ПОСТАНОВА №4-111-07

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

3 липня
2007 року Обухівський
районний суд

Київської
області у складі:

головуючого -
судді Ковальова Ю.О. при секретарі Девко Ю.В. за участю прокурора Онищенка Р.А., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи,

встановив:

У червні ц.р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою. З підстав порушення вимог закону
щодо всебічності, повноти та об"єктивності дослідження обставин
кримінальної справи, в якій він
обвинувачується за ст. 286 ч.2 КК
України, вимагав скасування постанови слідчого СВ Обухівського РВ ГУ МВС
України в Київській області від 30 травня 2007 року про відмову в порушенні
кримінальної справи проти ОСОБА_2. за ст. 286 ч. 1 КК України та повернути
матеріали для проведення додаткової перевірки.

Відповідно до
ч.3 ст. 236-2 КПК України рішення про
скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи і про
повернення матеріалів на додаткову перевірку чи про залишення скарги на таку
постанову без задоволення приймаються залежно від того, чи були при відмові у
порушенні справи виконані вимоги ст. 99
того ж Кодексу.

Згідно
вимог ст. 99 КПК України слідчий своєю
постановою відмовляє в порушенні кримінальної справи при відсутності підстав до
її порушення.

У відповідності
до ч.2 ст. 94 того ж Кодексу кримінальна
справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які
вказують на наявність ознак злочину.

У зв"язку з
цим з"ясовано, що постановою слідчого СВ Обухівського РВ ГУ МВС України в
Київській області від 30 травня 2007 року в процесі досудового слідства у
кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 за
ст. 286 ч.2 КК України відмовлено в порушенні кримінальної справи
за ст. 286 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_2. як іншого учасника тієї ж дорожньо-транспортної
пригоди.

В порушенні
справи відмовлено на підставі п.2 ч.1
ст. 6 КПК України, тобто за відсутністю у відповідних діях цієї особи
складу вказаного злочину.

При цьому,
вбачається, що, відмовляючи в порушенні справи, слідчий мотивовано виходив з
експертно встановленої відсутності прямого причинно-наслідкового зв"язку
допущених також і ОСОБА_2 певних порушень правил безпеки дорожнього
руху, що є обов"язковою кваліфікуючою ознакою об"єктивної сторони
складу злочину, передбаченого ст. 286 КК
України.

За таких
обставин орган досудового слідства дійсно не мав достатніх підстав для
порушення кримінальної справи проти ОСОБА_2. ,
виключно за наявності яких це можливо, а тому доводи скаржника, який, не будучи
фахівцем у відповідній галузі спеціальних знань, ставить під сумнів висновки
цільової експертизи про відсутність причинно-наслідкового зв"язку,
неспроможні.

Крім того,
досудове слідство у вищезгаданій кримінальній справі проти ОСОБА_1, в рамках розслідування якої слідчим
ухвалювалось оскаржуване рішення, вже завершене і справа з обвинувальним
висновком щодо зазначеної особи направлена до суду, що з огляду на таку стадію
руху справи процесуально унеможливлює її повернення судом для додаткової
перевірки, зумовлюючи подальшу перевірку
додержання досудовим слідством вимог закону щодо всебічності, повноти та
об"єктивності розслідування справи в іншому законодавчому порядку.

На підставі
всього наведеного в його сукупності скарга не може бути задоволеною.

Тому, заслухавши
учасників процесу та оглянувши матеріали кримінальної справи, керуючись ст.
ст. 236-1, 236-2 КПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1
на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи залишити без
задоволення.

Постанова може
оскаржуватись в апеляційному порядку протягом 7 діб.