АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/206/15 р. Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року лютого місяця «19» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
СуддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретаріОСОБА_5
З участю прокурораОСОБА_6
Захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001362, за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_7 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:
Цим вироком
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку і жительку
АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на один рік.

На підставі ст. ст. 104, 76 КК України обвинувачену звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік і на неї покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнано винною і засуджено за те, що вона 28 червня 2014 року близько чотирнадцятої години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , вчинила крадіжку мобільного телефону, що належить ОСОБА_11 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 150 гривень.
Прокурор ОСОБА_12 і захисник ОСОБА_7 на вирок суду подали апеляційні скарги, в яких,
· прокурор, вказує, що при звільненні обвинуваченої від відбування покарання суд послався лише на положення ст. 104 КК України в той час як необхідно було додатково послатися і на застосування ст. 75 КК України. Вважає, що таке порушення процесуального законодавства та не правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку. Просить вирок змінити та зазначити у резолютивній частині вироку, що ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

· захисник у поданій ним апеляційній скарзі покликається на незаконність вироку внаслідок порушення норм матеріального і процесуального права під час розгляду провадження в суді. На думку захисника суд не звернув уваги на допущені порушення норм процесуального права слідчим, зокрема при допитах обвинуваченої і свідків. Судом не дано аналізу всім доказам, а саме показанням ряду свідків, які спростовують доводи обвинувачення щодо причетності ОСОБА_10 до вчинення злочину. Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити.

Заслухавши міркування прокурора про необхідність зміни вироку з наведених в апеляційній скарзі прокурора підстав, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, перевіривши кримінальне провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, а апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину за зазначених у вироку обставин відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, які спростовують доводи апеляційної скарги захисника.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо непричетності ОСОБА_10 до вчинення крадіжки майна ОСОБА_11 суперечать перевіреним в судовому засіданні доказам. Так, допитаний як потерпілий ОСОБА_11 категорично стверджував, що саме обвинувачена 28 вересня 2014 року була у нього в будинку і після того як вона пішла він виявив пропажу телефону.
Свідок ОСОБА_13 показав в судовому засіданні, що 28 вересня 2014 року у нього був день народження, на святкуванні якого були присутні ОСОБА_14 та обвинувачена. Саме остання пропонувала присутнім придбати у неї за 30 гривень телефон, якого купив у неї ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_16 підтвердив показання попереднього свідка. При цьому свідок пояснив, що гроші на телефон він взяв у борг у знайомого ОСОБА_17 , на зустріч з яким прийшов разом з обвинуваченою.
Свідок ОСОБА_18 показав суду, що він дійсно давав ОСОБА_19 у борг 30 гривень саме у присутності обвинуваченої.
ОСОБА_14 видав куплений ним у обвинуваченої телефон працівникам міліції і цей телефон був впізнаний потерпілим як такий, що був у нього викрадений обвинуваченою.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення слідчим порядку дослідження доказів не є підставою для скасування вироку так як суд у відповідності до ст. 23 КПК України безпосередньо досліджує докази і саме отримані під час судового розгляду докази оцінює. Не заслуговують уваги і доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у вироку суду аналізу доказів, зокрема, що суд не дав оцінки поясненням свідків ОСОБА_20 і ОСОБА_21 . Вказані свідки допитані судом і їм дана оцінка. Крім того, ці свідки не спромоглися пояснити чому саме у вказаний день а не в інший обвинувачена мала алібі, а саме безвідлучно перебувала вдома.
Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, перевіреним доказам дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував дії обвинуваченої.
Що стосується доводів прокурора про порушення судом норм матеріального права при звільненні обвинуваченої від відбування покарання то вони мають слушність лише частково. Так обвинувачена є неповнолітньою і, звільняючи її від відбування покарання з випробуванням, суд послався на положення ст. 104 КК України, яка є спеціальною нормою, що регулює умови звільнення неповнолітньої особи від відбування певного покарання з випробуванням. Як зазначено у вказаній нормі матеріального права звільнення від відбування покарання з випробуванням до неповнолітніх застосовується відповідно до ст. ст. 75-78 КК України, які є загальними нормами матеріального права що регулюють питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Приймаючи таке рішення, суд зобов`язаний був керуватися як загальними нормами так спеціальною нормами матеріального права і посилатися у вироку як на положення ст. 75 КК України так і ст. 104 КК України. З урахуванням цих обставин прохання прокурора про необхідність посилання суду у резолютивній частині вироку лише на положення ст. 75 КК України не в повній мірі відповідають вимогам вказаних норм законодавства про кримінальну відповідальність.
З оглядом на викладене, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора та уточнити резолютивну частину вироку, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2014 року щодо ОСОБА_10 змінити, уточнивши його резолютивну частину та вказавши, що ОСОБА_10 звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 104 КК України.
В решті вирок місцевого суду залишити без зміни.
Ухвала набирає законної після її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя