Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-171/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО грудня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника 1.1.

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Головашкіна В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про обвинувачення

ОСОБА_1, 02 січня 1951 року

народження, уродженки і жительки с. Насташине, вул. І.Франка, 40, Галицького району Івано- Франківської області, українки, ІНФОРМАЦІЯ_1, вдови, працюючої директором виробничого торгово-комерційного фірми (ВТКФ) „Фортуна (приватний підприємець), несудимої, громадянки України, за ст. ст. 222 ч. 1, 366 ч. 1 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, ІНФОРМАЦІЯ_5, військовозобовязаного, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, несудимого, громадянина України, за ст. 358 ч. З КК України, -

встановив:

ОСОБА_1, будучи службовою особою субєкта господарської діяльності, надала завідомо неправдиву інформацію банку з метою одержання кредиту, а також вчинила службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання і видачу завідомо неправдивих документів.

ОСОБА_2 вчинив використання завідомо підробленого документа.

Злочини вчинено при слідуючих обставинах:

Підсудна ОСОБА_1, будучи приватним підприємцем - засновником та директором виробничої торгово-комерційної фірми (ВТКФ) „Фортуна, яка знаходиться в с. Насташине, по вул. І.Франка, 40, Галицького району, Івано- Франківської області і яка зареєстрована як юридична особа в Галицькій райдержадміністрації, в травні 2007 року для повернення особистих боргів, закупки сировини та для поновлення обігових коштів підприємства вирішила отримати банківський кредит в сумі 80 тисяч доларів США. З метою отримання кредиту вона звернулася до свого знайомого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина ОСОБА_2 з проханням оформити кредит на його імя ніби-то на купівлю житлового будинку по вул. І. Франка, 40, що в с. Насташине Галицького району, який належить на праві власності її (ОСОБА_1) синові - ОСОБА_3

Будучи службовою особою субєкта господарської діяльності, ОСОБА_1 17 травня 2007 року самостійно оформила довідки про доходи ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_4, у яких зазначила завідомо неправдиві дані про те, що вказані громадяни працювали у ВТКФ „Фортуна та отримували заробітну плату, хоч останні у будь-яких трудових відносинах із вказаною фірмою не перебували.

В подальшому, вказані сфальсифіковані документи були подані ОСОБА_1 в Бурштинське відділення № 12 ВАТ КБ „Надра, де шляхом введення в оману працівників банківської установи 23 травня 2007 року було укладено кредитний договір №14/2007/12 із громадянином ОСОБА_2 та видано кредит в розмірі 80 тис. доларів США, ніби-то для придбання житлового будинку в громадянина ОСОБА_3 Отримані ОСОБА_2 кошти були передані ОСОБА_1, яка використала їх на власні потреби. Кредит до цього часу не погашено.

Підсудний ОСОБА_2 знаючи, що довідки про доходи видані директором ВТКФ „Фортуна ОСОБА_1 на його імя та імя його дружини ОСОБА_4 є підробленими, діючи умисно, разом із ОСОБА_1 використав зазначені сфальсифіковані документи, надавши їх до Бурштинського відділення № 12 ВАТ КБ „Надра з метою отримання кредитних коштів та подальшої їх передачі ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність в предявленому їй обвинуваченні визнала повністю і суду пояснила, що в березні 1995 року одноосібно заснувала виробничу торгово-комерційну фірму „Фортуна в с. Насташине Галицького району. Підприємство займалось виробництвом фарби і збутом її на території України. З часу заснування підприємства працювало три, чотири працівники. Починаючи з 2009 року ВТКФ „Фортуна ніякої фінансово-господарської діяльності не здійснює.

Протягом всього часу зайняття підприємницькою діяльностю вона проживала і на даний час проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 в будинку, який згідно договору дарування від 30.11.1995 року вона подарувала своєму синові ОСОБА_3

У 2007 році виникла необхідність в отриманні банківського кредиту в сумі біля 350 тис. грн. Частина цих коштів їй була потрібна для повернення особистих боргів, частина для закупки сировини та поновлення обігових коштів підприємства.

Для зясування порядку кредитування вона звернулась до Бурштинського відділення банку „Надра, де їй було розяснено, що кредит можуть надати під купівлю-продажу приміщення і оформлення договору іпотеки, терміном на двадцять років, але в доларах США, однак на її імя кредит оформити не можна, оскільки вона пенсійного віку.

Будучи через сина знайомою з ОСОБА_2, вона звернулася до нього з проханням допомогти їй отримати кредит шляхом оформлення всіх необхідних документів на його імя. При цьому пояснила, що має намір за договором купівлі-продажу оформити на нього житловий будинок, який знаходиться в с. Насташине, оскільки це потрібно для подальшої передачі будинку в заставу банку для отримання кредиту. Також сказала йому, що після цього фактично отриманий ним кредит вона буде сплачувати самостійно і вчасно, що ніяких проблем в нього не буде. Ніякої грошової винагороди за допомогу йому не обіцяла. Крім того, вона повідомила ОСОБА_2, що для отримання кредиту необхідно мати стабільний сукупний сімейний доход відповідного розміру. Так як ОСОБА_2 не був ніде працевлаштований, вона сказала йому, що оформить його до себе на ВТКФ „Фортуна та видасть відповідні довідки. ОСОБА_2 погодився допомогти і запевнив її, що після погашення нею кредиту житловий будинок переоформить на неї за її кошти.

Після домовленості з ОСОБА_2 та з сином ОСОБА_3, який погодився підписати договір купівлі-продажу будинку, вона почала оформляти документи. Для цього підробила довідку про те, що ОСОБА_2 ніби-то працевлаштований на її підприємстві у ВТКФ „Фортуна з листопада 2006 року головним технологом і отримує відповідну заробітну плату. В процесі оформлення кредиту в банку повідомили, що необхідно, щоб дружина ОСОБА_2 виступила поручителем і для цього теж потрібна довідка про її доходи. Знаючи про те, що ОСОБА_4 не буде брати ніяких довідок зі свого місця роботи, вона підробила довідку на її імя про те, що вона теж працевлаштована і отримує відповідну заробітну плату у ВТКФ „Фортуна. Маючи бланки відповідних довідок встановленого взірця, вона власноручно внесла до них завідомо недостовірні відомості про те, що вказані громадяни офіційно працюють у фірмі „Фортуна та отримують заробітну плату. Дані довідки підписала власноручно, завірила печаткою фірми, яку мала у себе, як посадова особа. Ні ОСОБА_2, ні його дружина ніколи у ВТКФ „Фортуна працевлаштовані не були, ніяких внесків до пенсійного фонду вона за них не сплачувала.

Оскільки з 2006 року бухгалтера на фірмі не було, а їй необхідно було заповнити довідки згідно встановленого взірця, то вона вирішила вписати у довідки прізвище особи, яка колись допомагала їй у роботі, а саме зазначила прізвище ОСОБА_5 На той час зазначена особа перебувала за кордоном. Навпроти її прізвища вона розписалася довільним підписом та вказала дату видачі довідки. Після оформлення відповідних довідок, вона особисто вела переговори з працівниками банку „Надра, забезпечувала збір необхідних документів і здавала їх у банк разом із ОСОБА_2 Останній у заяві-анкеті на отримання кредиту вказав місцем своєї роботи і роботи дружини ОСОБА_4 на ВТКФ „Фортуна, підписав всі інші необхідні документи.

Крім того в нотаріуса вони оформили договір купівлі-продажу будинку, згоду на купівлю якого ОСОБА_2 дала його дружина. Вона була оформлена поручителем по цьому кредиту, а другим поручителем була оформлена вона, ОСОБА_1 Спочатку дружина ОСОБА_2 відмовлялась підписувати згоду на отримання кредиту, але вона її вмовила це зробити.

Після того, як банк прийняв позитивне рішення з даного приводу, кредит видавався готівкою. Так, як всієї суми в банку не було, виплати проводились частинами. Кошти в касі банку отримував ОСОБА_2 і відразу передавав їй. Отримані кошти вона використала для погашення власних боргів, а близько 70 тис.грн. на закупівлю сировини. На той час вона усвідомлювала протизаконний характер своїх дій, які вчинила з метою отримання банківського кредиту, використовуючи своє службове становище як директора ВТКФ „Фортуна, однак мала надію, що дані факти не будуть перевірятися і не будуть виявлені.

Кредит сплачувала протягом двох років. Після підвищення обмінного курсу долара США діяльність фірми „Фортуна ускладнилась і вона не змогла виконувати свої зобовязання перед ОСОБА_2, який в свою чергу не міг цього робити перед банком, через що виникла значна заборгованість по кредиту. Цей кредит вона зобовязується погасити найближчим часом самостійно.

У вчиненому розкаюється, просила не призначати їй надто суворої міри покарання та не позбавляти її займатися підприємницькою діяльністю.

Вважає за недоцільне дослідження інших доказів, оскільки свою вину визнає повністю і не заперечує фактичних обставин справи.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні свою винність в предявленому йому обвинуваченні за ст. ст. 358 ч. З КК України визнав повністю і суду пояснив, що в 2004 році він познайомився з ОСОБА_1М, яка проживає в с. Насташине, але ніяких спільних справ з нею до останнього часу не мав. Її син ОСОБА_3 є його товаришем і наскільки йому відомо, мав продуктовий магазин „АМК в м. Бурштині, а його мати є директором виробничої торгово-комерційної фірми „Фортуна.

Весною 2007 року до нього особисто звернулася ОСОБА_1 і попросила оформити на його прізвище банківський кредит на суму 80 тисяч доларів США. При цьому вона пояснила, що на своє прізвище кредит оформити не може, оскільки вже має багато непогашених кредитів в різних банках і є пенсійного віку. Крім того, будинок, який був переданий у заставу по цьому кредиту, належав ОСОБА_3 Згоди на пропозицію ОСОБА_1 він не давав, але через її переконання погодився оформити банківський кредит на суму 80 тис. доларів США.

ОСОБА_1 йому пояснила, що так, як він ніде не працевлаштований, а для отримання банківського кредиту потрібно підтвердження про стабільний сімейний дохід, то вона зробить відповідні довідки про те, що він та його дружина ОСОБА_4офіційно працюють на її ВТКФ „Фортуна і отримують заробітну плату у необхідному розмірі. При цьому ОСОБА_1 також сказала, що переоформить на нього будинок, який належить її синові ОСОБА_3 для подальшого оформлення застави по банківському кредиту саме на цей будинок.

21 травня 2007 року в приміщенні банку він власноручно заповнив та підписав анкету-заяву та ряд інших документів. Всі переговори з працівниками банку вела ОСОБА_1 Він перепитував ОСОБА_1, чи можна писати у анкеті таке місце роботи, оскільки знав, що всі відомості не відповідають дійсності, на що вона відповіла, що всі документи оформила від своєї фірми. Він особисто бачив, як в приміщенні банку „Надра ОСОБА_1 заповнювала на нього і його дружину довідки з ВТКФ Фортуна, вказуючи розмір заробітної плати та завіряючи довідки своїм підписом і печаткою. Вказані довідки разом з іншими були ним надані працівникам банку для отримання кредиту.

Після отримання нотаріально посвідченої згоди його дружини на укладення договору банківського кредиту він і ОСОБА_1 повернулися в банк „Надра для подальшого оформлення документів. Гроші в сумі 80 тис. доларів США він отримав в касі Бурштинського відділення банку „Надра частинами і передав ці кошти ОСОБА_1 Йому невідомо куди остання мала потратити ці кошти. Фіктивні довідки про своє місце роботи та про місце роботи дружини, отримання відповідної заробітної плати на ВТКФ „Фортуна до Бурштинського відділення банку „Надра він подавав особисто разом із ОСОБА_1

Теж розкаюється у вчиненому, просив суворо його не карати. Вважає за недоцільне дослідження інших доказів, оскільки свою вину визнає повністю і не заперечує фактичних обставин справи.

Заслухавши пояснення підсудних, міркування прокурора, а також перевіривши матеріали справи суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 222 та ч.І ст. 366 КК України, оскільки вона, будучи службовою особою субєкта господарської діяльності, надала завідомо неправдиву інформацію банку з метою одержання кредиту, а також вчинила службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складання і видачу завідомо неправдивих документів і винність свою у вчинених злочинах визнала повністю.

Дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. З ст. 358 КК України, оскільки він вчинив використання завідомо підробленого документа і винність свою у вчиненому злочині теж визнав повністю.

Призначаючи підсудним покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, їх особи та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які помякшують покарання підсудним суд визнає те, що обоє вони у вчиненому щиро розкаюються, сприяли розкриттю злочинів, ОСОБА_2 має на утриманні одну неповнолітню дитину, ОСОБА_1 є особою пенсійного віку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудним судом не встановлено.

Як особи, за місцем проживання підсудні характеризуються позитивно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які помякшують покарання підсудним і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинених ними злочинів і ступінь небезпечності їх як особи для суспільства, суд вважає за можливе призначити їм покарання у вигляді штрафу. При цьому, при призначенні покарання, враховуючи вищенаведені обставини, які помякшують покарання, а також те, що основним джерелом доходу, з якого підсудна ОСОБА_1 матиме змогу в подальшому сплачувати кредит є зайняття нею підприємницькою діяльністю, підсудний ОСОБА_2 ніде не працює, тяжких наслідків не наступило суд вважає за можливе застосувати до покарання підсудних ст. 69 КК КК України і не позбавляти їх права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_1' ОСОБА_6 визнати винною за ч. 1 ст. 222 та ч. 1 366 КК України і призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 222 КК України - 8500 грн. штрафу на підставі ст. 69 КК України - без позбавлення права обіймати певні посади

-за ч. 1 ст. 366 КК України - 800 грн. штрафу на підставі ст. 69 КК України - без позбавлення права обіймати певні посади

Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_1 визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. на підставі ст. 69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади.

ОСОБА_2 визнати винним за ч. З ст 358 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 грн. на підставі ст. 69 КК України - без позбавлення права обіймати певні посади

Запобіжний захід відносно засуджених до вступлення вироку у законну силу залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_7Мельник