У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка
К.Т.

суддів за
участю прокурора

Шевченко
Т.В., Пошви Б.М. Парусова А.М.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 24 січня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 - законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 та касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, на судові рішення щодо ОСОБА_1

Вироком Волноваського районного суду Донецької області від
21 лютого 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого,

засуджено за
ч.2 ст.296 КК України на 1 рік обмеження волі;

за ч.1 ст.122
КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів
остаточно призначено 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_4, щодо якого судові
рішення у касаційному порядку не оскаржуються.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у солідарному
порядку на користь потерпілого ОСОБА_3 1485,25 грн. матеріальної шкоди, 10000
грн. на відшкодування моральної шкоди, 1500 грн. на оплату послуг адвоката, а
також судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 квітня
2007 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено: на підставі ст.75 КК України звільнено засудженого
від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки і покладено
обов'язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України. З резолютивної частини
вироку виключено вказівку про стягнення з ОСОБА_1 1500 грн. за надання
матеріальної допомоги. У решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджений за вчинення злочинів за таких
обставин. 27 червня 2006 приблизно з 22 год. до 22 год. 30 хв. неподалік Палацу
культури селища Новотроїцького Волноваського району Донецької області, ОСОБА_1,
будучи у стані алкогольного сп'яніння,
спільно з ОСОБА_4 з хуліганських спонукань нанесли потерпілому ОСОБА_2
численні удари ногами в різні частини тіла, принижували потерпілого, нецензурно
висловлювались, на зауваження сторонніх осіб не реагували. У результаті
спільних хуліганських дій ОСОБА_1 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 - законний представник
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_1 з направленням справи
на новий апеляційний розгляд. При цьому посилається на порушення її процесуальних
прав, оскільки була позбавлена можливості бути присутньою під час розгляду справи
апеляційним судом. Крім того, посилається на м'якість призначеного засудженому покарання
та безпідставне звільнення від його відбування на підставі ст.75 КК України.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати судові рішення
щодо ОСОБА_1, а справу направити
на новий апеляційний розгляд. Вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого внаслідок м'якості та вважає, що рішення апеляційного
суду про застосування до ОСОБА_1 ст.75 КК України є необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який підтримав касаційне подання, обговоривши доводи касаційної
скарги і касаційного подання та перевіривши матеріали кримінальної справи,
колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, а ухвала
апеляційного суду скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд
з таких підстав.

Як видно зі змісту ухвали
апеляційного суду, цим рішенням задоволено апеляцію захисника засудженого, яка
просила звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання на підставі ст.75 КК
України, та відмовлено у задоволенні апеляцій представника потерпілого та
прокурора, які вважали, що ОСОБА_1 слід призначити більш суворе покарання.

При цьому в ухвалі суд апеляційної
інстанції послався на пом'якшуючі обставини, які вказані у вироку, зазначивши,
що їх не достатньо врахував суд першої інстанції, та доповнивши їх тим, що ОСОБА_1 вчинив
злочин у молодому віці, прийняв заходи до відшкодування шкоди, навчається у
технікумі та щиро розкаявся під час розгляду справи у суді апеляційній інстанції.

Разом з тим, як видно з матеріалів кримінальної справи,
засуджений відшкодував лише 500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, що є незначною частиною зі стягнутої за вироком шкоди в розмірі 1485,25
грн. на відшкодування матеріальної та 10000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Висновок суду про щирість каяття засудженого, який не
визнавав своєї вини ні під час досудового слідства, ні в суді, є
непереконливим.

До того ж судом апеляційної інстанції не взято до уваги,
що у результаті злочину неповнолітньому потерпілому злочином були заподіяні
значні моральні та фізичні страждання.

На підставі наведеного ухвала апеляційного суду підлягає
скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд. Якщо під час
нового розгляду підтвердиться об'єм обвинувачення, визнаного доведеним судом
першої інстанції, то застосування ст.75 КК України слід вважати таким, що є
явно несправедливим внаслідок м'якості.

Керуючись ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора та касаційну скаргу ОСОБА_2 - законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати. Справу направити на новий
апеляційний розгляд у той же апеляційний суд в іншому складі суддів.

Судді:

Кравченко К.Т. Шевченко Т.В. Пошва Б.М.