Справа №11-891 2007р. Головуючий у 1 інстанції
- ст. 121 ч.2 КК Доповідач
- Колокольнікова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 версия 2007р. Апеляційний суд Київської
області в складі:

головуючого
- Ігнатюка О.В.

суддів -
Колокольнікової Н.М. , Гайдай P.M.

з участю
прокурора - Єлфімова І.П.

захисника
-ОСОБА_2.

засудженого -
ОСОБА_1.

розглянули
у відкритому судовому засіданні в
м. Києві кримінальну справу за

апеляціями
засудженого ОСОБА_1. та захисника
ОСОБА_2. на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 10 травня
2007 р., яким ОСОБА_1, 1964 року народження, уродженця м.
Києва, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, одруженого,
має на утриманні неповнолітніх дітей,
раніше судимого 14.09.1999 року Вишгородським районним судом Київської
області за ч. 1 ст. 10 КК України до 1 року виправних робіт із
застосуванням ст. 44 КК України,

· засудженого
за ч.2 ст. 121 КК України, з врахуванням
ст. 69 КК України - 5 років шість
місяців позбавлення волі.

· за
ч.2 ст.
125 КК України - 2 роки обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_1 призначено - 5 років шість
місяців позбавлення волі.

Постановлено
стягнути із ОСОБА_1. на користь ОСОБА_5 347 гривень матеріальної шкоди та 10000
гривень моральної шкоди.

Згідно
вироку. 17.03.2003 p., близько 23-ї години,
ОСОБА_1., ОСОБА_3. та
ОСОБА_4., перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння, знаходилися
біля подвір"я будинку АДРЕСА_2.

Під час
розмови між останніми виникла сварка,
яка переросла в бійку, в перебігу
якої ОСОБА_1. та ОСОБА_3. почали наносити один одному удари руками та ногами по
різним частям тіла.
Під час бійки ОСОБА_3. наніс ОСОБА_1. декілька ударів молотком, який він тримав при собі, в область голови. ОСОБА_1. захищаючись, вирвав молоток, застосований ОСОБА_3., з рук останнього, припинивши таким чином посягання ОСОБА_3. на
його життя та здоровая. При цьому,
усвідомлюючи відсутність реального посягання на власне життя та те, що ОСОБА_3. після ударів ОСОБА_1. втратив
можливість продовжувати свої посягання,
у ОСОБА_1., який мав значну
фізичну перевагу, з мотивів помсти за
заподіяну ОСОБА_3образу та спричинені тілесні ушкодження, виник умисел,
спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_3.

Реалізуючи
свій злочинний намір, ОСОБА_1.
умисно, на грунті протиправних дій
потерпілих ОСОБА_3. та ОСОБА_4., з метою
заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3. наніс останньому декілька потужних
цілеспрямованих ударів молотком, який
ОСОБА_1. відібрав у ОСОБА_3.. в область голови,
після чого наніс ОСОБА_3. декілька ударів ногами та руками по різним
частинам тіла.

Впевнившись, що ОСОБА_3. від отриманих тілесних ушкоджень
втратив свідомість, ОСОБА_1. припинив
свої злочинні дії. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3. помер на місці
події.

Смерть
ОСОБА_3. наступила від відкритої черепно-обличчевої травми, що супроводжувалася багаточисельними
переломами кісток обличевого та мозкового черепу, крововиливами під оболонки та шлуночки
головного мозку.

Крім
того ОСОБА_1. заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад
здоров"я.

Під час
бійки, що виникла між ОСОБА_1. та
ОСОБА_3., ОСОБА_4., усвідомлюючи
наявність реальної загрози життю ОСОБА_3. внаслідок протиправних дій ОСОБА_1що
виникли на грунті протиправних дій потерпілих,
зробив спробу припинити бійку між останніми, та вихопивши з рук ОСОБА_1. молоток,
відкинув його в бік. В цей час у ОСОБА_1., який вбачав в діях ОСОБА_4. реальну перешкоду
до доведення свого злочинного наміру,
спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3., до кінця виник умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_4. тілесних
ушкоджень.

Реалізуючи
свій злочинний намір, ОСОБА_1., з метою заподіяння ОСОБА_4. тілесних
ушкоджень, умисно наніс останньому
декілька ударів ногою та кулаком в область голови..

ОСОБА_4. знаходився на
стаціонарному лікуванні в Димерській районній лікарні з 18.03.2003 р. по
31.03.2003 р. у нього
виявлено наступні ушкодження: забій шийного відділу хребта, забиті рани на голові (дві), підшкіряні крововиливи навколо очей, підкон"кжтивальні крововиливи на очних
яблуках та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров"я.

В
апеляції захисник ОСОБА_2. просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_1., оскільки висновки суду щодо доведеності вини
є помилковими, не відповідають фактичним
обставинам справи, крім того, у вироу не зазначено, чому суд при наявності суперечливих
доказів, які мають істотне значення для
справи, взяв до уваги одні докази і
відкинув інші.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1. просить кваліфікувати його дії як необхідну
самооборону, оскільки потерпілий ОСОБА_4
був основним ініціатором нападу, удари
молотком потерпілому ОСОБА_3засуджений не наносив, в стані алкогольного сп"яніння не
перебував.

В
запереченнях державний обвинувач вказує,
що вирок суду є законним та обґрунтованим, просив залишити його без зміни, а апеляції засудженого та його захисника -
без задоволення.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення
апеляцій, засудженого ОСОБА_1. та його
захисника, які підтримали свої
апеляції, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, апеляційний
суд вважає, що апеляції засудженого та
його захисника слід частково задовольнити виходячи зі слідуючих підстав.

Відповідно
до вимог ст. 367 КПК України, підставами для скасування або зміни вироку
при розгляді справи в апеляційному порядку є істотне порушення
кримінально-процесуального закону.

Як
вбачається із вироку, суд першої
інстанції перерахував докази, на яких
ґрунтується висновок суду, проте оцінку
їм не дав та не вказав, з яких мотивів
відкидає інші докази. Крім того, у
вироку не зазначено, з яких підстав суд
дійшов висновку, що дії засудженого слід
кваліфікувати за ст. 121 ч.2 КК України та не дав оцінку доводу
останнього щодо необхідної оборони. Наведене свідчить про недотримання судом
першої інстанції вимог ст. 334 КПК
України.

Крім
того, при розгляді справи, поза увагою суду залишились вказівки , що містяться в ухвалі Верховного Суду України
від 29 листопада 2005р., що є порушенням
вимог ст. 399 КПК України.

Наведені
порушення кримінально-процесуального закону апеляційний суд вважає
істотними, а тому вирок суду підлягає
безумовному скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого слід усунути наведені недоліки, всебічно,
повно, об"єктивно розглянути
справу і прийняти законне та обґрунтоване рішення по справі.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1. та захисника ОСОБА_2. - задовольнити частково, вирок Вишгородського районного
суду Київської області від 10 травня 2007 р. щодо ОСОБА_1
-скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.