ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ. Справа №1-76-10

18 червня 2010 року м.Радомишль.

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого: судді СВІНЦИЦЬКОГО Л.В. при секретарі: Малашевської І.В. з участю прокурора:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радомишлі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2,16.02.198 0 року народження,уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, Казахстан, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,ЗО,українця,громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,не одруженого не працюючого,раніше судимого:

24.05.02.1996 року Радомишльським районним судом Житомирської області по ст.14 0 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі,з конфіскацією всього майна;

11.11.1998 року Радомишльським районним судом Житомирської області по с.т.20 6 ч.2,ст.4 3 КК України на 2 роки один місяць позбавлення волі;

27.09.2001 року Радомишльським районним судом Житомирської області по ст.142 ч.2 КК України на 6 років позбавлення волі;

18.12.2006 року Радомишльським районним судом Житомирської області по ст.ст.186 ч.2,71,72 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;Постановою Машівського районного суду Полтавської області від

28.10.2009 року,невідбуту частину

покарання змінено на більш м»яку,на 1 рік З місяці 25 днів обмеження волі.Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2010 року, звільнений умовно-достроково на 11 місяців 28 днів;

у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.186 ч.2,18 9 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ :

19 лютого 2010 року, біля 03 години, підсудний ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння,з мете відкритого заволодіння чужим майном, повторно, після розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_3, вивів його з бару «Ярославна», розташованого в м. Радомишлі, і на перехресті вулиць Шевченка та Борщагівська, застосовуючи насильство, яке не було небезпечним для життя та здоровя потерпілого, наніс удар пляшкою і голові ОСОБА_3 , а потім коли ОСОБА_3 упав на землю, наніс йому ще декілька ударів ногами та руками по голові та тілу, спричинивши ОСОБА_3 тілесні ушкодження легкого ступеню важкості без короткочасного розладу здоровя у вигляді синців та садин обличчя, голови, крововиливів під конюгктиву обох очей, і скориставшись безпорадним станом ОСОБА_3 відкрито заволодів 150 гривнями, мобільним телефоном «ОСОБА_3;» вартістю 120 гривень, заподіявш ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суїлу 630 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії,підсудний ОСОБА_2 1.19.02.2010 року, о 04 годині, маючи психологічний тиск, та погрожуючи потерпілому ОСОБА_3 застосування фізичного насильства, прийшли до будинку батьків ОСОБА_3 -ОСОБА_4, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_3 на вимогу підсудного, попросив у ОСОБА_4 100 гривень, які передав підсудному ОСОБА_2, побоюючись повторного застосування насильства, заподіявши ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму. 100 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою винуватість В скоєнні злочинів передбачених ст.186 ч.2 та ст.189 ч.2 КК України визнав частково, і пояснив суду, що 19.02.2010 року, він розпивав в барі спиртні напої з ОСОБА_3, а коли вийшли на вулицю, то ОСОБА_3 дав йому свій мобільний телефон, який він залишив у себе, а за те ще він привів його до будинку батьків, отчим ОСОБА_3 дав йому 100 гривень. Потерпілого він не бив, і грошей не вимагав. Мобільний телефон він дійсно продав через декілька днів знайомому таксисту.

Винність підсудного ОСОБА_2 повністю стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3 який показав суду,що

18.02.2010 року,він розпивав спиртні напої з підсудним та ОСОБА_5 в барі «Ярославна». Після 24 години, вони вийшли на вулицю, підсудний попросив у нього телефон,і коли ВІН дав йому телефон, то підсудний став тікати. Догнавши ОСОБА_2, він почав вимагати повернути телефон, але підсудний ударив його пляшкою по голові, і коли він упав на землю, то ОСОБА_2 наніс йому ще декілька ударів руками та ногами по голові та тілу. Потім він з кишені куртки забрав у нього 150 гривень,а потім сказав, що він працює в міліції, і став вимагати в ОСОБА_3 ще 100 гривень. Побоючись погроз підсудного, ВІН разом з ним прийшли до його вітчима Жембровського, і він просив вітчима дати підсудному 100 гривень, що він і зробив.

Показаннями свідка ОСОБА_5 яка показала суду,що дійсно

18.02.2010 року вона розпивала з підсудним та потерпілим спиртні

напої, і вони разом вийшли з бару на вулицю, але що було далі вона не бачила.

Показаннями свідка ОСОБА_6,який показав суду, що

19.02.2010 року, вночі син прийшов з підсудним до його хати. Обличчя у сина було в синцях та крові. Син попросив у нього дати підсудному 100 гривень, і він виніс з хати 100 гривень і дав підсудному.

Показаннями свідка ОСОБА_7,яка показала суду, що

19.02.2010 року, біля часу ночі вона зателефонувала на мобільний телефон своєму сину ОСОБА_3, і почула в трубці крики та погрози невідомого чоловіка. Вона пішла шукати сина по вулицях, але не знайшла. Коли вона прийшла додому,то побачила сина в ліжку, лице його було в синцях та крові, і він розповів, що його побив ОСОБА_2, забрав у нього мобільний телефон та гроші.

Показаннями свідка ОСОБА_8 оголошених та досліджених в судовому засіданні, з яких видно, що 20.02.2010 року, підсудний продав йому мобільний телефон «Соні» за 130 гривень.

Як видно з протоколу огляду від 22.02.2010 року,під час огляду в ОСОБА_8 був вилучений мобільний телефон «Соні», куплений ним у підсудного.(а.с.4).

Згідно висновку судово-медичної експертизи,у потерпілого ОСОБА_3 були виявлені тілесні ушкодження легкого ступеню важкості без короткочасного розладу здоров»я у вигляді синців та саден обличчя,голови,крововиливів під конюгктиву обох очей. (а.с.7 5) .

Під час проведення відтворення обстановки та обставин події,потерпілий ОСОБА_3 детально розповів і показав про обставини його побиття підсудним та заволодіння його майном.(а.с.39-43).

Під час проведення відтворення обстановки та обставин події, підсудний ОСОБА_2 детально розповів і показав про обставини заволодіння майном ОСОБА_3Г.(а.с.67-70).

За місцем проживання підсудний характеризуються з позитивної сторони(а.с.78).

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності,суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості підсудного ОСОБА_2 у відкритому викраденні чужого майна(грабіж),вчиненими повторно, поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, та у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим,обмеження прав,свобод,або законних інтересів потерпілого(вимагання),вчиненими повторно,і такі його дії кваліфікує за ст.18 6 ч.2 та ст.18 9 ч.2 КК України.

Не визнання підсудним факту грабежу та вимагання, суд розцінює як його намагання уникнути відповідальності за вчинені злочини, т.к. він на досудовому слідстві в своєму поясненні(а.с.14 -

15),в показаннях в якості підозрюваного (а.с.56) послідовно і детально виклав всі обставини вчинених ним злочинів.

Обираючи підсудному ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчинених ним ЗЛОЧИНІВ,особу підсудного, його вік, позитивну характеристику, що він і раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності ., вперто бажає ставати на шлях виправлення, тому обирає таку у виді позбавлення волі, а також, враховуючи, що 18.12.2006 року підсудний ОСОБА_2 Радомишльським районним судом Житомирської області був засуджений по ст.ст.186 ч.2, 71,72 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,постановою Машівського районного суду Полтавської області від 28.10.2009 року, невідбута частина покарання йому була змінена на більш мяку, на. 1 рік 3 місяці 25 днів обмеження волі,а постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2010 року,він був звільнений умовно-достроково на 11 місяців 28 днів,з частковим приєднанням не відбутої міри покарання призначеного йому вироком Радомишльського районного суду від 16.12.2006 року.

Обставинами,які обтяжують покарання підсудному,суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння,та рецидив злочину.

Обставин,які помякшують покарання підсудному, в судове засіданні не встановлено.

Речовий доказ мобільний телефон «Нокія» суд залишає в користуванні потерпілого ОСОБА_3

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.323,324, КПК України суд-

3 А С У Д ИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України,і призначити йому покарання у вигляді ШЕСТИ років позбавлення волі,визнати винним у вчиненні злочину передбаченого от.189 ч.2 КК України, і призначу йому покарання у вигляді ТРЬОХ років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України,шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,вважати ОСОБА_2 засудженим на ШІСТЬ років позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 та ст.72 КК України,враховуючи,що 18.12.2006 року підсудний ОСОБА_2 Радомишльським райони судом Житомирської області був засуджений по ст.ст.186 ч. 2, 71,72 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,постановою Машівського районного суду Полтавської області від 28.10.2009 року,невідбута частина покарання йому була змінена на більш мяку, на 1 рік. З місяці 25 днів обмеження волі., а постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2010 року,він був звільнений умовно-достроково на 11 місяців 28 днів,тому до призначеного судом

покарання,суд частково приєднує ОСОБА_2 невідбуту міру покарання призначеного йому за. вироком Радомишльського районного

суду від 18.12.2006 року,і остаточно вважати ОСОБА_2 засудженим на ШІСТЬ років,ПЯТЬ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з часу його затримання тобто з 09 березня. 2010 року.

Речовий доказ по справі:мобільний телефон «Нокія»,залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_3

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з часу його проголошення,а засудженим, який знаходиться під вартою в той же строк з моменту його отримання.

Суддя Радомишльського

районного суду ОСОБА_10.