ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження та угоду при визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпропетровську, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, на час вчинення злочину займав посаду судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

У вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 368 ч.2; 366 ч.1 КК України
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 працюючи на посаді судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, тобто являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, відправляючи на вказаній посаді правосуддя від імені держави та приймаючи рішення, обов`язкові для виконання всіма фізичними та юридичними особами, незалежно від їх підлеглості або відомчої приналежності, постійно здійснював функції представника влади, тобто, відповідно до пункту 1 Примітки до статті 364 Кримінального кодексу України та пункту 2 Примітки до статті 368 Кримінального кодексу України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

При розгляді кримінальної справи за обвинуваченням директора ТОВ „Злак-5 ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, запобіжний захід відносно якої був обраний у виді підписки про невиїзд, суддя ОСОБА_4 зробив висновок, що підсудна ОСОБА_5 є особою з достатнім матеріальним забезпеченням.

У зв`язку з цим, наприкінці квітня 2009 року у ОСОБА_4 виник умисел на одержання від ОСОБА_5 хабара. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 вирішив, зловживаючи владними повноваженнями, безпідставно змінити підсудній запобіжний захід на взяття під варту, тобто вчинити дії, які заподіють шкоду правам та законним інтересам ОСОБА_5 і створять умови, за яких вона погодиться дати йому хабар.

05.05.2009 року суддя ОСОБА_4 , приблизно о 8 годині, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новоселівська, 9, діючи умисно, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 136, 262, 264, 280, 288 КПК України (в редакції 1960 року), без проведення судових засідань та складання відповідних протоколів, без участі секретаря, прокурора та підсудної, на службовому комп`ютері склав завідомо неправдивий офіційний документ - постанову про привід підсудної, у якому міститься інформація, що повністю не відповідає дійсності: про розгляд 30.04.2009 року справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за участю секретаря ОСОБА_7 і прокурора ОСОБА_8 , а також про неявку двічі без поважних причин підсудної до суду. В дійсності ОСОБА_4 вказане судове засідання не проводив, учасників процесу, у тому числі прокурора та підсудну до суду не викликав, вказане у постанові питання не розглядав. Крім того, суддя ОСОБА_4 наступне судове засідання 19.05.2009 року взагалі не планував призначати та проводити, оскільки прокурора та підсудну про дату судового розгляду не повідомив.

Постанову про привід ОСОБА_4 , зловживаючи владою, діючи умисно, з метою примушування підсудної до давання хабара, направив для виконання до Амур - Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, тобто видав завідомо неправдивий офіційний документ.

На виконання зазначеної постанови працівники міліції ознайомили ОСОБА_5 з вказаною постановою про привід та відібрали від неї зобов`язання про явку до суду на 19.05.2009 року.

Виконуючи свої процесуальні обов`язки, ОСОБА_5 19.05.2009 року з`явилась до судді ОСОБА_4 , який в дійсності не збирався в цей день проводити судове засідання у справі. Замість цього, приблизно о 8 годині у своєму службовому кабінеті за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новоселівська, 9, ОСОБА_4 діючи умисно, із корисних спонукань, з метою одержання у майбутньому хабара, висунув підсудній незаконну вимогу про давання йому хабара в сумі 25.000 гривень за перекваліфікацію дій обвинуваченої у кримінальній справі на менш тяжкий злочин та призначення їй за вироком суду покарання непов`язаного із позбавленням волі, тобто вчинення дій, які безпосередньо відносяться до його владних повноважень. При цьому, ОСОБА_4 висловив вимогу, що хабар необхідно передати йому до винесення ним кінцевого рішення у справі. Крім того, суддя ОСОБА_4 підтвердив, що у випадку невиконання зазначених вимог він не перекваліфікує дій обвинуваченої ОСОБА_5 на менш тяжкий злочин та призначить їй за вироком суду покарання з позбавленням волі.

Не одержавши від ОСОБА_5 згоди дати йому хабар у вигляді грошових коштів, продовжуючи умисно створювати умови, за яких підсудна буде вимушена погодитись на його злочинні вимоги, 22.09.2009 року ОСОБА_4 , приблизно о 14 годин 30 хвилин, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новоселівська, 9, зловживаючи владою, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 148, 150, 155, 165, 262, 264, 273, 274, 280, 288 КПК України (в редакції 1960 року), без проведення судових засідань та складання відповідних протоколів, без участі секретаря, прокурора та підсудної, на службовому комп`ютері склав завідомо неправдивий офіційний документ - постанову про зміну запобіжного заходу щодо підсудної з підписки про невиїзд на взяття під варту, у якому міститься інформація, що повністю не відповідає дійсності: про розгляд того ж дня справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за участю секретаря ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_8 , про неявку тричі без поважних причини підсудної до суду, ненадання копій бухгалтерських документів та розрахунків, а також про порушення ОСОБА_5 підписки про невиїзд, що не відповідає дійсності.

Постанову про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на взяття під варту від 22.09.2009 року ОСОБА_4 , зловживаючи владою, направив для виконання до Амур - Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, тобто видав завідомо неправдивий офіційний документ.

У жовтні 2009 року ОСОБА_5 прибула до службового кабінету ОСОБА_4 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новоселівська, 9, з метою дізнатись про обставини подальшого розгляду справи. У зазначеному службовому кабінеті ОСОБА_4 , у робочий час, діючи умисно, із корисних спонукань, з метою одержання хабара, повідомив ОСОБА_5 про зміну щодо неї запобіжного заходу на взяття під варту на підставі постанови від 22.09.2009 та підтвердив свої вимоги щодо необхідності давання останньою хабара за перекваліфікацію дій обвинуваченої на менш тяжкий злочин та призначення їй за вироком суду покарання не пов`язаного з позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 за хабар в сумі 25 000 грн. змінити їй запобіжний захід з взяття під варту на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Дізнавшись про зміну запобіжного заходу та вважаючи, що у разі відмови виконати незаконні вимоги судді, вона може погіршити відношення з ОСОБА_4 , і той не прийме рішення про зміну запобіжного заходу з взяття під варту на особисту поруку, а також у подальшому винесе у кримінальній справі вирок, відповідно до якого призначить покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_5 була вимушена погодитись дати ОСОБА_4 хабар.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , 25.01.2010 року, діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою одержання хабара від ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні сауни „Сандуны, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект ім. Газети Правда, 44-а, під час спілкування продовжував вимагати від ОСОБА_5 хабар у розмірі 25.000 гривень, детально пояснивши порядок одержання ним хабара.

Одержавши остаточну згоду ОСОБА_5 дати хабар, 27.01.2010 року ОСОБА_4 , приблизно о 15 годині 30 хвилин, зловживаючи владою, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новоселівська, 9, діючи умисно, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 262, 264, 273, 274, 276, 280, 288 КПК України (в редакції 1960 року), без проведення судових засідань та складання відповідних протоколів, без участі секретаря, прокурора та підсудної, на службовому комп`ютері склав завідомо неправдивий офіційний документ - постанову про зміну запобіжного заходу щодо підсудної з взяття під варту на особисту поруку, у якому міститься інформація, що повністю не відповідає дійсності: про розгляд у вказану дату справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за участю секретаря ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_8 , про надходження клопотання від підсудної про зміну запобіжного заходу на особисту поруку, надання необхідних розрахунків та копій документів, однак в дійсності судове засідання не проводилось, питання зазначені у цій постанові на розгляд не виносились та рішення по нихне приймались.

Того ж дня, приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 вимушена виконувати незаконні вимоги щодо давання хабара, перебуваючи поблизу автомобільного ринку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 22, в автомобілі «ДЕУ Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , передала, а суддя ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою одержання хабара, одержав 8800 гривень та 150 доларів США, (що за офіційним курсом НБУ станом на 27 січня 2010 року становить 1200,72 гривень), а разом 10000,72 гривень, як першу частину хабара на загальну суму 25 000 гривень за зміну запобіжного заходу з взяття під варту на особисту поруку, перекваліфікацію дій обвинуваченої на менш тяжкий злочин і призначення їй покарання за вироком суду не пов`язаного з позбавленням волі.

Після одержання першої частини хабара ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, передав ОСОБА_5 складений ним особисто завідомо неправдивий офіційний документ - постанову від 27.01.2010 року про зміну запобіжного заходу, а також супровідний лист про повернення органами внутрішніх справ до суду постанови про зміну запобіжного заходу від 22.09.2009 року без виконання. Водночас, ОСОБА_4 висунув ОСОБА_5 вимогу про надання йому другої частини хабара у розмірі 15.000 гривень найближчим часом.

08.02.2010 року, приблизно о 18 год. 10 хв., ОСОБА_5 , вимушена продовжувати виконувати незаконні вимоги судді ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 5а, в автомобілі «Mitsubishi Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить останньому, передала, а суддя ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою одержання хабара, одержав 15 000 гривень, як другу частину хабара за зміну запобіжного заходу з взяття під варту на особисту поруку та у подальшому перекваліфікацію дій обвинуваченої на менш тяжкий злочин і призначення їй за вироком суду покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Всього, за наведених вище обставин суддя ОСОБА_4 діючи умисно, із корисливих спонукань, одержав хабар для себе на загальну суму 25 000,72 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому обвинувачені визнав повністю, суду пояснив, що з 22 червня 1987 року працював суддею Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

У 2008-2010 роках у нього в провадженні перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України. Побачивши, що дії ОСОБА_10 можливо перекваліфікувати на менш тяжкий злочин і застосувати амністію запропонував ОСОБА_10 за хабар, у розмірі 25 000 грн., перекваліфікацію її дій та застосування амністії, остання погодилась, але стала тягнути час , тому він не виходячи в судове засідання склав завідомо неправдиву постанову про привід підсудної в судове засідання та завідому неправдиву постанову про зміну запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою, яку передав для виконання.

Пізніше, за домовленістю з ОСОБА_10 склав, без проведення судового засідання, та передав їй завідомо неправдивий офіційний документ - постанову від 27.01.2010 року про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з взяття під варту на особисту поруку.

Того ж дня отримав від ОСОБА_5 , поблизу автомобільного ринку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 22, в автомобілі «ДЕУ Ланос», який належить йому, частину хабара - 8800 гривень та 150 доларів США за зміну запобіжного заходу з взяття під варту на особисту поруку та перекваліфікацію дій підсудної на менш тяжкий злочин і призначення їй покарання за вироком суду не пов`язаного з позбавленням волі.

08.02.2010 року при отриманні іншої частини хабара його було затримано.

16 червня 2015 року між обвинуваченим та прокурором прокуратури Дніпропетровської області укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої: обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження в суді.

Сторони погоджують призначення ОСОБА_4 наступного покарання:

- за ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції 2010 року) із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн., з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки, без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції 2010 року) до 1 року обмеження волі з позбавленням займати певні посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік, із застосуванням ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 10000 грн. незаконно одержаної винагороди хабара.

Зняти арешт:

- з квартири АДРЕСА_2 ;

- з квартири АДРЕСА_3 ;

- з 2000 доларів США та 505 грн., які вилучені у ОСОБА_4 під час обшуку та знаходяться на зберіганні у фінансовому управлінні Генеральної прокуратури України та повернути 2000 доларів США і 505 грн. ОСОБА_4 ;

- з меблів у квартирі АДРЕСА_4 ;

- з мобільних телефонів.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, та визнати ОСОБА_4 винним у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище хабара, за виконання в інтересах того, хто дає хабар, дій з використанням наданої влади, поєднане з вимаганням хабара, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції 2010 року) та у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України службовому підробленні тобто складанні, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який характеризується позитивно, під час роботи на посаді судді нагороджений почесними грамотами Управління юстиції та Ради суддів у Дніпропетровській області, його відношення до скоєного, відсутності обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні дочки інваліда 2-ї групи, дружини пенсіонера, яка має хронічні захворювання (цукровий діабет), а також матері пенсіонерки у віці 82 років, яка має хронічні захворювання. Таким чином, вищезазначені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та вказують, на можливість призначення основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції 2010 року) у виді штрафу без конфіскації майна, вважаючи, що таке покарання відповідає особі підозрюваного, буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 червня 2015 року в м. Дніпропетровську між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 368; ч.1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 368 ч.2 КК України( в редакції 1960 року), із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 25 500(двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн., з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на три роки, без конфіскації майна ;

за ст. 366 ч.1 КК України( в редакції 1960 року) - до 1 року обмеження волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 366 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 10000 грн. незаконно одержаної винагороди хабара.

Зняти арешт:

- з квартири АДРЕСА_2 ;

- з квартири АДРЕСА_3 ;

- з 2000 доларів США та 505 грн., які вилучені у ОСОБА_4 під час обшуку та знаходяться на зберіганні у фінансовому управлінні Генеральної прокуратури України та повернути 2000 доларів США і 505 грн. ОСОБА_4 ;

- з меблів у квартирі АДРЕСА_4 ;

- з мобільних телефонів.

Виконання вироку у частині звільнення квартир від арешту покласти на начальника Дніпропетровського міжрайонного бюро технічної інвентаризації.

Виконання вироку у частині повернення 2000 доларів США та 505 грн ОСОБА_4 покласти на начальника фінансового управління Генеральної прокуратури України.

Речові докази:

-системний блок комп`ютера повернути ОСОБА_4 ;

-диктофон «Edic-mini Tiny b21» серійний номер НОМЕР_3 повернути ОСОБА_5 ;

-диск для лазерних систем зчитування та 3 відеокасети зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти в сумі 15000 грн., вилучені у ОСОБА_4 08.02.2010 в ході проведення обшуку його автомобіля звернути в дохід держави;

-два ватних тампони знищити.

Запобіжний захід особисте зобов`язання,- до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України не може бути укладена.

Суддя