№1-30/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

22
червня 2007 року Крижопільський
районний суд

Вінницької
області

В складі
головуючого: Пителя
С. М.

при
секретарі: Вінніченко
О.В.

адвоката: ОСОБА_1

потерпілих: ОСОБА_2
, ОСОБА_3

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль справу про обвинувачення
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродження с Ракова Томашпільського району, жителя смт.
Томашпіль Вінницької області,
українця, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого,
на утриманні має 3 неповнолітніх дітей,
не працюючого,
військовозобов'язаного, раніше не
судимого; за ст. 126 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Біля 17 год. 29.04.2006 р. ОСОБА_4 на вул. Леніна смт.
Томашпіль Вінницької області умисно взяв обома руками за плечі
малолітнього ОСОБА_3, підняв його над
землею на рівні свого росту, трусив
ним, завдавши фізичного болю і при цьому
кричав: "Розірву як жабу. Порву на куски. Ні папа, ні мама не допоможе". На крик і плач
дитини з подвір'я вибігла мати потерпілого ОСОБА_2 і вирвала з його рук дитину.

Після
цього потерпілий ОСОБА_3 кричить і зривається серед ночі, "підмочує" себе в ліжку, боїться сам ходити в школу.

ОСОБА_2 - мати ОСОБА_3 пережила надзвичайний
стрес, зазнала психологічного
пригнічення.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні злочину
передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України не визнав і показав, що взяв ОСОБА_3 однією рукою за сорочку і
сказав: "Зараз підемо до мами".

Його
вина у скоєнні злочину доказана показами: частково самого ОСОБА_4 26.05.2006 р. в поясненні
працівникам міліції: "Я підійшов до ОСОБА_3, взяв
його за плечі і припіднявши його на рівні свого обличчя сказав...", а також показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
які дали аналогічні покази працівникам міліції 26.05.2006 р. і
відображені у відмовному матеріалі № 235.

Його
вина також доказана показами потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 ,
які показали, що ОСОБА_4 підняв

двома
руками ОСОБА_3 над землею на весь свій ріст,
трусив ним і кричав "Порву як жабу. Тобі батьки не
допоможуть". ОСОБА_7 просив ОСОБА_4 відпустити брата.

Його
вина також доказана показами батьків ОСОБА_3,
мами ОСОБА_2 , яка показали, що на крик вибігла на вулицю, побачила,
що ОСОБА_4 підняв сина вище себе,
трусив ним і кричав. Вирвала сина в нього з рук; а також показами батька
потерпілого ОСОБА_9, який показав, що йому подзвонила дружина і повідомила, що ОСОБА_4 підняв їх сина, трусив ним і погрожував. Син став нервовий і
боязливий.

Покази
підсудного ОСОБА_4 і свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дані ними в судовому
засіданні, суд вважає такими, що не відповідають дійсності і спрямовані на
уникнення ОСОБА_4 відповідальності.

За
умисне вчинення насильницьких дій, які
завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 повинен нести відповідальність
за ст.
126 ч. 1 КК України.

Обставинами, що пом'якшують його покарання, суд враховує: скоєння злочину вперше, і наявність в нього на утриманні 3
неповнолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд враховує вчинення злочину щодо
малолітнього.

Враховуючи
наведене, характер і наслідки
скоєного, особу підсудного, суд вважає,
що покарання йому слід призначити у виді штрафу і звільнити його від
покарання згідно п. "б"
ст. 1 Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007 р.

Цивільний позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 на корить потерпілих: ОСОБА_2
200 грн. 40 коп. матеріальної шкоди - витрати на лікування; 212 грн. 08
коп. витрати на проїзд; 150 грн. за надання правової допомоги, а також на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 2 тис. грн. моральної шкоди кожному.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати
винними ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину передбаченого ст.
126 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді штрафу 20 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Згідно
п. "б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 р. звільнити його від покарання.

Стягнути
з ОСОБА_4 на корить ОСОБА_3 дві тисячі грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_2
562 грн. 48 коп. матеріальної шкоди - затрати на лікування, проїзд,
надання правової допомоги, дві
тисячі моральної шкоди.

Апеляція
на вирок може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом 15
днів.