Справа № 206/3373/15-к
1-кс/206/355/15
У Х В А Л А
20 липня 2015 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000297, суд -
в с т а н о в и в :
30.06.2015 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла зазначена скарга.
Заявник ОСОБА_3 стверджує, що йому було неправомірно відмовлено у визнанні потерпілим, оскільки внаслідок невиконання рішення суду про поновлення на роботі в ДЮСШ №11 зі встановленням навантаження 36 годин на тиждень, яке не було виконано саме в частині встановлення вказаної кількості годин, йому була завдана матеріальна шкода, що виразилася у суттєво менших нарахуваннях та виплатах заробітної плати. Просив скаргу задовольнити та наполягав на розгляді скарги по суті.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не може бути потерпілим, а може бути тільки цивільним позивачем.
Вислухавши заявника, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали скарги, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги за таких підстав.
Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Повідомленням №47/Г-39 від 25.06.2015 року ОСОБА_3 повідомлено про відмову у задоволенні його клопотання, яке за ст.220 КПК України розглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000297 (а.с.4).
Постановою СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, з тих підстав, що диспозиція ч.1 ст. 382 КК України, не передбачає наявності матеріальної шкоди, тому скаржник не може бути потерпілим у кримінальному провадженню №0000297.
Відповідно до частини 1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Частиною 3 даної статті передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початк у кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з частиною 5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною ч.1ст.382 КК України передбачено умисне невиконання рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що доводи слідчого та прокурора про відсутність можливості заподіяння ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди саме кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 382 КК України, знаходять своє підтвердження, оскільки диспозиція даної норми не передбачає наявності такої шкоди.
Отже у задоволенні скарги необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 303, 304, 307 КПК України, суд -
у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000297, відмовити.
Ухвала слідчого судді відповідно до ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1