Справа № 404/3376/14-к
Номер провадження 1-кп/404/52/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кіровограді обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 10.06.2008 року Кіровський районним судом за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, постановою Кіровського районного суду від 12.12.2009 року звільнений згідно ст. 1 п. «А» ЗУ «Про амністію» від 12.12.2008 року;
· 17.05.2011 року Ленінським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік, 06.01.2011 року кримінальна справа закрита на підставі ст. 105 КК України;
· 26.03.2012 року Кіровський районним судом за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, вирок набрав чинності 11.04.2012 року ,-
-29.04.2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту строком на 4 місяці.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно та відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України за наступних обставин.

08.01.2014 року близько 21.00 год., ОСОБА_3 , знаходився біля ПТ «Ломбард-Скарбниця», що по вул. Попова, 9 в м. Кіровограді, разом з ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, де помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_7 , який тримав в руках мобільний телефон «Nokia C2-01». В цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння вказаним телефоном. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зав`язали розмову з ОСОБА_7 та направилися разом до під`їзду № 5 буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 почав наносити хаотичні удари руками в область обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на землю. В цей момент ОСОБА_6 відкрито з кишені куртки ОСОБА_7 викрав мобільний телефон «Nokia C2-01», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 258 від 27.02.2014 року, становить 260,00 грн. В свою чергу ОСОБА_3 наніс удар ногою в область голови ОСОБА_7 , після чого шляхом ривка відкрито викрав у останнього наручний годинний «ЗАРЯ 1995 року», який знаходився на лівій руці, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №258 від 27.02.2014 року, становить 75,00 грн. Заволодівши майном, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину з викраденим зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, таким чином, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 335 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 08.03.2014 року близько 14.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці транспортного засобу, що розташована навпроти «Поповського ринку» по вул. Попова в м. Кіровограді, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який перебував на вищевказаній зупинці та тримав в руках мобільний телефон марки «Nokia X2-02». В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння вказаним телефоном. Реалізуючи свій :лочинний намір, діючи умисно, повторно, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_3 , під приводом спільного дозвілля, познайомився з ОСОБА_8 та в ході спілкування попросив у останнього скористатись належним йому мобільним телефоном, пояснивши що у нього на рахунку відсутні грошові кошти та він не має змоги зі свого телефону терміново зателефонувати. В той час ОСОБА_8 передав свій мобільний телефон в руки ОСОБА_3 , який в свою чергу будучи впевненим, що ОСОБА_8 нічого не підозрює, відійшов від останнього на декілька метрів, зробивши вигляд що розмовляє по телефону. Однак в цей момент ОСОБА_8 , спостерігаючи за ОСОБА_3 , та зрозумівши, що останній має намір заволодіти його майном, звернувся до нього з вимогою повернути мобільний телефон, на що ОСОБА_3 маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, цілеспрямовано, міцно утримуючи в своїй руці мобільний телефон ОСОБА_8 простягнув його останньому, та не маючи наміру повертати чуже майно, дочекався, коли ОСОБА_8 схопить рукою телефон, шляхом ривка відкрито викрав з руки останнього належний йому мобільний телефон марки «Nokia Х2-02», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 292 від 07.04.2014 року, становить 824,85 грн. Заволодівши майном, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим зник, викраденим розпорядилися на власний розсуд, таким чином, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 824 гривні 85 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав частково, та пояснив, що 08.01.2014 року близько 21.00 год., від разом з ОСОБА_6 , підійшли до раніше незнайомого їм ОСОБА_7 та попросили у нього цигарки, на що він не відмови. В подальшому, запропонували ОСОБА_7 придбати пиво та випити. В продуктовому магазині придбали пива та відійшли в двір будинку, що випити його. ОСОБА_3 відійшов у туалет, повернувшись, побачив, що ОСОБА_6 б`є ОСОБА_7 . ОСОБА_3 розборонив їх, з`ясував стан здоров`я ОСОБА_7 та спільно з ОСОБА_9 поїхали додому. З`ясувавши, що у ОСОБА_6 є телефон, належний ОСОБА_7 , вони повернулися на місце де відбулася бійка, щоб віддати мобільний телефон, однак, потерпілого на місці не було. Тому, вирішили їхати у своїх справах. Про те. що ОСОБА_6 заклав мобільний телефон в ломбард не знав. Вказує, що наручний годинник знайшов на неподалік від потерпілого після бійки, спочатку залишив його собі, а потім віддав ОСОБА_6 . Про те, що годинник належить ОСОБА_7 не знав, наміру його викрадати не мав. З обвинуваченням по даному епізоду не погоджується, оскільки не причетний до його скоєння. Стверджує, що в алкогольному стані не перебував, оскільки пиво не встигли навіть відкрити. Покази потерпілого вважає неправдивими, оскільки він був у сильному алкогольному сп`янінні і більшість подій не пам`ятає.

Окрім того, пояснив, що 08.03.2014 року близько 14.00 год., в районі ринку по вул. Попова в м. Кіровограді, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 . Підійшовши до останнього, запропонував випити коньяк, який був при ньому. Потім попросив мобільний телефон, щоб подзвонити товаришу, на що ОСОБА_8 погодився та добровільно надав телефон. В цей момент виник умисел заволодіти телефоном. У зв`язку з цим, попросив ОСОБА_8 зайти за магазин, що був розташований поряд та подивитися чи не має там товариша. якого нібито чекає ОСОБА_3 . Коли ОСОБА_8 зайшов за магазин, ОСОБА_3 обійшов магазин з іншого боку та з мобільним телефоном втік. Вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за ст. 190 КК України. Покази потерпілого в тій частині, що він вимагав повернення телефону вважає неправдивими.

Не заважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 07.01.2014 року він заклав мобільний телефон в ломбард спільно з ОСОБА_10 . 8.01.2014 року спільно з друзями розпивали спиртні напої. Приїхавши на вул. Попова, подзвонив своєму товаришу ОСОБА_10 та спільно викупили з ломбарду телефон. В подальшому всі друзі роз`їхалися, а він пішов в магазин та придбав пива. Вийшовши з магазину, побачив 2-ох хлопців. Між ним та хлопцями зав`язалася розмова. У зв`язку з чим почали спілкуватися не пам`ятає. В подальшому, втрьох пішли у двір багатоповерхівки до останнього під`їзду та продовжили розмовляти. В цей час, ОСОБА_6 наніс два удари, куди точно не пам`ятає, він яких потерпілий присів. ОСОБА_6 забрав телефон, витягнувши з карману, а ОСОБА_3 наніс удар по голові та по тілу рукою і ногою. Пам`ятає, що в цей час з його руки злетів годинник. Хто його взяв не знає. Після цих подій ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з місця пригоди втекли.

- показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив суду, що 08.03.2014 року близько 12-13 год. до нього підійшов ОСОБА_3 , який запропонував випити коньяк, на що потерпілий відмовився. Тоді ОСОБА_3 попросив телефон, на що ОСОБА_8 повідомив, що на рахунку не достатньо коштів. ОСОБА_3 повідомив, що він надішле СМС повідомлення, після чого ОСОБА_8 дав телефон. Коли ОСОБА_3 надіслав СМС повідомлення, ОСОБА_8 почав вимагати повернення телефону, на що ОСОБА_3 тримаючи в руках телефон, відповідав, що зараз поверне. Тоді, ОСОБА_8 взявся рукою за телефон та почав тягнути його до себе. В цей час, ОСОБА_3 вихопивши телефон, почав тікати в бік ринку. ОСОБА_8 намагався наздогнати ОСОБА_3 ,однак, на ринку його загубив із поля зору.

Допит свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_6 судом визнано неможливим.

Окрім того, вина обвинуваченого доводиться матеріалами кримінального провадження.

По епізоду грабежу у ОСОБА_7
- протоколом огляду місця події з участю ОСОБА_6 від 04.02.2014 року, в ході якого ОСОБА_6 видав наручний годинник "Заря"

т.№1 а.п. 13-14

- протоколом слідчого експерименту від 10.02.2014 року з участю потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив за яких обставин відносно нього було скоєно кримінальне правопорушення.

т. №1 а.п. 27-33

- висновком судової товарознавчої експертизи №258 від 27.02.2014 року, якою визначено вартість мобільного телефону Nokia C2-01 в сумі 260 грн. та годинника "Заря" в сумі 75 грн.

т.№1 а.п. 43-44.

- довідкою з ломбарду "Скарбниця", згідно якої ОСОБА_6 заклав 09.01.2014 року мобільний телефон Nokia C2-01.

т. №1 а.п.55

- протоколом слідчого експерименту від 20.03.2014 року з участю ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 вказав, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник конфлікт.

т. №1 а.п. 64-68

- вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2014 року відносно ОСОБА_6 , яким встановлено, що останній, 08.01.2014 року скоїв грабіж за попередньою змовою з ОСОБА_3 при цьому, ОСОБА_3 також наносив удари потерпілому та заволодів наручним годинником.

т. 2 а.п.73

По епізоду грабежу у ОСОБА_8
- протоколом огляду місця події з участю потерпілого ОСОБА_8 від 10.03.2014 року, в ході якого було оглянуто місцевість де відносно ОСОБА_8 було скоєно протиправні дії.

т.№1 а.п. 102

- висновком судової товарознавчої експертизи №292 від 07.04.2014 року, згідно якої визначено вартість мобільного телефону Nokia Х2-02 в сумі 824 грн. 85 коп.

т. №1 а.п.129-133

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.03.2014 року, згідно якого потерпілий за зовнішнім виглядом впізнав ОСОБА_3 , як особу, що скоїла грабіж мобільного телефону.

т.п. №1 а.п. 150-151

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України

Зазначені докази є узгодженими, послідовними та вказують на безпосередню причетність обвинуваченого до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_3 стосовно його непричетності до скоєння грабежу у потерпілого ОСОБА_7 суд розцінює, як спосіб захисту. Так, судом визнано неможливим допит свідка ОСОБА_6 , разом з тим, пояснення потерпілого ОСОБА_7 в сукупності з поясненнями ОСОБА_6 , які він дав під час проведення слідчого експерименту повністю спростовують позицію обвинуваченого. Крім того, наявність годинника у ОСОБА_3 , який підтвердив, що взяв годинник спочатку собі, а потів віддав ОСОБА_6 опосередковано підтверджують покази потерпілого. Дані свідчення обвинуваченим не спростовані.

Суд вважає помилковим позицію обвинуваченого, стосовно кваліфікації його дій по епізоду грабежу у ОСОБА_8 за ст. 190 КК України з наступних підстав. Так, пояснення обвинуваченого про те, що він скористався відсутністю потерпілого на місці події і таким чином, заволодівши телефоном, зник з викраденим, суд розцінює, як намагання обвинуваченого пом`якшити відповідальність за скоєне. Дані покази обвинуваченого не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду. Натомість покази потерпілого про те, що він намагався забрати у ОСОБА_3 телефон, намагався наздогнати обвинуваченого, не викликають у суду сумнів, є послідовними та логічними і свідчать про те, що умисел обвинуваченого переріз із шахрайства в грабіж.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення.

Як особа ОСОБА_3 характеризується посередньо, осудний, раніше не одноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст.186 КК України з урахуванням покарання, призначеного попереднім вироком, при цьому, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і застосування до нього ст. 69, 75 КК України є неможливим.

Судові витрати слід покласти на винного.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2014 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обраховувати з 20 год. 30 хв. год. 27.03.2014 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 392 грн. судових витрат.

Речові докази передані на зберігання власникам залишити останнім, як власникам, долучені до матеріалів провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а засудженими, які тримаються під вартою в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1