Справа № 524/1510/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002827 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зибкове Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодружений, працює менеджером ТОВ Компанія Про Лайн, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не судимий,

за ч.1 ст. 286 КК України ,

в с т а н о в и в :
25.09.2014 року приблизно 10 год., в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Московської м. Кременчука в напрямку від вул. Чкалова до вул. 60 років Жовтня, рухався автомобіль марки ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 .

Саме в цей час в попутному напрямку, позаду автомобіля ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_1 рухався мопед Honda-Dio без державного номерного знака під керуванням водія ОСОБА_6

Рухаючись в указаному напрямку в правій смузі руху, в районі буд.6-А по вул. Московській в м. Кременчуці ОСОБА_8 , не переконавшись в безпечності свого маневру, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч, та допустив зіткнення з мопедом Honda-Dio під керуванням ОСОБА_6 , чим порушив вимоги п.п.10.1,10.3 "Правил дорожнього руху України", де відповідно вказано:

п.10.1 ПДР України - Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що рух буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ;

п.10.4 ПДР України - У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

В результаті зіткнення водій мопеду Honda-Dio ОСОБА_6 згідно з висновком судово-медичної експертизи №1262 від 26.11.2014 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: травматичного розриву латерального меніску внутрішньо-бокової зв`язки та передньої хрестовидної зв`язки; набряку м*яких тканин і синця на правій нозі; саден на руках, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали довготривалий розлад здоров*я.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи №26 від 23.01.2015 року у заданій дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти зіткнення з мопедом Honda-Dio під керуванням водія ОСОБА_6 ,шляхом виконання ним вимог п.10.1, п.10.3 "Правил дорожнього руху України", для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У заданій дорожній обстановці в діях водія ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1, п.10.3 "Правил дорожнього руху України", які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв*язку з виникненням даної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердивши всі обставини наїзду на мопед Honda-Dio під керуванням водія ОСОБА_6 , 25.09.2014 року внаслідок порушення ним п.10.1,п.10.3 "Правил дорожнього руху України" що стало причиною ДТП, при обставинах, вказаних в описовій частині даного вироку.

Крім повного визнання вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила факт порушення водієм автомобіля ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 "Правил дорожнього руху України" при виконанні маневру повороту ліворуч 25.09.2014 року, внаслідок чого сталася ДТП, при якій вона ОСОБА_6 , отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Оскільки учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини кримінального правопорушення, докази, надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_8 , суд, не маючи сумнівів в істинності та добровільності показань обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження всих доказів, які є належні, допустимі, достатні для визнання його винуватості, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитами обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_6 та дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження.

Суд вважає вину ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення доведеною і кваліфікує його діяння за ч. 1 ст.286 КК України, оскільки, своїми необережними діями він порушив правила безпеки дорожнього руху як особа, що керує транспортним засобом, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що потягли тривалий розлад здоров*я.

При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про його особу, який працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення необережного злочину вперше, щире каяття, сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочину, часткове відшкодування потерпілій заподіяної матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому в порядку ст.67 КК України судом не встановлено.

На обліках в ПНД, КНД обвинувачений не перебуває, вважає себе працездатним.

З урахуванням особи обвинуваченого, фактичних обставин кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення останнього можливо без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді штрафу в прибуток держави, в межах санкції ч.1 ст.286 КК України.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, робота якого пов*язана з керуванням автомобілем і іншого доходу крім даної роботи він не має, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, на момент вчинення ДТП був тверезий, не залишив місце ДТП, суд вважає за доцільне не застосовувати до обвинуваченого додаткову міру покарання, передбачену ч.1 ст.286 КК України, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Прокурором м. Кременчука був заявлений цивільний позов про відшкодування з власника автомобіля ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_1 ТОВ Компанія Про Лайн на користь держави в особі фінансового управління Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_6 в сумі 2453 грн. 84 коп.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат у кримінальному судочинстві" відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, передбачених ч.4 ст.93-1 КПК, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. Крім того, в ході розгляду по суті даного кримінального провадження в судовому засіданні було встановлено, що між власником транспортного засобу автомобіля ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_1 ТОВ Компанія Про Лайн та страховою компанією ПрАТ АСК Інго Україна 04.06.2014 року був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком на 1 рік, яким передбачена виплата страхової суми потерпілому за шкоду, заподіяну життю, здоров*ю та шкоду, заподіяну майну.

Відповідно до ст.24 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

Оскільки даний позов прокурора, заявлений не до винної особи обвинуваченого ОСОБА_8 , а до підприємства, де працює обвинувачений, суд вважає за необхідне залишити даний цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 , без розгляду, як поданий до неналежного відповідача, з правом звернення в порядку цивільного судочинства до належного відповідача.

Крім того, потерпілою ОСОБА_6 заявлений та підтриманий в судовому засіданні цивільний позов до ТОВ Компанія Про Лайн та до Страхової компанії ПрАТ АСК Інго про відшкодування з ТОВ Компанія Про Лайн моральної шкоди в сумі 100000 грн., 1450 грн. судових витрат, а з Страхової компанії ПрАТ АСК Інго матеріальної шкоди: 8800 грн.68 коп. - витрат на лікування, 8000 грн. - на санаторно-курортне лікування, 4809 грн.10 коп. - витрат на ремонт мопеда.

Враховуючи, що позов заявлений до власника транспортного засобу ТОВ Компанія Про Лайн, і до страхової компанії, з якою власник транспортного засобу уклав договір страхування, тобто обов`язок відшкодування потерпілій моральної та матеріальної шкоди, передбачений спеціальним законом, а саме Законом України Про загальнообов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року, суд вважає що страхова компанія не може бути учасником процесу при розгляді кримінального провадження, а цивільний позов повинен бути залишений без розгляду з правом звернення позивачем в порядку цивільного судочинства до належних відповідачів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення НДЕКЦ УМВС України в Полтавській області судової авто-технічної експертизи №26 від 23.01.2015 року в сумі 982 грн. 80 коп., що доведено документально матеріалами кримінального провадження.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні №0002827 необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винним за ч.1 ст. 286 КК України, призначивши покарання у вигляді 3400 (три тисячі чотириста) грн. штрафу в прибуток держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора м. Кременчука про відшкодування з ТОВ Компанія Про лайн на користь держави витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, залишити без розгляду з правом звернення з позовом в порядку цивільного судочинства

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ТОВ Компранія Про Лайн, страхової компанії ПрАТ АСК Інго про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства до належних відповідачів.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Полтавській області судові витрати за проведення судової авто-технічної експертизи №26 від 23.01.2015 року в сумі 982 грн. 80 коп.

Речові докази вилучений автомобіль ЗАЗ-110557 д.н.з. НОМЕР_1 залишити у володінні та користуванні власника ТОВ Компанія Про Лайн, мопед Honda-Dio без державного номерного знака залишити у володінні та користуванні потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.1, ч.2 ст.394 КК України до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

СУДДЯ: