У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

доповідача Мороза М.А.,суддів
Вільгушинського М.Й., Колесниченка В.М.,

розглянувши у судовому засіданні 6
листопада 2014 року у м. Києві касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 6 травня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2014 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

і мешканця АДРЕСА_1,

в порядку ст. 89 КК
України не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 7
років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 користь
потерпілої ОСОБА_5 на відшкодування
матеріальної шкоди 2 446,70 грн. та
200 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_4 визнано винним і засуджено за
те, що він 2 липня 2013 року о 22 год. 45 хв.,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, умисно на ґрунті раптово
виниклих неприязних стосунків завдав
племінниці ОСОБА_5 удар ножем в область
спини, спричинивши тяжке тілесне
ушкодження у вигляді проникаючого
колото-різаного поранення спини з
пошкодженням спинного мозку, явищами
нижньої параплегії та порушенням
функції тазових органів.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4
посилається на неповноту судового
слідства, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам
кримінального провадження,
неправильну кваліфікацію його дій.
Стверджує, що потерпіла його
спровокувала та спричинила виникнення
стану сильного душевного хвилювання.
Указує, що згідно висновку експертизи
він має нестійкий розлад особистості,
психічні та поведінкові розлади
внаслідок вживання алкоголю, що у даній
ситуації потягло виникнення стану
сильного душевного хвилювання. Вважає,
що при призначенні покарання судом не
враховано належним чином усі
пом'якшуючі його вину обставини,
зокрема, те, що він після вчинення
злочину викликав швидку допомогу та
врятував потерпілій життя. Просить
змінити судові рішення і
перекваліфікувати його дії на ст. 123 КК
України.

Перевіривши доводи касаційної скарги
та долучені копії судових рішень, суд
касаційної інстанції не вбачає підстав
для задоволення скарги та вважає, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити з наступних підстав.

У касаційній скарзі порушується
питання про перевірку судових рішень у
касаційному порядку у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам кримінального
провадження та неповнотою судового
розгляду. Проте, зазначені обставини
відповідно до вимог ст. 438, 433 КПК
України не можуть бути підставами для
скасування або зміни судових рішень у
касаційному порядку. Суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин і не має права
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в оскарженому
судовому рішенні, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_4 у вчинені
зазначеного у вироку злочину
ґрунтується на сукупності зібраних під
час досудового розслідування та
ретельно досліджених судом доказах,
які наведені у вироку.

За встановлених судом фактичних
обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковано
правильно.

Твердження у скарзі засудженого про
перебування його у стані сильного
душевного хвилювання перевірялись
судом і не знайшли свого підтвердження.
Згідно з даними висновку судової
психолого-психіатричної експертизи
ОСОБА_4 за своїм психічним станом міг
усвідомлювати свої дії та керувати
ними, у стані фізіологічного афекту не
перебував.

Даних, які б свідчили, що в справі
неправильно застосовано закон України
про кримінальну відповідальність, не
виявлено.

Істотних порушень вимог кримінального
процесуального закону, які б тягнули
безумовне скасування судових рішень, в
касаційній скарзі не наведено.

Покарання ОСОБА_4 призначено
відповідно до вимог закону, з
врахуванням викладених у скарзі
обставин, є обґрунтованим, необхідним і
достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів.

Наведені захисником засудженого в
апеляційній скарзі доводи, які за своїм
змістом аналогічні доводам касаційної
скарги, належним чином перевірено й
спростовано.

Отже, з касаційної скарги, наданих
копій судових рішень та інших
документів убачається, що підстав для
задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2
ч. 2 ст. 428 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_4 на вирок
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 6 травня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 липня
2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

М.А. Мороз М.Й. Вільгушинський В.М.
Колесниченко