У х в а л а

Іменем України

колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Пекного С.Д.,

за участю прокурора

Матюшевої О.В.

розглянула
в судовому засіданні в місті Києві 22 травня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Вінницької області на вирок Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 28 квітня 2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5

Зазначеним вище вироком засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судиму, -

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судимого, -

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

раніше не судиму, -

кожного за ч.3 ст. 307 КК України із застосуванням ст.
69 КК України на 5 років позбавлення волі.

Згідно з вимогами ст. 75 КК України їх звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком: ОСОБА_1 - на 2 роки, ОСОБА_2 - на 1 рік, ОСОБА_3 - на 1
рік 6 місяців, і на них покладено відповідно до вимог ст. 76 КК України обов'язки не виїжджати за межі України без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про
зміну місця проживання.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

пенсіонерку, раніше не судиму,

та

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_5,

пенсіонерку, раніше не судиму, -

кожну:

- за
ч.2 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років
позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.3 ст. 309
КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначено кожній остаточне покарання у
виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та на них покладено
згідно з вимогами ст. 76 КК України обов'язки не виїжджати за межі України без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про
зміну місця проживання.

У апеляційному порядку зазначений вирок
не переглядався.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано винуватими і засуджено за вчинення таких
злочинів.

Приблизно 14.02.2005 року близько 12 год. у АДРЕСА_3 ОСОБА_1 незаконно з
метою збуту придбала у ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб в
особливо великих розмірах - близько 10 мішків соломи маку, які перевезла в
АДРЕСА_2 й передала на зберігання ОСОБА_5, яка незаконно зберігала їх без мети
збуту.

Приблизно 17.02.2005 року близько 12 год. в тому ж селі ОСОБА_1 незаконно з
метою збуту придбала у ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах - близько 10 мішків соломи маку, які перевезла в АДРЕСА_1
та передала на зберігання ОСОБА_4, яка незаконно зберігала їх без мети збуту.

Приблизно 22.02.2005 року близько 15 год. ОСОБА_1 знову незаконно з метою
збуту придбала у ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах - близько 10 мішків соломи маку, які перевезла в АДРЕСА_1
й передала на зберігання ОСОБА_4, яка незаконно зберігала їх без мети збуту.

10.03.2005 року близько 12 год. ОСОБА_1 знову незаконно з метою збуту
придбала у ОСОБА_3 особливо небезпечний наркотичний засіб в особливо великих розмірах - близько 10 мішків соломи маку, які перевезла й передала
на зберігання до ОСОБА_5, яка зберігала їх без мети збуту.

Того ж дня близько 13 год. ОСОБА_1 із дозволу ОСОБА_5 у господарстві
останньої за допомогою електричного млинка подрібнила наркотичний засіб, який там зберігався, а близько 17 год. в господарстві ОСОБА_4.,
яка дала дозвіл на це, також за допомогою електричного млинка подрібнила макову
солому, що перебувала там на зберіганні, а згодом незаконно перевезла її для подальшого зберігання до господарства
ОСОБА_5

11.03.2005 року у другій половині дня ОСОБА_1 за попередньою змовою з
ОСОБА_2 забрали у ОСОБА_5 подрібнений
наркотичний засіб в особливо великих розмірах, що перебував
у неї на зберіганні, і з метою збуту повезли його в м. Калинівку Вінницької
області. Однак, по дорозі вони були затримані працівниками міліції, які виявили
та вилучили у них 137 кг 805г особливо небезпечного наркотичного засобу -
соломи маку.

У касаційному поданні прокурора порушується питання про скасування вироку суду з направленням
справи на новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону та невідповідністю
призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів і даним про засуджених
внаслідок його м'якості. Свою вимогу прокурор обґрунтовує тим, що суд при
призначенні всім засудженим покарання недостатньо врахував усі обставини
справи, не вказав про пом'якшуючі покарання обставини, які б давали підстави
для застосування до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. і ОСОБА_5 ст.ст. 69, 75
КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку
прокурора на підтримання касаційного подання, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4., ОСОБА_5 за ч.3
ст. 309, ч.2 ст. 317 КК України у касаційному поданні не заперечуються.

Покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 призначено відповідно до
вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених ними злочинів, даних
про особу засуджених, які злочини
вчинили вперше, є пенсіонерами похилого віку, за місцем проживання
характеризуються позитивно. Судом також
враховано їх стан здоров'я, сімейні обставини, матеріальне становище, а
також пом'якшуючі покарання обставини - визнання вини, щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочинів під час розслідування справи.

Протиріч у вироку між установчою та мотивувальною
частинами щодо сімейного стану ОСОБА_5, як про це йдеться у касаційному
поданні, не встановлено.

З урахуванням наведених даних і конкретних обставин
справи, судом прийнято законне й обґрунтоване рішення про призначення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання із застосуванням
ст. 69 КК України за розміром нижче від найнижчої межі санкцій ч.3 ст.309, ч.2
ст.317 КК України і про можливість їх виправлення без відбування покарання із
застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.
Саме про таке покарання ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 просив суд прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції.

Таким чином, призначене ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання є
необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових
злочинів.

Підстав для скасування вироку щодо цих засуджених за
м'якістю призначеного їм покарання колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, суд, визнавши ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 винуватими у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, призначив їм покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості цього
злочину, даним про особу засуджених внаслідок м'якості, та визначено з
порушенням вимог ст.ст. 69, 75 КК
України.

Призначаючи ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, суд
послався на те, що засуджені вперше притягуються до кримінальної
відповідальності, позитивно характеризуються, мають поганий стан здоров'я,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 вину визнали, розкаялися у вчиненому, у них відсутнє майно,
яке підлягає опису, а також на те, що ОСОБА_1 активно сприяла розкриттю
злочину, а ОСОБА_3 проживає в сільській місцевості, не працює та одна виховує
двох неповнолітніх дітей.

Разом з тим, посилання суду на те,
що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнали вину, щиро
розкаялися у вчиненому та ОСОБА_1 активно сприяла розкриттю злочину, не
відповідають матеріалам справи, з яких видно, що на досудовому слідстві ОСОБА_1
висувала різні версії розвитку подій та причетних до злочину осіб, на
досудовому слідстві і в суді вину визнала частково, заперечуючи мету збуту,
а ОСОБА_2 стверджував, що не знав про дії дружини і те, що ними
перевозилась макова солома.

Ті обставини, що ОСОБА_3 проживає в селі, не працює, а подружжя ОСОБА_2 не
мають майна, яке підлягає опису, не є обставинами, які істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину та свідчать про можливість виправлення засуджених
без відбування покарання.

Також суд не звернув уваги на розмір
наркотичних засобів, з якими вчинювались незаконні дії, та на те, що ОСОБА_1,
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 засуджені за вчинення злочину, який відноситься до категорії
особливо тяжкого.

З огляду на вищевикладене, вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд у зв'язку з
невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та даним про особу
засуджених внаслідок м'якості та неправильного застосування ст.69, 75 КК
України.

Якщо при новому розгляді справи буде доведено винуватість ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їм злочину, то покарання має бути призначено
з урахуванням вимог закону та відповідати ступеню тяжкості вчиненого та особі
засуджених.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне
подання заступника прокурора Вінницької області задовольнити частково.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 28 квітня 2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Судді:

Міщенко С.М. Кліменко
М.Р. Пекний С.Д.