Справа № 761/5853/15-к
Провадження № 1-кп/761/494/2015
У Х В А Л А

Іменем України

16 квітня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0000119 від 15 травня 2013 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, одруженого, працюючого менеджером з логістики в ТОВ «Іглмосс Едішенс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великому розмірі, ч.1 ст. 366 КК України за ознаками службового підроблення, тобто складання і видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні уважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник також просять призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інше), але вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні державним майном шляхом його незаконного відчуження суб`єктам підприємницької діяльності у період з вересня 2008 року по лютий 2009 року, проте при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не вказане місце вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 таких дій, з якими пов`язується вчинення даного кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст. 191 КК України, не зазначено про неможливість встановлення таких обставин.

Також не вказано належним чином час та місце вчинення дій по укладанню, підписанню договорів із суб`єктами підприємницької діяльності, з якими пов*язується завдання матеріальної шкоди та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Також ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні службового підроблення шляхом складання та видачі завідомо підроблених документів - приймальних актів, однак при викладенні таких фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення одночасно не вказане місце вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 зазначених дій, з якими пов`язується вчинення службового підроблення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.366 КК України, не зазначено про неможливість встановлення місця вчинення дій.

Як убачається зі змісту обвинувального акту, він не містить викладення обвинувачення за ч.5 ст. 191 КК України в частині викладення встановленої об`єктивної сторони вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а саме: отримання грошових коштів в сумі 55 340 000 гривень, заволодіння вказаними грошовими коштами та розпорядження ними на власний розсуд, з чим необхідно також пов`язувати вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, оскільки не вказане місце, спосіб та час отримання ОСОБА_7 даних грошових коштів, також не міститься вказівка на неможливість встановлення таких обставин, натомість зазначено лише про найменування банківських установ та їх розрахункові рахунки.

Такі суттєві недоліки обвинувального акту перешкоджають об`єктивному розгляду справи та вирішенню питань підготовчого судового засідання, в тому числі щодо підсудності справи Шевченківському районному суду м. Києва.

Стосовно викладення в обвинувальному акті правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів зазначає, що в обвинувальному акті при кваліфікації дій ОСОБА_7 як службового підроблення в період з липня 2008 по січень 2009 року фактично відсутнє посилання на закон в редакції, за якою кваліфікуються дії обвинуваченого, з урахуванням тих обставин, що редакція вказаної норми закону про кримінальну відповідальність зазнавала декількох змін з часу вчинення діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_7 .

Крім того, додатком до обвинувального акту надано три реєстри матеріалів досудового розслідування різного змісту, що протирічить вимогам ч.3 ст. 291 КПК України про додавання до обвинувального акту лише одного реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, відсутність посилання в обвинувальному акті на закон в редакції, за якою кваліфікуються дії обвинуваченого, незазначення місця вчинення кримінальних правопорушень позбавляють суд можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися з вирішенням питань, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, щодо прийняття передбачених судових рішень, в тому числі щодо підсудності даного кримінального провадження Шевченківському районному суду м. Києва. З урахуванням наведеного обвинувальний акт з додатками необхідно повернути прокурору.

За відсутності клопотань сторін з приводу запобіжного заходу, у відповідності до ч.3 ст.315 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_7 необхідно продовжити з покладенням обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000119 від 15 травня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернути прокурору Генеральної прокуратури України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту продовжити до 12 червня 2015 року з покладенням обов*язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Заборонити підозрюваному залишати квартиру АДРЕСА_2 , з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби та зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого,

прокурора або суду;

· утримуватись від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні;

· здати на зберігання до ГСУ СБ України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Виконання ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління ГСУ СБ України полковника юстиції ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді