Справа № 1-92 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2007р. Єланецький

районний суд Миколаївської
області

В складі: головуючого-судді РАЄВИЧ Т.М.

При секретарі КУЗЬМІНОЇ
О.Ю.

За участю прокурора КАРМАЗИНОВСЬКОГО
К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. м. т. Єланець

справу по обвинуваченню

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Возсіятське,
Єланецького району Миколаївської області, українця, громадянина України,
військовозобов"язаного, безпартійного, освіта неповна середня, не
одруженого, не працюючого, проживаючого в смт Єланець АДРЕСА_1, раніше не
судимого

-за ч. 1 ст. 185КК України,

ВСТАНОВИВ:

В кінці травня 2007 року ОСОБА_1.
скої в крадіжку майна з буднку, розміщеного за адресою АДРЕСА_2 і який належить
громадянину ОСОБА_2 а саме: кровельних листів заліза з даху будинку в кількості
90 штук, металевої плити, металевої «буржуйки» та 3- металевих перемичок,
загальною вартістю 1507,5 грн., та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний по даній справі в якості
підсудного ОСОБА_1. винним себе в крадіжці майна визнав повністю, суду пояснив,
що в кінці травня 2007 року він з дозволу свого брата ОСОБА_1. став проживати в
будинку, який знаходиться вАДРЕСА_2 та належить громадянину ОСОБА_2 Проживши в
будинку декілька днів, він вирішив викрасти деяке майно та продати його. З цією
ціллю він з приміщення підвалу зняв металеві перемички, а з будинку забрав
«Буржуйку» і все це здав як метал. Вирученими від продажу грошима розпорядився
на власний розсуд. На слідуючий день з даху цього ж будинку він зняв 90 листів кровельного заліза. При
цьому йому допомогали переносити металеві листи до громадянки ОСОБА_3: ОСОБА_4.
та ОСОБА_5, яких
він запевнив, що металеві листи не крадені. Дані листи здав як метал та
вирученими від продажу грошима розпорядився на власний розсуд.

2

Органами досудового розслідування дії підсудного кваліфіковано за ч.1 ст. 185КК України- як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає, що данна кваліфікація
знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому дії
підсудного органом досудового розслідування кваліфіковано
правильно.

Обтяжуючих покарання обставин суд не
вбачає.

Обираючи підсудному вид та розмір
покарання, як пом'якшуючі покарання обставини суд враховує те, що щиросердечно
розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується по місцю
проживання, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких матеріальних обставин.

А тому суд
вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без
ізолюваня від громадськості.

Враховуючи вищевикладене керуючись
ст.232-234КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК
України і призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі строком на
1 рік.

Згідно ст. 75 КК України від
призначеного покарання ОСОБА_1 звільнити, якщо він на протязі 6 місяців іспитового строку не скоїть нового злочину.

Згідно ст.76 КК України
зобов"язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально -виконавчої
системи.

Міру запобіжного заходу по
відношенні до підсудного ОСОБА_1 до вступу вироку
в законну силу залишити попередньою - підписку про не виїзд.

Вирок може
бути оскаржено до апеляційного суду через місцевий суд протягом 15 діб
з дня його проголошення.