Справа № 750/604/15-к
Провадження № 1-кп/750/86/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2015 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України,
з професійно-технічною освітою, одруженого, не
працюючого, судимого: 03.03.2009 року Деснянським
районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3,
70, 71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі,
звільненого 30.11.2011 року умовно-достроково на 9
місяців 27 днів за постановою Дергачевського районного
суду Харківської області від 22.11.2011 року,
зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, -
На початку серпня 2014 року, у вечірній час доби, точної дати та час слідством встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 , повторно, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, звернувся до ОСОБА_5 із проханням надати йому DVD плеєр для перегляду футбольного матчу, на що останній погодився. Реалізуючи злочинний намір ОСОБА_6 зловживаючи довірою ОСОБА_5 , заволодів DVD плеєром марки defender, вартістю 500 грн., що належить останньому та розпорядився ним на власний розсуд, реалізувавши до ломбарду, чим спричинив ОСОБА_5 шкоду на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, наприкінці серпня 2014 року, близько 11:00 год., ОСОБА_6 , повторно, перебуваючи у рибному бутику, що за адресою: АДРЕСА_3 , маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, достовірно знаючи, що продавець ОСОБА_4 шукає можливість зарядити свій фотоапарат, оскільки в неї не має зарядного пристрою, вирішив заволодіти її майном. Реалізуючи злочинний намір ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_4 та повідомив, що у нього є можливість зарядити фотоапарат, для чого останній потрібно передати йому. Довіряючи ОСОБА_6 , ОСОБА_4 погодилась на його пропозицію та передала фотоапарат ОСОБА_6 . Завершуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 , заволодів фотоапаратом марки "Panasonic lumix dmc-sz3", вартістю 1 000 грн. та флеш картою 16 Гб, вартістю 150 грн., що належить останній та розпорядився ними на власний розсуд, реалізувавши невідомій особі, чим спричинив ОСОБА_4 шкоду на загальну суму 1 150 грн.
Також, 20 жовтня 2014 року, близько 14:30 год., ОСОБА_6 , діючи повторно, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з правої зовнішньої кишені зимової синьої куртки ОСОБА_7 , яка висіла у вітальні вказаної квартири, таємно викрав мобільний телефон марки NOKIA СЗ-00, вартістю 550 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС, вартістю 15 грн., чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 565 грн. та розпорядився ним на власний розсуд.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 24 жовтня 2014 року, близько 18:30 год., ОСОБА_6 , діючи повторно, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав самовар із берілієвої бронзи, вартістю 600 грн., що належить ОСОБА_5 , та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши шкоду ОСОБА_5 на вказану суму.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням по ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України визнав повністю та повністю підтвердив викладені в його обвинуваченні обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. У скоєному щиро кається. Цивільний позов визнає повністю.
Допитані у суді потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт викрадення їх майна, як це зазначено у обвинувальному акті. Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_4 підтримує і просить стягнути з обвинуваченого 1 000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи свідчення обвинуваченого та потерпілих, а також те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України, як крадіжка, тобто умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинена повторно та по ст. 190 ч. 2 КК України, як шахрайство, тобто умисні дії, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, які не є тяжкими, його ставлення до цього, фактичні обставини справи, особу винного, його попередню судимість, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують таке покарання, думку потерпілих, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку щодо можливості призначення покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ст. 70 КК України, суд вважає за можливе керуватись принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтований, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.
Речовий доказ самовар необхідно повернути власнику.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання:
- по ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;
- по ст. 190 ч. 2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1 000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.
Речовий доказ самовар передати ОСОБА_5 .
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1