ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ПЕРЕДЕРКА Д.П.;

при секретарі ІДКІНОЇ Ж.О.;

за участю прокурора УРСАЛОВА С.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/521/738/13 щодо:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Великоплоське Великомихайлівського району Одеської обл., громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.09.2013 року, близько 00 годин 10 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на вул. Іцхака Рабіна у м. Одесі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, здійснив разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 хуліганські дії відносно ОСОБА_6, які виразились у вигуках образливих висловів із застосуванням нецензурної лексики та штовханні, в результаті чого ОСОБА_6 впав животом на землю. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 завели руки ОСОБА_6 за спину, а ОСОБА_2 в цей час тримав голову, притискаючи її до землі, завдавши своїми діями фізичний біль та страждання. Побачивши, що до них наближаються сторонні особи, вони припинили свої хуліганські дії та зникли в невідомому напрямі.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_6 укладена угода про примирення, оскільки ОСОБА_2 визнав себе винним у кримінальному правопорушенні та розкаявся у його скоєнні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_6, кожен окремо, пояснили, що 28.11.2013 року вони добровільно заключили між собою угоду про примирення за кримінальним провадженням № 0007876, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_2 за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.296 ч. 2 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік і 6 місяців та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 0007876.

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 28.11.2013 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 0007876, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 296 ч.2 КК України за ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_2, суд визнає скоєння ним злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_2 суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_2 злочину, наведених даних про особистість обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, у зв'язку із чим, вважає за можливе застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2, на підставі угоди про визнання винуватості від 28.11.2013 року за кримінальним провадженням № 0007876, визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року та 6 місяців не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього зобов'язання.

Згідно до ст. 76 КК України накласти на засудженого ОСОБА_2 наступні обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за поведінкою ОСОБА_2 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженого.

У разі невиконання угоди про примирення прокурор та потерпілий мають право звернутися до суду, який за твердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконан ня судом вимог, встановлених частинами п'ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз'яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторона ми угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз'яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, вста новлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінально му провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий: ПЕРЕДЕРКО Д.П.