Справа №328/3849/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого
судді Погрібної О.М.

при секретарі
Мацинській О.Є.

за участю прокурора
Дяченко М.М.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Токмак Запорізької області, українця,
громадянина України, який не працює,
має загальну середню освіту, не
одружений, зареєстрований та проживає
за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
запобіжний захід не застосовано,

що надійшов до суду з угодою про
визнання винуватості,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в один з днів другої декади
серпня 2014 року в денний час, в
лісосмузі, розташованій поблизу м.
Токмак, вздовж узбіччя автошляху
«Енергодар-Василівка-Бердянськ», маючи
намір на незаконне придбання та
зберігання наркотичних засобів без
мети збуту, реалізуючи свій злочинний
умисел, знайшов рослини роду конопель,
які росли самосієм, з яких зірвав
верхні частини та листя, тим самим
незаконно придбав наркотичний засіб.
Продовжуючи реалізовувати свій
протиправний намір, направлений на
виготовлення та зберігання
наркотичних засобів без мети збуту,
ОСОБА_1, зірвані листя та верхні частини
рослин конопель переніс до місця свого
проживання, де їх висушив, подрібнив,
тим самим незаконно виготовив
наркотичний засіб, після чого став
незаконно зберігати його за місцем
свого проживання.

30.09.2014 року ОСОБА_1 вказаний згорток з
наркотичним засобом помістив до правої
кишені своїх штанів, після чого
зберігаючи при собі пішов по м. Токмак,
з метою подальшого його вживання
шляхом куріння без мети збуту.

Цього ж дня, 30.09.2014 року в період часу з 16
години 30 хвилин до 17.00 години, в ході
проведення огляду ОСОБА_1 на території
ЦРЛ, розташованої за адресою:
Запорізька область, м. Токмак, вул.
Революційна, 55, працівниками
Токмацького МВ ГУМВС в Запорізькій
області, в правій кишені джинсових
штанів був виявлений та вилучений
паперовий згорток з речовиною
рослинного походження сіро-зеленого
кольору в висушеному та подрібненому
стані, який ОСОБА_1 зберігав для
власного вживання шляхом куріння, без
мети збуту, який був поміщений в
поліетиленовий пакет, зав'язаний
ниткою та опечатаний паперовою биркою
з відтиском печатки № 49 Токмацького МВ
ГУМВС України в Запорізькій області з
пояснювальним написом та підписами
понятих. Також в ході проведення огляду
ОСОБА_1, працівниками Токмацького МВ
ГУМВС України в Запорізькій області за
допомогою серветок змащених спиртовим
розчином, були проведені змиви з правої
та лівої кистей рук, які також були
поміщені в поліетиленові пакети,
зав'язані нитками та опечатані
паперовими бирками з відтисками
печатки № 49 Токмацького МВ ГУМВС
України в Запорізькій області з
пояснювальними написами та підписами
понятих.

Згідно висновку експерта № 295 від 10.10.2014
року надана на дослідження суха
подрібнена речовина сіро-зеленого
кольору рослинного походження в
паперовому згортку, містить
тетрагідроканабінол і є особливо
небезпечним наркотичним засобом -
канабісом масою 8,29 г (в перерахунку на
суху речовину).

На наданих на дослідження серветках зі
змивами з кистей рук ОСОБА_1 виявлені
канабіноїди, у тому числі і наркотично
активний компонент каннабіса -
тетрагідроканабінол.

Канабіс, згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про
затвердження переліку наркотичних
засобів, психотропних речовин та
прекурсорів», (Список № 1 особливо
небезпечний наркотичний засіб, обіг
яких заборонено) (в Таблиці 1) є особливо
небезпечним наркотичним засобом.

03 листопада 2014 року між
обвинуваченим ОСОБА_1 та прокурором
Токмацької міжрайонної прокуратури
Запорізької області Дяченко М.М. в
порядку, передбаченому ст.ст. 472, 473 КПК
України, укладено угоду про визнання
винуватості.

Згідно з даною угодою, прокурор та
обвинувачений дійшли згоди щодо
формулювання обвинувачення, всіх
істотних для даного кримінального
провадження обставин та правової
кваліфікації дій обвинуваченого
ОСОБА_1 за ч.1 ст. 309 КК України та
обвинувачений ОСОБА_1 у повному обсязі
сформульованого обвинувачення
беззастережно визнав свою винуватість
у вчиненні даного кримінального
правопорушення. Також сторонами угоди
визначено узгоджене ними покарання,
ОСОБА_1 повинен понести за вчинений
злочин за ч. 1 ст. 309 КК України покарання
у вигляді 1 року обмеження волі із
звільненням на підставі ст. 75 КК
України року від відбування покарання
із випробуванням з іспитовим строком 1
рік, на підставі ст. 76 КК України з
покладенням на обвинуваченого
наступних обов'язків: не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.
В угоді передбачені наслідки укладення
та затвердження угоди про визнання
винуватості встановлені ст. 473 КПК
України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 просив затвердити вказану угоду
про визнання винуватості.

Прокурор Дяченко О.В. в судовому
засіданні також просив затвердити
угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про можливість
затвердження даної угоди про визнання
винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про визнання
винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості,
тяжких злочинів, внаслідок яких шкода
завдана лише державним чи суспільним
інтересам.

Згідно вимог ст.472 КПК України, в угоді
про визнання винуватості зазначаються
її сторони, формулювання підозри чи
обвинувачення та його правова
кваліфікація з зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність, істотні
для відповідного кримінального
провадження обставини, беззастережне
визнання підозрюваним чи
обвинуваченим своєї винуватості у
вчиненні кримінального
правопорушення, обов'язки
підозрюваного чи обвинуваченого щодо
співпраці у викритті кримінального
правопорушення, вчиненого іншою особою
(якщо відповідні домовленості мали
місце), узгоджене покарання та згода
підозрюваного, обвинуваченого на його
призначення або на призначення
покарання та звільнення від його
відбування з випробуванням, наслідки
укладення та затвердження угоди,
наслідки невиконання угоди та
необхідність компенсування судових
витрат.

При вирішенні питання про
відповідність угоди вимогам ст.472 КПК
України, суд враховує, що умови угоди
про визнання винуватості не суперечать
вимогам цього Кодексу, правова
кваліфікація дій ОСОБА_1 вірна, умови
угоди відповідають інтересам
суспільства та не порушують прав,
свобод, чи інтересів сторін або інших
осіб, не встановлені підстави вважати,
що укладення угоди не було
добровільним, не є очевидною
можливість невиконання обвинуваченим
взятих на себе зобов'язань за угодою,
фактичні підстави для невизнання
винуватості відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо
суд переконається, що угода може бути
затверджена, він ухвалює вирок, яким
затверджує угоду і призначає узгоджену
сторонами міру покарання.

Судом у судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, яке
згідно ст. 12 КК України, є злочином
середньої тяжкості.

Угода про визнання винуватості між
прокурором та обвинуваченим укладена
добровільно без застосування
насильства, примусу, погроз, дана угода
відповідає вимогам 472 КПК України.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє
права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, передбачені
ч. 2 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення, вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови угоди
про визнання винуватості відповідають
вимогам Кримінального процесуального
кодексу України та Кримінального
кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про можливість затвердження
угоди про визнання винуватості від
03.11.2014 року, укладеної між прокурором
Токмацької міжрайонної прокуратури
Запорізької області Дяченко М.М. та
обвинуваченим ОСОБА_1, призначення
обвинуваченому ОСОБА_1 узгодженого
сторонами виду та розміру покарання.

Витрати пов'язані з проведенням
судово-хімічної експертизи № 395 від
10.10.2014 року в сумі 368 грн. 94 коп.
стягненню з обвинуваченого не
підлягають, оскільки за змістом Закону
України «Про судову експертизу»,
проведення вищевказаних експертиз є
обов'язком експертів відповідного
НДЕКЦ та які відповідно до статті 15
вказаного Закону здійснюється за
рахунок коштів, які за цільовим
направленням виділяються відповідним
експертним установам з Державного
бюджету України.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до положень ст. 100 КПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 314, 370, 373, 374, 474 - 475 КПК України, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 03 листопада 2014 року,
укладену між прокурором Дяченком
Михайлом Михайловичем та
обвинуваченим ОСОБА_1.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК
України, та призначити покарання у виді
одного року обмеження волі із
звільненням на підставі ст. 75 КК
України року від відбування покарання
із випробуванням з іспитовим строком 1
рік, на підставі ст. 76 КК України
покласти на обвинуваченого наступні
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та роботи, періодично з'являтися для
реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Речові докази:

- паперовий згорток з речовиною
рослинного походження сіро-зеленого
кольору, дві серветки зі змивами рук
ОСОБА_1, передані на зберігання до
камери схову речових доказів
Токмацького МВ ГУМВС України в
Запорізькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, до
апеляційного суду Запорізької області
через Токмацький районний суд
Запорізької області шляхом подачі
апеляції протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку після його
проголошення.

Суддя: