Справа № 482/1938/14-к
В И Р О К

Іменем України

10 квітня 2015 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса, кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР № 0001432 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, не військовозобов`язаного, не працюючого, інвалідом не являється, судимого:

29 грудня 2014 року вироком Заводського районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 263 і ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, звільнився з місць позбавлення волі 07 квітня 2015 року за відбуттям покарання,

проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 і ч. 3 ст. 357 КК України,

з учасниками судового провадження: прокурора ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
14 грудня 2013 р., близько 22.00 год., обвинувачений ОСОБА_3 , тимчасово проживаючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю господаря будинку, таємно повторно викрав грошові кошти в сумі 600 грн, чим завдав матеріальної шкоди на вказану суму потерпілому ОСОБА_5 , а також таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 1100», з сім-карткою оператора «Київстар», чоловічу спортивну кофту з капюшоном, в`язану шапку, спортивні чоловічі штани, чоловічу куртку, жіночу кофту з капюшоном, жіночі ботинки, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 в цей час таємно незаконно заволодів особистими документами, а саме паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ( НОМЕР_1 , виданий 11 грудня 2013 р. Новоодеським РВ УМВС України в Миколаївській області) та військовим квитком на ім`я ОСОБА_5 (серія НОМЕР_2 виданий 26 квітня 2012 р. Центрально-Миколаївським ОРВК у Миколаївській області).

З викраденим з місця злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 і ч. 3 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінуємих йому злочинах визнав повністю та суду пояснив, що тимчасово проживав у будинку свого знайомого ОСОБА_5 і допомагав йому по господарству. 14.12.2013 р. близько 22.00 коли подружжя ОСОБА_6 лягли спати, викрав гроші, документи та речі і поїхав у м. Нова Одеса. У маршрутному автобусі зрозумів, що вчинив злочин і передав водію 400 грн та документи, щоб той повернув ОСОБА_6 . Щиро розкаюється у вчиненому.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у інкримінованих йому злочинах визнав повністю його вина в цьому підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідка.

Покази обвинуваченого повністю узгоджуються зі свідченнями свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що як водій маршрутного автобуса виконував рейс « ОСОБА_8 ». 15.12.2013 р. о 06.00 год. ранку підійшов ОСОБА_5 та дав йому фото ОСОБА_3 і повідомив, що той його обікрав. При виїзді з с. Димівське, на трасі сів в автобус ОСОБА_9 , який передав йому гроші та речі для ОСОБА_6 , які він повернув останньому.

Протоколом прийняття працівниками міліції заяви від ОСОБА_5 15 грудня 2013 р., якою він інформує про викрадення у період з 22.00 год. до 23.00 год. 14.12.2013 р. з його будинку грошей, документів та речей.

Витягом з кримінального провадження № 0001432, з якого видно, що заяву ОСОБА_5 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України.

Протоколом огляду предметів від 09.10.2014 р., зі змісту якого видно, що працівниками міліції оглянуто особисті документи ОСОБА_5 , а саме, паспорт і військовий квиток.

Під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , останній на місці вчинення злочину добровільно розповів та показав, яким чином викрав гроші, документи та речі з будинку ОСОБА_5 , і ці його покази в повному обсязі відповідають його свідченням даним в судовому засіданні та узгоджуються з іншими доказами викладеними вище.

Таким чином, злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також ч. 3 ст. 357 КК України, тобто, незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншим важливим особистим документом.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, його позитивну характеристику за місцем проживання, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних ним злочинів, обставини при яких він вчинив злочини, а також те, що вчинені ним злочини відносяться до категорії середньої і невеликої тяжкості.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття у вчинених злочинах, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, а обставини, що обтяжують його покарання відсутні.

Ураховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, при яких він скоїв злочини, суд дійшов висновку, що доцільним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 і ч. 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців;

за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки 9 (дев`ять) місяців.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

За правилами пунктів 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подання апеляційної скарги.

Копія вироку вручається засудженому і прокурору під розписку.