ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14.08.2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого-судді
- Бєлан Н.О.

суддів-
Шальнєвої Т.П., ЄфімовоїО.І.

за участю
прокурора - Козія В.В.

захисників -
ОСОБА_1., ОСОБА_2.

засудженого - ОСОБА_3.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 05
червня 2007 року,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець
м. Києва, громадянин України, не працюючий, не одружений, освіта середня,
проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ст. 89 КК України раніше не
судимий,

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
4 роки обмеження волі.

Згідно з вироком ОСОБА_3.
засуджений за те, що 17.11.2006 року, приблизно о 13 год.ЗО хв., за
попередньою змовою з особами, кримінальна справа відносно яких виділена в
окреме провадження, під'їхали на автомобілі «Опель-кадет» д.н.з.НОМЕР_1 до буд.
АДРЕСА_2, де згідно заздалегідь розподілених ролей, а саме одна особа,
кримінальна справа, щодо якої виділена в окреме провадження, підійшла до
першого під'їзду вказаного будинку і стала спостерігати за оточуючою
обстановкою, інша особа, кримінальна справа, щодо якої виділена в окреме
провадження, залишилася чекати в автомобілі, а ОСОБА_3. разом зі ще одною особою, кримінальна справа щодо якої
виділена в окреме провадження, впевнившись, що за їх діями ніхто не
спостерігає, шляхом зламу замків дверей, проникли в кв.АДРЕСА_2, звідки таємно
викрали чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_4., на загальну суму 8900грн.,
після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядилися на
власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3.
21.11.2006 року, приблизно о 12год.ЗО хв., переслідуючи корисливу мету, за
попередньою змовою з особами, кримінальна справа відносно яких виділена в
окреме провадження, під'їхали на автомобілі «Опель-кадет» д.н.з.НОМЕР_1 до буд.
АДРЕСА_3, де згідно заздалегідь розподілених ролей, а саме: одна особа,
кримінальна справа, щодо якої виділена в окреме провадження, підійшла до
третього під'їзду вказаного будинку і стала спостерігати за оточуючою
обстановкою, інша особа, кримінальна справа, щодо якої виділена в окреме
провадження, залишилася чекати в автомобілі, а ОСОБА_3. разом зі ще однією особою, кримінальна справа, щодо якої
виділена в окреме провадження, впевнившись, що за їх діями ніхто не
спостерігає, шляхом зламу замків дверей, проникли в кв. АДРЕСА_3 звідки
повторно таємно викрали чуже майно, що належало потерпілій ОСОБА_5., на загальну суму
15900грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим
розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3. 27.11;2006
року, приблизно о 13 год.
00 хв., переслідуючи корисливу мету, за попередньою змовою з особами,
кримінальна справа відносно яких виділена в окреме провадження, під'їхали на
автомобілі «Опель-кадет» д.н.з.НОМЕР_1 до буд. АДРЕСА_4, де згідно заздалегідь
розподілених ролей, а саме: одна особа, кримінальна справа, щодо якої виділена
в окреме провадження, підійшла до четвертого під'їзду вказаного будинку і стала
спостерігати за оточуючою обстановкою, інша особа, кримінальна справа, щодо
якої виділена в окреме провадження, залишилася чекати в автомобілі, а ОСОБА_3. разом зі ще
однією особою, кримінальна справа щодо якої виділена в окреме провадження,
впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замків дверей,
проникли в кв. АДРЕСА_4, звідки повторно таємно викрали чуже майно, що належало
потерпілій ОСОБА_6., на загальну
суму 2115 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, а викраденим
розпорядилися на власний розсуд.

В апеляції прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію
дій, просить вирок скасувати, у зв'язку з невідповідністю призначеного судом
покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості,
постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3. винним за ст. 185 ч.3 КК України
та призначити покарання - 3 роки позбавлення волі. При цьому посилається на те,
що суд, при призначенні покарання ОСОБА_3., не в
повній мірі врахував ступінь тяжкості, суспільну небезпечність, обставини та
наслідки вчинених злочинів, а також роль ОСОБА_3 у вчиненні злочинів.

На апеляцію прокурора захисником ОСОБА_1., засудженим ОСОБА_3. подані
заперечення, в яких вони просять вирок суду залишити без змін

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав
апеляцію державного обвинувача, захисників ОСОБА_1., ОСОБА_2., засудженого ОСОБА_3., які заперечували
проти апеляції прокурора, просили вирок суду

чал и шити без
змін, провівши судові дебати,
заслухавши останнє слово засудженого, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід задовольнити, а
вирок суду в частині призначеного
покарання - скасувати, з таких підстав.

З протоколу судового засідання вбачається, що ОСОБА_3. не оспорював
наведених у вироку фактичних обставин справи, тому, у відповідності до вимог
ст. 299 КІЖ України, суд обмежився у встановленні цих обставин показаннями
останнього.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_3. у таємному
викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднаного
з проникненням у житло відповідають зібраним у справі доказам і є
обґрунтованими.

Дії ОСОБА_3. за
ст. 185 ч.3 КК України кваліфіковані правильно.

Разом з тим, при призначенні засудженому покарання, суд першої інстанції
допустив неправильне застосування кримінального закону, що є підставою для
скасування вироку в частині призначеного покарання та постановления нового вироку.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_3. за ст.
185 ч.3 КК України суд застосував ст. 69 КК України та перейшов до іншого,
більш м»якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей
злочин та призначив покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатній
мірі не врахував, що засуджений визнаний винним у вчиненні тяжкого злочину. Не
враховано судом і те, що саме ОСОБА_3.
виконував актину роль при вчиненні злочинів - зламував двері квартир та
викрадав майно згідно розподілених ролей. Крім того, будь-які позитивні дані,
що характеризують його особу відсутні, характеристика ОСОБА_3. з місця
проживання є формальною і не містить позитивних даних щодо нього, також, як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3. лише частково відшкодував завдану
шкоду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд необгрунтовано призначив
засудженому ОСОБА_3. покарання
із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки таке покарання за своїм видом не
можна вважати необхідним та достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду в частині призначеного ОСОБА_3. покарання
підлягає скасуванню у зв'язку з його невідповідністю ступеню тяжкості вчиненого
злочину та особі засудженого, яке є несправедливим внаслідок м'якості, і
колегія суддів вважає за можливе, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу
винного, пом»якшуючі покарання обставини - щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданих збитків,
відсутність обтяжуючих покарання обставин,

призначити ОСОБА_3. покарання в
мінімальних межах санкції ст. 185 ч. 3 К К України.

Керуючись ст.ст.
365,366,378 КПК України
колегія суддів, -

засудила:

Апеляцію прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 05 червня 2007 року відносно
ОСОБА_3 в
частині призначення покарання -скасувати.

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити
покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3. залишити без
зміни -тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 до набрання вироком законної
сили.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з 12 грудня
2006 року.

В решті вирок
суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржений
в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня
його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії
вироку.