Справа № 265/4066/14-к
Провадження № 1-кп/265/271/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді
- Костромітіної О.О.,

при секретарі - Бойко М.С.,

за участю прокурора - Чумбаш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі Донецької
області в залі суду кримінальне
провадження №0001309 від 01.05.2014 року
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Маріуполя Донецької
області, громадянина України, українця,
з середньо-спеціальною освітою, не
працюючого, не одруженого, раніше не
судимого, який мешкає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

який обвинувачується у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01.05.2014 року, приблизно о 02.50 годині
ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в
приміщенні кав'ярні «Чайка»,
розташованої за адресою: м. Маріуполь,
б. Комсомольський б.40А в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя, переслідуючи мету
спричинення тілесних ушкоджень, умисно
завдав удар ножем в область черевної
порожнини раніше незнайомому ОСОБА_2, в
результаті чого спричинив тілесні
ушкодження у вигляді: колото-різаного
поранення живота з ушкодженням
великого сальника, що відносять по
ступнею тяжкості до тяжких тілесних
пошкоджень, як небезпечних для життя на
момент їх спричинення.

Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому
кримінального правопорушення визнав
повністю і пояснив, що дійсно 01.05.2014
року біля 02:50 годині, будучі в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в
кафе «Чайка» завдав удар ножем в
область живота потерпілому ОСОБА_2 У
скоєному щиро розкаявся, просив суд
суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що 01.05.2014 року він знаходився
на своєму робочому місті в кафе
«Чайка». До нього підійшов офіціант і
сказав, що в приміщенні залу кафе
якийсь чоловік поводить себе
неадекватно. В залі на танцмайданчику
він побачив, як якийсь чоловік
розмахував ножем. Він подумав, що
чоловік покине приміщення кафе, але
раптово відчув удар ножем в лівий бік
живота. Після чого хлопця він вивів на
вулицю, відчув себе погано і його
відвезли в лікарню, де прооперували.
Додав, що претензій матеріального і
морального характеру до
обвинуваченого він не має, гроші за
лікування йому повернули, цивільний
позов він не заявляв, просив призначити
обвинуваченому покарання на розсуд
суду.

Оскільки обставини справи ніким із
учасників судового провадження не
оспорюються, обвинувачений та інші
учасники судового розгляду правильно
розуміють зміст цих обставин, сумнівів
у добровільності їх позиції немає та їм
роз'яснено про позбавлення права
оспорювати ці фактичні обставини
справи у апеляційному порядку, суд
відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України
прийшов до висновку, що дослідження
фактичних обставин справи слід
обмежити допитом обвинуваченого,
потерпілого та дослідити дані у справі,
що характеризують особу
обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що подія
кримінального правопорушення мала
місце, вина обвинуваченого ОСОБА_1 у
вчиненні умисного тяжкого тілесного
ушкодження, тобто тілесного
ушкодження, небезпечного для життя в
момент заподіяння, повністю доведена,
та його дії необхідно кваліфікувати по
ст. 121 ч.1 КК України - умисне тяжке
тілесне ушкодження ушкодження,
небезпечне для життя в момент
заподіяння.

Призначаючи міру покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого та обставини, що
пом'якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_1 раніше не
судимий, не працює, за місцем
проживання характеризується
негативно, свою вину у скоєнні
кримінального правопорушення визнав
повністю, щиро розкаявся у скоєному, не
чинив перешкод у встановленні істини
по справі, що суд визнає обставинами,
які пом'якшують покарання,
інкриміноване кримінальне
правопорушення скоїв, будучі в стані
алкогольного сп'яніння, що суд визнає
обставиною, яка обтяжує покарання.

Суд, з урахування вказаних обставин,
думки потерпілого, який на призначення
суворої міри покарання обвинуваченому
не наполягав, вважає за можливе
призначити ОСОБА_1 покарання в межах
санкції кримінального закону, не
пов'язане з позбавленням волі, із
застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК
України.

Вирішуючи заявлений цивільний позов
прокурора про стягнення з ОСОБА_1 на
користь держави в особі Маріупольської
міської ради витрат на лікування
потерпілого від злочину, суд приходить
до наступного.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину, крім
випадку завдання шкоди при перевищенні
меж необхідної оборони або у стані
сильного душевного хвилювання, що
виникло раптово внаслідок насильства
або тяжкої образи з боку потерпілого.

Аналізуючи вищевикладену норму права,
суд вважає, що позовні вимоги прокурора
Орджонікідзевського району м.
Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на
користь держави в особі Маріупольської
міської ради 1978,38 гривень в рахунок
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілого ОСОБА_2
підлягають повному задоволенню та
стягненню з обвинуваченого ОСОБА_1

Речові докази: мобільний телефон «Соні
Еріксон», мобільний телефон «Нокіа»,
куртку, кепку чорного кольору, зв'язку
ключів, передані під розписку
власникам, - залишити у їх користуванні;
ніж, переданий на зберігання в камеру
схову речових доказів
Орджонікідзевського РВ по квитанції
№001826 від 17.06.2014 року, - знищити,
футболку, яка належить потерпілому
ОСОБА_2, що передана на зберігання в
камеру схову речових доказів,
повернути останньому.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та
призначити покарання у вигляді 5 (п'яти)
років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого від відбування
призначеного покарання, з
випробуванням, строком на 3 (три) роки,
якщо він протягом іспитового терміну
не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст.76 КК України
зобов'язати засудженого в період
випробувального терміну періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію; не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в
особі Маріупольської міської ради (р/р
0054, код платежу №24060300, одержувач -
місцевий бюджет Орджонікідзевського
району, ЗКПО 37989721, банк- ГУ ДКСУ вм.
Маріуполі Донецької області, МФО 834016,
призначення платежу: відшкодування у
місцевий бюджет коштів за лікування
потерпілого) 1978 (одну тисячу дев'ятсот
сімдесят вісім) гривень 38 копійок в
рахунок відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого
ОСОБА_2

Речові докази: мобільний телефон «Соні
Еріксон», мобільний телефон «Нокіа»,
куртку, кепку чорного кольору, зв'язку
ключів, передані під розписку
власникам, - залишити у їх користуванні;
ніж, переданий на зберігання в камеру
схову речових доказів
Орджонікідзевського РВ по квитанції
№001826 від 17.06.2014 року, - знищити.,
футболку, яка належить потерпілому
ОСОБА_2, яка передана на зберігання в
камеру схову речових доказів,
повернути останньому.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області у місті Маріуполі через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя
О.О.Костромітіна