Справа № 333/7702/14-к
Провадження № 1-кп/333/23/15
ВИРОК
17 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.12.2004 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 26.05.2005 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання 11.11.2006 року;
- 03.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю покарання 02.09.2011 року;
- 18.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік, за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
Під час судового розгляду ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, не визнав та пояснив, що 28.08.2014 року, приблизно в обідній час, а можливо і в 16 годині 30 хвилин він проходив біля Запорізької дитячої залізниці та направлявся у бік вокзалу «Запоріжжя-1». Після цього, він з вказаного вокзалу пішки направився до Південного мікрорайону м. Запоріжжя, де на зупинці громадського транспорту біля Запорізької дитячої залізниці зустрів ОСОБА_7 , яка є його знайомою. Остання передала йому відеореєстратор у корпусі чорного кольору, зазначивши, що це її річ та попрохала його дізнатись про вартість цього пристрою. ОСОБА_7 він знає, приблизно більше року, але з таким проханням остання до нього звернулася вперше. Він погодився на пропозицію ОСОБА_7 , взяв реєстратор, який поклав під кофту, в якій знаходився, так як у нього не було пакету та направився до Південного мікрорайону м. Запоріжжя. Коли він перебував біля магазину «Брусничка» по вул. Новокузнецькій, до нього підійшли працівники міліції, які виявили у нього відеореєстратор, після чого доставили його до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. У райвідділу йому повідомили, що якщо він визнає себе винним у скоєнні крадіжки відеореєстратора, суд призначить йому штраф та він не буде позбавлений волі.
У судовому засіданні 16.04.2015 року, під час розгляду угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілим, ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєному злочину та пояснив, що дійсно 28.08.2014 року, в який саме час, не пам`ятає, він проходив біля воріт Запорізької дитячої залізниці, де стояв автомобіль «ЗАЗ», сірого кольору, в якому він замітив відеореєстратор. Після цього, він підійшов до дверей водія вказаного автомобіля, потягнув їх на себе і вони відкрилися та спрацювала сигналізація. Він швидко викрав з салону транспортного засобу відеореєстратор та пішов з місця скоєння злочину до Південного мікрорайону м. Запоріжжя. Знаходячись біля магазину «Брусничка», до нього підійшли працівники міліції, які виявили та у Комунарському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області вилучили викрадений відеореєстратор. Під час судового розгляду давав неправдиві показання, так як злякався покарання та вигадав той факт, що відеореєстратор йому дала ОСОБА_8 , яка до цього жодного відношення не має. У скоєному розкаюється. Корисливий злочин скоїв вперше, тому просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.
Крім показань обвинуваченого, вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що 28.08.2014 року, о 16 годині 30 хвилин, він під`їхав на своєму автомобілі «ЗАЗ-1103», сірого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , до воріт Запорізької дитячої залізниці, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Луначарського, 1, де він працює. Після цього, він закрив двері автомобіля, поставив транспортний засіб на сигналізацію та пішов у приміщення залізниці. Приблизно через 15 хвилин, він підійшов до автомобіля та виявив відкритими водійські двері. Крім цього, він виявив відсутність відеореєстртора «Gazer F410», вартістю 1 400 гривень, у корпусі чорного кольору з картою пам`яті «SP», вартістю 135 гривень, який був встановлений в його автомобілі. Він відразу до міліції не звернувся, так як необхідно було терміново їхати по службовим справам. Приблизно о 18-00, на його мобільний телефон подзвонили з Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області та спитали, чи не викрадали у нього відеореєстратор. Дізнавшись, що викрадене майно знаходиться в міліції, він під`їхав до Комунарського РВ, де від нього прийняли заяву про скоєний злочин та оглянули автомобіль. Під час досудового розслідування йому було повернуто відеореєстратор та карту пам`яті, при огляді якої, він побачив ОСОБА_5 , який проходив біля його машини, коли він ставив автомобіль біля воріт залізниці. Крім того, був відеозапис, де ОСОБА_5 під кофтою несе відеореєстратор, який усе фіксував, так як пристрій працює на будь-який рух. Претензій до обвинуваченого він не має;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що він працює заступником дільничних інспекторів Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Точно якого числа, він не пам`ятає, влітку 2014 року, у вечірній час він разом з іншим працівником міліції перебували біля магазину «Брусничка» по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі, де помітили ОСОБА_5 , який нервово себе поводив. Коли підійшли до обвинуваченого ближче, побачили, що останній, щось ховає під кофтою. На його прохання показати приховану річ, ОСОБА_5 показав відеореєстратор, але його походження повідомити обвинувачений не зміг, тому було вирішено доставити ОСОБА_5 до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Під час огляду відеозапису, що містився у відеореєстраторі, з`ясувалося, що пристрій був встановлений в автомобілі «Таврія» сірого кольору, який перед викраденням стояв біля Запорізької дитячої залізниці. На вказаній залізниці, він встановив кому належить автомобіль та зателефонував ОСОБА_11 , який повідомив, що дійсно у нього в той день була крадіжка відеореєстратору. Останній у подальшому приїхав до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, де з ним проводилися слідчі дії. При собі ОСОБА_5 також мав ножиці, за допомогою яких відкривав водійські двері автомобіля потерпілого. Куди у подальшому ділись ножиці, він не знає;
- даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_9 про вчинений злочин, згідно яких останній 28.08.2015 року о 19-00 годині, повідомив, що 28.08.2014 року, близько 16-30 години у нього з автомобіля «ЗАЗ-1103» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , невідома особа викрала відеореєстратор «Gazer F410»;
- даними, отриманими 28.08.2014 року під час огляду місця події автомобіля «ЗАЗ-1103» з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , в ході якого виявлено на замку водійської двері автомобіля сліди механічного впливу вм`ятини;
- заявою ОСОБА_5 від 28.08.2014 року щодо добровільної видачі ним відеореєстратора «Gazer F410»;
- даними, отриманими під час огляду предмета - відеореєстратора «Gazer F410» з картою пам`яті «SP» з файлами відеозапису, на яких вбачається ОСОБА_5 , котрий спочатку проходив біля автомобіля потерпілого, а потім переносив викрадений пристрій у себе за кофтою;
- речовими доказами: відеореєстратором «Gazer F410» з картою пам`яті «SP» та CD-диском з файлами відеозапису з відеореєстратора, оглянуті в залі судового засіданні. Під час огляду файлів відеозапису з відеореєстратора встановлено, що 28.08.2014 року потерпілий на своєму автомобілю в 16 год. 30 хв. 19 сек. під`їхав до Запорізької дитячої залізниці. В 16 год. 30 хв. 22 сек. потерпілий закриває двері автомобіля та в цей момент біля автомобіля проходить ОСОБА_5 (файл FILE0256). В 16 год. 35 хв. 41 сек. спрацьовує сигналізація та ОСОБА_5 переносить відеореєстратор у себе за кофтою. В 16 год. 36 хв. 26 сек. ОСОБА_5 підіймає кофту та відео реєстратор чітко фотографує обвинуваченого (файл FILE0257). В 16 год. 37 хв. 35 сек. ОСОБА_5 зупиняється та до 16 год. 37 хв. 59 сек. розглядує відеореєстратор (файли FILE0258, FILE0260);
- даними, отриманими під час пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 28.08.2014 року, приблизно о 16-30 год., проходила біля воріт Запорізької дитячої залізниці, коли він ставив там свій автомобіль та особу, яка зображена на відеозаписі викраденого відеореєстратора;
- даними, зазначеними у товарному чеку від 13.06.2012 року, відповідно до якого відеореєстратор «Gazer F410» коштує 1400 грн., а карта пам`яті «SP» - 135 грн.;
- копією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 ;
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , згідно якого автомобіль «ЗАЗ», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_9 ..
Вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_5 злочину відносно майна потерпілого та у повному обсязі спростовують версію обвинуваченого щодо непричетності останнього до викрадення відеореєстратора ОСОБА_9 .
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
За клопотанням сторони захисту під час судового розгляду була у якості свідка допитана мати обвинуваченого ОСОБА_12 , яка безпосереднім свідком скоєння злочину не була, але надала показання, що характеризують обвинуваченого. Так, остання пояснила, що ОСОБА_5 є добрим сином, допомагає вдома по господарству, працює на будівництві по трудовому договору. Обвинувачений мешкає разом з нею та неповнолітнім племінником. Вона є опікуном дитини, так як це син її померлої доньки. ОСОБА_5 також безпосередньо приймає участь у вихованні племінника.
Також, судом було задоволено клопотання сторони захисту щодо допиту свідком у судовому засіданні ОСОБА_7 , яка нібито передавала викрадений відеореєстратор обвинуваченому. Суд декілька разів відкладав судовий розгляд через неявки вказаного свідка, але ОСОБА_5 так і не зміг забезпечити явку ОСОБА_7 в судове засідання. Суд з цього приводу здійснив усі можливі заходи щодо виклику та навіть примусового приводу свідка у судове засідання: встановив повні анкетні дані ОСОБА_7 , встановив її місце реєстрації, місце мешкання, так як адреси є різними. Згідно матеріалів приводу ОСОБА_7 не проживає за місцем мешкання тривалий час та батькам останньої невідомо, де може перебувати свідок.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (перебуває на обліку у наркологічному диспансері з 22.02.2010 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів. Синдром залежності», не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та інших обліках), думку потерпілого щодо міри та виду покарання, той факт, що злочин скоїв у період випробування за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2013 року, характеризуючі особистість обвинуваченого раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, судимість яких не погашена та не знята, має постійне місце реєстрації та проживання, посередньо характеризується за місцем мешкання та місцем відбування покарання Софіївської вправної колонії УДДУ ПВП у Запорізькій області. За останньою характеристикою ОСОБА_5 вимоги режиму утриманні порушував 1 раз, розкаюється, але не щиро. Судом також враховується, що ОСОБА_5 мешкає разом із матір`ю пенсійного віку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є опікуном та виховує неповнолітнього ОСОБА_13 , 2007 року народження, так як мати дитини сестра обвинуваченого ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що він на цей час працює на підставі трудовому договору різноробочим у ПП «Лужнєнко». Разом із тим, вказану обставину, суд до уваги не приймає, так як ОСОБА_5 не надав суду відповідних належних доказів.
Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням поведінки ОСОБА_5 , його відношення до скоєного, суд дійшов до висновку про відсутність щиросердного каяття у обвинуваченого.
Враховуючи особистість обвинуваченого, обставини кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховування ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому останньому слід призначити покарання у виді одного року позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_5 вчинив в період іспитового строку, призначеного вироком Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 18.12.2013 року, а тому при призначенні покарання обвинуваченому суд повинен керуватись нормами ст.71 КК України.
Відповідно до вимог ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд повинен до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, згідно положень ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженню відсутні. Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2013 року у виді одного року одного місяця позбавлення волі і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати, починаючи з дня приведення вироку до виконання.
- відеореєстратор «Gazer F410» з картою пам`яті «SP», що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 залишити останньому;
- CD-диск з файлами відеозапису з відеореєстратора потерпілого, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити у кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та вручити прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1