Справа №1-669/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року Автозаводський райсуд
м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Гафяк
В.М. при секретарі - Ковальчук М.
М. з участю прокурора - Яроменка P.O.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Кременчуці кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки м.
Кременчука, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючого, не одруженої,
на утриманні неповнолітня дитина,
проживаючої: АДРЕСА_1, судимої:

· 16.01.2001 року Автозаводським райсудом
м. Кременчука за ст. .229-6, 140 ч.3, 42 КК України(1960 року) до 3 років
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки,

· 14.12.2001 року Крюківським райсудом м. Кременчука КК
України за ст. .229-6 ч.2 КК України
(1960 року) до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

· 04.06.2004 року Автозаводським райсудом
м. Кременчука за ст. 309 ч.2 КК України
до 2 років 3 місяців позбавлення волі.

· 13.07.2007 року постановою Автозаводського райсуду
м. Кременчука справа за ст. .309 Ч.2
КК України закрита внаслідок акту амністії.

у вчинені злочину, передбаченого
ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1. 17.07.2007 року близько 9 години 30
хвилин перебуваючи в салоні автомобіля ДЕО-СЕНС держномер НОМЕР_1 під
керуванням потерпілого ОСОБА_2. в районі зупинки міського транспорту
«Водоканал» по вул. 60 років Жовтня таємно викрала мобільний телефон «BENQ-SIMENS-EF-81» вартістю
1000 гривень, з місця вчинення злочинну
зникла, розпорядившись викраденим на
свій розсуд.

Підсудна ОСОБА_1. не оспорюючи факту заволодіння
мобільним телефоном потерпілого, свою
вину у вчиненні встановленого судом злочину визнала частково та
стверджувала, що його їй останній віддав
сам потерпілий в рахунок погашення боргу.

Суд, давши належну
оцінку показанням підсудної співставивши їх з обставинами вчинення злочину
встановленими судом, дослідженими
матеріалами справи, вважає, що винність підсудної ОСОБА_1 у вчиненні
встановленого судом злочину повністю підтверджуються всебічно, повно та об»активно дослідженими, перевіреними та співставленими судом
наступними доказами.

показаннями потерпілого ОСОБА_2., котрий в ході
досудового слідства підтвердив факт викрадення належного йому мобільного
телефону саме підсудною ОСОБА_1

(ах. 19) - свідченнями
ОСОБА_3, котрий підтвердив, що він разом зі своїм братом ОСОБА_4. здавали
в скупку мобільний телефон СІМЕНС, і як пояснив
останній цей телефон віддали співмешканці брата ОСОБА_1. за борги.

( а.с. 35-36) протоколом
зводин віч-на-віч між потерпілим ОСОБА_2. та ОСОБА_1., згідно з яким під час проведення слідчої дії
підсудна визнала факт таємного викрадення мобільного телефону за обставин
встановлених судом.

2

(a.c.32-33) -
Признальиими показаннями підсудної
ОСОБА_1 даними нею
в ході досудового слідства
з яких видно
, що остання
послідовно та детально
розповідала про обставини вчинення нею крадіжки мобільного телефону.

(а.с. 24, 47) а також іншими матеріалами справи та
доказами в їх сукупності. Показанням підсудної про те, що їй телефон передали в рахунок боргу, суд дає належну оцінку і до уваги при
постановці вироку не приймає, оскільки
ці покази спростовуються наведеними вище доказами, також суд дає належну оцінку показанням
свідка ОСОБА_4. в цій частині даними в ході судового розгляду, і розцінює їх як спосіб уникнення
відповідальності підсудною за вчинене.

Оскільки підсудна ОСОБА_1 повторно таємно викрала чуже
майно, належне потерпілому ОСОБА_2. на суму 1000 грн.,
тому суд її дії по даному епізоду обвинувачення кваліфікує за ст.
185 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_1. суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого нею злочину,
її особу, яка судима, не працює,
має на утриманні неповнолітню дитину,
а також те, що характеризується
позитивно, тяжких наслідків по справі не
наступило, її сімейний стан, та стан здоров'я.

Обставинами, які
пом'якшують покарання суд визнає - щире каяття,
часткове визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання суд визнає - рецидив
злочинів. З урахуванням вище викладеного суд вважає, що підсудній ОСОБА_1 має бути призначене
покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових
злочинів у межах санкції статей, що передбачають відповідальність за вчинені
нею злочин у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд
враховуючи вище викладене, приходе до
висновку про можливість виправлення підсудної ОСОБА_1. без відбування
покарання, звільнивши її від відбування
покарання з випробуванням із застосуванням
ст. ст. 75, 76 КК України.

Згідно висновку ЛКК підсудна потребує лікування від
наркоманії. Суд давши належну оцінку вказаному висновку вважає за можливе ст. 96
КК України не застосовувати, оскільки
судом не встановлено, що підсудна має
хворобу, що становить небезпеку для
здоров'я інших осіб.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч. 2 КК України, призначивши покарання 2 (два) роки позбавлення
волі;

На підставі
ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засуджену
ОСОБА_1. від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2
(два) роки, поклавши на неї обов'язки
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1., до набрання вироком законної сили залишити
попередній, - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі ( а.с. 29,
30) - залишити у власності потерпілого ОСОБА_2.

Апеляція на вирок може бути
подана до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.