АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/16/15 Справа № 201/7718/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2015 м. Дніпропетровськ

29 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року, якою заяву

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2006 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 приніс апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких, виходячи з їх змісту, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та розглянути по суті його заяву про перегляд вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2006 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги та доповнень до неї ОСОБА_7 посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням процесуального і неправильним застосуванням матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Так, ОСОБА_7 вказує на те, що нововиявлені обставини, які стали йому відомі в 2011 2014 роках і які доводили, в сукупності з іншими доказами, неправильність вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2006 року, були визнані колегією суддів місцевого суду як раніше відомі обставини, внаслідок чого залишилися недослідженими докази, які за

Провадження № 11-кп/774/16/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 459 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
твердження останнього, спростовують пояснення свідків і наявність обставин, що в 2006 році були суду невідомі і могли суттєво вплинути на судову оцінку раніше відомих фактів.

В якості нововиявлених обставин, на думку апелянта, є факти подання ОСОБА_8 20 червня 2003 р. заяви про зняття ТОВ «Укрсібвіза» з податкового обліку до Бабушкінської ДПІ м. Дніпропетровська; зняття ТОВ «Укрсібвіза» 19 травня 2005 р. з податкового обліку; невнесення відомостей про ТОВ «Укрсібвіза» до ЄДР з липня 2004 р.; закриття ТОВ «Укрсібвіза» розрахункових рахунків у АБ «Радабанк» 31 березня 2005 р..

Окрім того в своїй заяві ОСОБА_7 ставить питання про визнання неприпустимими доказами його вини ряду документів, визнання факту істотних порушень його прав щодо дотримання розумних строків розслідування, скасування як незаконно винесених постанов прокурора та слідчого, визнання фактів того, що свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представником цивільного позивача ОСОБА_12 були надані завідомо неправдиві свідчення при судовому розгляді кримінальній справи у Кіровському районному суді м. Дніпропетровська в 2006 р., та інше.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що обставини, на які вказує заявник не є нововиявленими, а заява ОСОБА_7 направлена на переоцінку доказів, які були досліджені в судовому засіданні суду першої інстанції при розгляді справи та перевірені судами вищих інстанцій при перегляді вироку від 20 липня 2006 року.

В суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

На думку прокурора, апеляційна скарга заявника задоволенню не підлягає, оскільки ухвалене рішення відповідає вимогам закону.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляції заявника про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, прийнятій по його заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 459 КПК України нововиявленими слід вважати обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі та могли привести до неправильного вироку, що належить переглянути.

Окрім того, нововиявлені обставини повинні знаходитись в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовувати їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Сфальсифіковані докази, а саме, штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідків та інших осіб, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, будуть вважатися нововиявленими обставинами в тому разі, якщо ці обставини встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Зокрема, Кримінальним кодексом України передбачена відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, в тому числі і на підставі сфальсифікованих доказів, підроблення документів /ст. ст. 372, 384, 358, 366 КК України /.

Матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 свідчать про те, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2006 року він був засуджений за ч. 5 ст. 191 КК України за те, що він, працюючі директором ТОВ «Укрсібвіза», являючись посадовою особою, зловживаючи своїм службовим положенням, в період з 16.02.1999 року по 06.04.1999 року заволодів чужим майном в особливо великих розмірах грошима ТОВ «Укрсібвіза» на загальну суму 1395950 гривень.

В якості нововиявлених обставин, які на думку заявника доводять незаконність вироку щодо нього, ОСОБА_7 вказує на факти подання ОСОБА_8 20 червня 2003 р. заяви про зняття ТОВ «Укрсібвіза» з податкового обліку до Бабушкінської ДПІ м. Дніпропетровська; зняття ТОВ «Укрсібвіза» 19 травня 2005 р. з податкового обліку; невнесення відомостей про ТОВ «Укрсібвіза» до ЄДР з липня 2004 р.; закриття ТОВ «Укрсібвіза» розрахункових рахунків у АБ «Радабанк» 31 березня 2005 р..

Однак, виходячи з конкретних обставин вчинення ОСОБА_7 злочину, за який його засуджено, а саме факту заволодіння грошовими коштами, які мали місце в 1999 році, обставини, які стосуються підприємства ТОВ «Укрсібвіза», та які на думку заявника є нововиявленими, ні в якій мірі не знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і ніяким чином не спростовують докази по справі, які суд першої інстанції поклав в основу вироку.

Таким чином, відсутня будь-яка належність вказаних заявником фактів та їх придатність для встановлення наявності чи відсутності обставин, які входять до предмета доказування у кримінальному провадженні.

Поряд з вказаними заявником обставинами, ОСОБА_7 в своїй заяві поставив перед судом першої інстанції і питання про визнання неприпустимими ряду доказів, визнання завідомо неправдивими показання свідків, скасування постанов прокурора та слідчих і таке інше.

Однак ці вимоги заявника явно та беззаперечно не відповідають критеріям, визначеним кримінально-процесуальним законом, щодо здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Вказані ОСОБА_7 вимоги не можуть розглядатись як нововиявлені обставини, оскільки поновленню справи за такими обставинами обов`язково повинно передувати притягнення до кримінальної відповідальності й засудження осіб, винних у штучному створенні або підробленні доказів, у дачі свідомо неправдивих показань та ін..

Разом з тим, будь-які обвинувальні вироки судів відносно свідків, слідчих або прокурорів, які б підтверджували вказані факти, відсутні.

Аналізуючи заяву ОСОБА_7 про перегляд справи за нововиявленими обставинами, колегія суддів звертає увагу на те, що в цій заяві фактично йде мова про ревізію всіх матеріалів кримінального провадження відносно заявника, коли він вказує на обставини, які на його погляд є нововиявленими, а далі пов`язує їх з іншими доказами по справі, які він вважає штучними, недопустимими та неправдивими.

Однак компетенція суду при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначена главою 34 КПК України та не дозволяє суду переглядати докази без підстав, вказаних у ст. 459 КПК України.

З цієї ж причини колегія суддів вважає необґрунтованими і доводи заявника щодо застосування судом при розгляді його заяви ст. 87 КПК України та визнання доказів по справі недопустимими.

Крім того, зазначені заявником вимоги суперечать принципу юридичної визначеності, який наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.

Таким чином, підстави для задоволення апеляції заявника по справі відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінально-процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2014 року, прийняту за заявою ОСОБА_7 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2006 року, без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області