Справа №1-51/07
ВИРОК

Іменем України

21 травня 2007 року Кельменецький районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого
судді Телешмана
О.В.,

при секретарі Бузило М.Л.,

з участю:
прокурора Олійника
Б.О.,

підсудного ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
народився та проживає в с. Браїлівка Кельменецького району Чернівецької
області, громадянина України, освіта професійно - технічна, неодруженого,
працює автоклавщиком ТзОВ ВКТ «Арго», не судимого, за 1. ст. 122 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 25.03.2007 року біля 11 години 00 хвилин на перехресті
доріг «Даніківці-КПП-Росошани-Перківці», біля с Перківці Кельменецького району Чернівецької області діючи
з прямим умислом, наніс потерпілому ОСОБА_2 біля чотирьох ударів рукою по
обличчю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді центрального
косого перелому нижньої щелепи, які згідно висновку судово-медичної експертизи
№ 1040 від 16.04.2007 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього степеню
тяжкості, як такі що спричинили довготривалий розлад здоров'я.

Підсудний
ОСОБА_1 вчинив злочин за таких обставин. 25 березня 2007 року біля 08 години 30
хвилин потерпілий ОСОБА_2, та підсудний ОСОБА_1, разом з іншими працівниками
ТзОВ ВКТ «Арго»№ їхали з с. Бочківці Хотинського району після зміни на
службовому автобусі та рухалися по авто дорозі сполученням «Данківці-КІ
111-Росошани». Близько 10 години 30 хвилин підсудний ОСОБА_1 розповідав в салоні
автобуса анекдоти ОСОБА_3, який сидів неподалік від нього. При розповіді
анекдоту підсудний ОСОБА_1 виражався нецензурними словами. Потерпілий ОСОБА_2
також сидів неподалік від ОСОБА_1 і почувши такі слова, зробив йому зауваження,
щоб той перестав висловлюватись нецензурними словами. ОСОБА_1 продовжував
розповідати анекдоти, та знову виразився нецензурними словами. ОСОБА_2 знову
зробив ОСОБА_1 зауваження, після того той підійшов до нього та запитав, яке
йому діло до того, що він розповідає. ОСОБА_2 на це підвівся з сидіння та між
ними виникла суперечка. Тут ОСОБА_1, наніс ОСОБА_2 один удар головою по
обличчю, а той у відповідь також вдарив його головою по обличчю. Далі вони
схопили один одного руками за верхній одяг та почали тягатися. Побачивши дане
ОСОБА_3 заспокоїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після чого вони посідали кожен на своїх
місцях, та суперечка на цьому закінчилася. Біля 11 години цього ж дня
вищевказаний автобус ТзОВ ВКТ «Арго» під'їхав до перехрестя доріг
«Даніківці-КПП-Росошани-Перківці», тобто до дороги що веде від траси до с
Перківці, та зупинився. З салону вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Виходячи з
автобуса, підсудний ОСОБА_1 запропонував потерпілому ОСОБА_2 вийти з автобуса
та поговорити, однак останній залишився на місці. Коли автобус від'їхав близько
30 метрів, від перехрестя автобус зупинився і потерпілий ОСОБА_2 вийшов з
автобуса та пішов в сторону перехрестя, де стояв ОСОБА_1 Підійшовши до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 почав з ним розмовляти і між ними знову виникла суперечка через події в
автобусі. Під час даної сварки ОСОБА_1, наніс ОСОБА_2 біля чотирьох ударів
рукою по обличчю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді
центрального косого перелому нижньої щелепи, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 1040 від 16.04.2007 року відносяться до тілесних
ушкоджень середнього степеню тяжкості, як такі що спричинили довготривалий
розлад здоров'я. Підсудний ОСОБА_1 примирився із потерпілим ОСОБА_2, щиро
розкаюється та жалкує про вчинене.

Підсудний
ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що він працює
автоклавщиком в ТзОВ ВКТ «Арго», що в с
Бочківці Хотинського району. 25 березня 2007 року біля 10 години 30 хвилин
він, разом з іншими працівниками ТзОВ ВКТ «Арго» поверталися на службовому
автобусі з робочої зміни, до себе додому. По дорозі він почав розповідати
анекдоти ОСОБА_3, який сидів неподалік від нього, при цьому виражався
нецензурними словами. Почувши дане ОСОБА_2, який також сидів у автобусі
неподалік від нього, зробив йому зауваження, щоб той перестав висловлюватись
нецензурними словами. На певний час він перестав виражатися нецензурними
словами, однак продовжував розповідати анекдоти, та в нього механічно знову
вирвалися при цьому нецензурні слова. Тоді ОСОБА_2 знову зробив йому
зауваження. Він розсердився на ОСОБА_2, та підійшовши до нього запитав яке йому
діло до того, що він розповідає. Повернувшись, він почав рухатись до свого
місця, однак ОСОБА_2 смикнув його за рукав та підвівся. Подумавши до ОСОБА_2
хоче його вдарити, він перший наніс ОСОБА_2 один удар головою по обличчю після
чого той також вдарив його головою по обличчю і вони схопили один одного за
одежу. Побачивши дане ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одразу їх розборонили і вони посідали
кожен на своїх місцях. Дана суперечка в автобусі, між ними тривала менше
хвилини. По закінченні їхньої з ОСОБА_2 суперечки, водій автобуса ОСОБА_6,
зупинив автобуса та сказав, щоб вони заспокоїлись і більше в автобусі між ним
та ОСОБА_2 суперечок не виникало. Того ж самого дня близько 11 години службовий
автобус під'їхав до перехрестя доріг «Даніківці-КПП-Росошани-Перківці», тобто
до дороги що веде від траси до с
Перківці. Тут він підійшов до водія автобуса та попросив його зупинитися,
щоб зійти на

перехресті, так як знав, що автобус їде в с Перківці Кельменецького району, а потім буде вертатись
назад. Разом з ним з автобуса вийшов ОСОБА_4 Виходячи з автобуса він
запропонував ОСОБА_2 вийти разом з ним, щоб з'ясувати з ним до кінця причину
їхньої суперечки в автобусі, однак ОСОБА_2 одразу з автобуса не вийшов.
Від'їхавши близько ЗО метрів, автобус зупинився і з нього вийшов ОСОБА_2 почали
розмовляти і між ними знову виникла суперечка через події в автобусі. Під час
даної він наніс ОСОБА_2 біля чотирьох у відповідь по обличчю. ОСОБА_4 побачивши
їхню бійку підійшов та розборонив їх, після чого він залишився на перехресті
чекати автобуса, а ОСОБА_2 пішов до кринички, яка розташована на вказаному
перехресті. Дочекавшись автобуса він, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 поїхали далі в
напрямку смт. Кельменці. Пізніше він дізнався, що внаслідок його ударів по
обличчю, ОСОБА_2 отримав перелом щелепи. Про вчинене він дуже жалкує та
розкаюється у вчиненому. З потерпілим він примирився.

Показання підсудного ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи і ним
не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості показань підсудного немає,
а тому судове слідство було обмежено допитом ОСОБА_6 та дослідженням висновку
експерта № 1040 від 16.04.2007 року.

Таким чином, вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненому стверджується його
показаннями. Дії підсудного слід кваліфікувати за ч.І ст. 122 КК України,
оскільки в ході судового слідства встановлено, що він спричинив потерпілому
ОСОБА_2 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження,
яке не є небезпечним для життя і потягло за собою наслідків передбачених ус.
121 КК України, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

При призначенні підсудному покарання суд враховує: ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості; особу
винного, який позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи,
враховується те, що підсудний з потерпілим примирилися, обставини, що
пом'якшують покарання - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння
розкриттю злочину. Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України обставинами, що
пом'якшують покарання визнаються також визнання повністю своєї вини та вчинення
злочину вперше.

Враховуючи
наявність декількох вказаних вище обставин, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчинених підсудним злочинів, а саме: вчинення злочину
вперше, щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, з
урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем проживання
та місцем роботи, є особою молодого віку, враховуючи матеріальний стан
підсудного, суд вважає, що при призначенні ОСОБА_1 покарання за ч.І ст. 122 КК
України слід застосувати ст. 69 КК України та
перейти до іншого, більш

м'якого виду
покарання, не зазначеного в санкції вказаної статті, а саме до штрафу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,
-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 122 КК
України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді
650 ( шестисот п'ятидесяти) гривень штрафу.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 15
діб з моменту його проголошення через Кельменецький районний суд.