АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою до 22 лютого 2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утримані двох дітей, 2002 та 2009 року народження, працюючого тренером ЦФЗН «Спорт для всіх», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя, врахувавши обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, а саме те, що у органу досудового розслідування є необхідність провести ряд процесуальних дій, серед яких, отримати висновки призначених експертиз, повідомити про кінцеву підозру ОСОБА_6 , провести одночасні допити за участю підозрюваних осіб, свідків, потерпілого, повідомити підозрюваного про закінчення досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; взявши до уваги обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_6 злочинів та наявність ризиків, дійшов висновку про необхідність продовження щодо нього строку тримання під вартою
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На думку сторони захисту, суд формально віднісся до розгляду клопотання слідчого, послався на докази, які не вказують на вину ОСОБА_6 , не навів доказів, які б обґрунтовували наявність ризиків. Як вказує захисник, під час допитів було порушено право на захист, та обшук автомобіля було проведено без відповідного дозволу. Крім того, як зазначає захисник, суд не врахував даних про особу, який позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Києві, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, в провадженні СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України знаходяться матеріали досудового розслідування № 0012235 від 15 вересня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 23 вересня 2014 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, що 13 вересня 2014 року за попередньою змовою групою осіб, погрожуючи застосуванням насильства, демонструючи вогнепальну зброю вчинили напад на ОСОБА_10 та відкрито заволоділи майном потерпілого, та погрожуючи зброєю незаконно викрали ОСОБА_10 та стали переховувати у невстановленому місці з метою отримання незаконної грошової винагороди за повернення потерпілого.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 злочинів є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться у кримінальному провадженні.
На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду сукупність вищезазначених даних дає достатні підстави вважати ймовірною причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, що є підставою для застосування щодо підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження. Зокрема, в матеріалах містяться дані, які підтверджують те, що ОСОБА_6 перебував на місці вчинення злочинів разом з іншими підозрюваними, був обізнаний про обставини вчинення злочинів, вчиняв дії по прихованню потерпілого, а також не повідомляв уповноважені органі про відомі йому обставини вчинення злочинів.
З урахуванням викладеного є безпідставними посилання апелянта на те, що суддя не перевірив наявність доказів вчинення підозрюваним злочину. Що стосується визначення ролі ОСОБА_6 при вчиненні кожного із злочинів та формулювання об`єктивної сторони злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, то зазначене дії є прерогативою органу досудового розслідування та суду, на розгляд якого надійде обвинувальний акт, та не є предметом дослідження у даному судовому засіданні і не впливає на висновки суду щодо обґрунтованості підозри.
Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання під вартою. Згідно клопотання, завершенню досудового розслідування перешкоджає проведення довготривалих експертних досліджень, отримання висновків експертиз, встановлення та допит свідків, виконання ст. 290 КПК України, а також складання обвинувального акту та реєстрів матеріалів досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу на даний час не зменшилися. При цьому в сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи згідно вимог чинного законодавства суд врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у злочинах, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 на свободу. Обставини даного кримінального провадження свідчать про існування справжніх інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ОСОБА_6 .
З огляду на викладене підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, не вбачається.
Будь-яких даних про особу підозрюваного, які переконували суд в тому, що підозрюваний не вчинить дій, передбачених ст. 177 КПК України, захисником при апеляційному розгляді надано не було. Позитивна характеристика за місцем роботи, те, що ОСОБА_6 раніше не судимий та має постійне місце проживання в м. Києві є недостатнім доводом, який міг свідчити про належну процесуальну поведінку підозрюваного під час здійснення кримінального провадження.
Посилання апелянта на те, що обшук автомобіля було проведено з порушенням вимог КПК України не підтверджується матеріалами кримінального провадження та не надані такі дані і стороною захисту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою до 22 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/28/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1