У Х В А Л А

29 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2, розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и ла:

ОСОБА_1, засуджений вироком Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2010 року за злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, звернувся із заявою, в якій порушує питання про допуск кримінальної справи щодо нього до провадження Верховного Суду України та просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2015 року, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Як на підставу своїх вимог посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК України, а саме, на його думку, судами касаційної інстанції було неоднаково застосовано норму ст. 399 КПК України 1960 року, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. На підтвердження своїх доводів, заявник надав копії ухвал від 14 грудня 2006 року та 22 лютого 2011 року, ухвалені Верховним Судом України, як судом касаційної інстанції.

Статтею 448 КПК України встановлено вимоги до заяви про перегляд судового рішення в порядку глави 33 КПК України.

Зокрема, в заяві серед іншого має міститись обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК України. Однак таке обґрунтування відсутнє.

Як убачається зі змісту заяви, вимоги заявника не конкретизовані, не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах та мають суперечливий зміст.

Так, у заяві не наведено належного обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої ст. 399 КПК України 1960 року, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, саме залишається не зрозумілим, які вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, Апеляційний суд міста Києва не виконав та на що не звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ при повторному розгляді справи щодо ОСОБА_1

В п. 1 с. 2 ст. 455 КПК України, зазначено, що за наявності підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 2 ст. 445 цього Кодексу, Верховний Суд України має право скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково та направити справу на новий розгляд до суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції.

Однак у заяві не порушується питання про скасування ухвали Апеляційного суду м. Києва від 9 липня 2013 року, законність якої також ставиться під сумнів заявником. У той же час ОСОБА_1 порушує питання про направлення справи на новий апеляційний розгляд після скасування лише ухвали касаційного суду. Таким чином, прохальна частина заяви не узгоджується з положеннями глави 33 КПК України.

Відповідно до ст. 449 КПК України до заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, та копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального чи процесуального права, що передбачено пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 445 цього Кодексу; у тому разі, коли заява подається з підстав, передбачених пунктами 3 або 4 частини першої зазначеної статті, до заяви повинні бути додані, відповідно, копія постанови Верховного Суду України або копія рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, чи клопотання про витребування такої копії рішення, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подає заяву.

Заявник надав лише копії різних за змістом судових рішень та копію ухвали касаційного суду, яку просить скасувати. Разом із тим, для вирішення питання про наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 445 КПК України, для допуску та перегляду справи щодо ОСОБА_1 Верховним Судом України необхідно долучити вирок Подільського районного суду міста Києва від 30 листопада 2010 року, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 14 червня 2011 року й 9 липня 2013 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2012 року завірені належним чином.

Зазначені недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК України, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 450 КПК України та Прикінцевими положеннями до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року,

у х в а л и л а:

про зазначені недоліки заяви повідомити ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 29 травня 2015 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2