців та саден в області голови, обличчя, лівої кисті.

2

В апеляції засуджений ОСОБА_2. просить вирок суду
скасувати, справу закрити за відсутністю складу злочину. Посилається, що діяв в
стані необхідної оборони. Зазначає, що суд не дав оцінки діям ОСОБА_3, який
наніс йому удари кулаками по тілу та в обличчя після того, як його перестали
утримувати на підлозі та що саме у зв'язку з такою поведінкою потерпілого
свідком ОСОБА_5 був застосований газовий балончик. Вважає, що не підлягає
кримінальної відповідальності в силу ст. 36 КК України, оскільки заподіяв
ОСОБА_3 більшу шкоду, ніж необхідну і достатню, у зв'язку з душевним
хвилюванням. Також зазначає про однобічність досудового і судового слідства, оскільки
на встановлені та не допитані працівники міліції, які виїжджали на місце події
та в присутності яких ОСОБА_3 в машині намагався затіяти з ним бійку під час
доставки у відділ міліції. Оспорює обґрунтованість стягнення у відшкодування
майнової шкоди. Беручи до уваги товарні чеки на ліки на загальну суму 1327
грн., суд не врахував, що роздрібна торгівля здійснюється з видачею касових
чеків. Звертає увагу, що чеки мають однакові номери, але різні суми і дати
продажу ліків та що за трьома чеками ліки придбані в листопаді 2005 p., після
закінчення лікування. Водночас посилається на призначення судом найбільш
суворого виду покарання -позбавлення
волі, без врахування ступеню тяжкості злочину, позитивної характеристики,
притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

В доповненнях до апеляції засуджений ОСОБА_2. наводить
дослівно ті ж самі твердження. Крім того, порівнюючи перелік ліків за товарними
чеками та за довідкою лікарні від 06.12.2006 p.,
апелянт стверджує про завищення потерпілим в декілька разів кількості ліків;
про їх придбання після закінчення лікування та таких, що лікарем не
призначалися. Тому вважає стягнуту суму завищеною. Посилається на істотне
порушення норм кримінально-процесуального закону в стадії попереднього розгляду
справи, на порушення права на оскарження постанови суду про зміну запобіжного
заходу. Також вказує, що 18.09.2006
р. в судовому засіданні брала участь секретар Кравченко, а протокол підписаний
секретарем Керцман, чим на думку апелянта допущена фальсифікація протоколу судового
засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення на підтримку
апеляції засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1, які просили вирок суду
скасувати, справу закрити через відсутність складу злочину в діях ОСОБА_2,
заперечення на апеляцію потерпілого ОСОБА_3, який вважав засудження ОСОБА_2 обґрунтованим, думку
прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про умисне заподіяння ОСОБА_2 потерпілому
ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесних ушкоджень через особисту неприязнь за
обставин, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на доказах, перевірених в
судовому засіданні.

3

Так, з показань потерпілого ОСОБА_3 в судовому засіданні
вбачається, що 13.10.2005
р., в нічний час, в приміщенні бару, він двічі пропонував ОСОБА_2 та його
компанії випити разом, від чого ті відмовилися та у зв'язку з чим виникла
сварка. Потім за пропозицією ІНФОРМАЦІЯ_2 став виходити з приміщення, але почув,
що позаду розбилися пляшка. Повернувся до їх столу, щоб розібратися. ОСОБА_2. з
сином накинулися, повалили на підлогу. ОСОБА_2. став його бити, в тому числі
ногами та в область голови. Пізніше хазяїн бару - ОСОБА_5 бризнув з газового
балончику та зупинив конфлікт.

З показань свідка ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2) суду видно, що
конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почався у зв'язку з пропозицією потерпілого
засудженому випити разом. Знаходячись у підсобному приміщенні, почув, що щось
розбилося. Потім побачив уламки скла пляшки та що в приміщенні бару на підлозі
лежав потерпілий, зверху на якому сидів ОСОБА_4, а бив потерпілого засуджений.
Припинив конфлікт ОСОБА_5, якого викликали з дому.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що після 23 год. його
викликали з дому до кафе. На підлозі лежав ОСОБА_3, на якому сидів
ОСОБА_4. Потерпілого бив ОСОБА_2. «на ураження», руками та ногами, по голові.
Після припинення конфлікту ОСОБА_3 та ОСОБА_2. знов «зчепилися», але бійки не
було. Щоб припинити конфлікт, бризнув з газового балончика та вигнав з бару
ОСОБА_2

Згідно з висновками судово-медичної експертизи ОСОБА_3
заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості у виді закритої
черепно-мозкової травми, з забиттям головного мозку 1 ступеню, синців
та саден в області голови та обличчя, що могли виникнути від дії тупих твердих
предметів (рук, ніг), а також садна в області лівої кисті. Виникнення ушкоджень
у строк та за обставин, на які вказує ОСОБА_3, не виключається (а.с.31).

Зазначені докази, зокрема показання незаінтересованих
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_5, об'єктивні дані, які містяться у висновках
судово-медичної експертизи, узгоджуються з показаннями потерпілого про мотив та
обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень, тому вони обґрунтовано прийняті
до уваги судом. Водночас ці ж докази спростовують твердження апелянта, що він
діяв в стані необхідної оборони. Є правильними висновки суду, що з моменту,
коли ОСОБА_3 був поваленим на підлогу та зверху на ньому сидів свідок ОСОБА_4,
ОСОБА_3 не являв загрози для ОСОБА_2 та членів його родини. Проте, саме з цього
моменту ОСОБА_2 став наносити удари по тілу потерпілого. Цю обставину не
спростовують показання свідка ОСОБА_4, ОСОБА_6, а також зміст відеозапису події
щодо характеру дій у відношенні потерпілого з зазначеного моменту. Подальші дії
самого потерпілого не можуть бути розцінені як напад, оскільки вони були
викликані протиправними діями з боку ОСОБА_2 та наміром потерпілого
розібратися.

Всі обставини, які мали значення для встановлення
характеру події, органами досудового слідства та судом досліджені повно та
всебічно. Щодо

4

допиту додаткових свідків з числа працівників міліції,
про що зазначає апелянт, то під час провадження по справі такого роду клопотань
заявлено не було.

З огляду на наведене дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані
з ст. 122 ч.І КК
України, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу злочину через
необхідну оборону є безпідставними.

Щодо стягнення у відшкодування майнової шкоди у сумі 1327 грн. витрат на
ліки, то вони підтверджуються не тільки показаннями потерпілого, даними наданих
ним копій чеків, але й допитаними в судовому засіданні свідком ОСОБА_7, яка
ліки придбала, свідком ОСОБА_8, яка ці ліки продала як працівник аптеки. Свідок
ОСОБА_8 пояснила, що використала бланки товарних чеків для підтвердження факту
покупки ліків, поставивши на них відмітку «сплачено». З переліку ліків видно,
що вони стосуються черепно-мозкової травми. Крім того, як зазначено в медичній
картці, посилання на яку є в акті судово-медичної експертизи, після перебування
ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні у період з 25.10. по 04.11.2005
р. потерпілому рекомендовано подальше лікування у лікаря-невролога
(а.с.25). Тому є безпідставними твердження апелянта, що не слід приймати до
уваги витрати на ліки, придбані після виписки потерпілого з лікарні. З урахуванням
викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для зменшення стягнень з
засудженого у відшкодування майнової шкоди.

Покарання засудженому призначено з додержання вимог ст.65 КК України, у
тому числі з урахуванням тих обставин, на які посилається апелянт.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які
б могли потягнути за собою скасування вироку, не встановлено. Оскарження
постанови суду про зміну запобіжного заходу, винесеної під час розгляду справи
по суті, КПК не передбачає. Засуджений та його захисник з протоколом судового
засідання ознайомлені, про що свідчать відповідні розписки. Обидва вони
зауважень на протокол судового засідання у встановленому законом порядку не
подавали. Тому посилання апелянта на такі обставини до уваги не приймаються.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2006 року у
відношенні ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий: