Справа № 11-а-522 2007р. Головуючий в суді 1-ї інстанції - Черниш В.А.
Доповідач у апеляції - Олексієнко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня
2007 року колегія
судців Судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючого:
Драного О.П.

Суддів: Олексієнко І.С., Палічука А.О.

з
участю прокурора: Замороз О.Р.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали справи за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від
13 вересня 2006 року, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець м. Кіровограда,
українець, громадянин України, освіта середня, не працюючого, одружений,
мешканець АДРЕСА_1, засуджений: 17.02.2003 року Кіровським районним судом м.
Кіровограда за ст. 185 ч.1,3,4, 69, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;
ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29.04.2003 року даний вирок змінений, дії засудженого перекваліфіковано
на ст.. 191 ч.
4, 69 КК України і призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, -

скасоване звільнення від відбування
покарання, призначеного Указом Президента України про помилування від
03.04.2005 року з направленням для відбування покарання призначеного зміненим
вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.02.2003 року у вигляді
позбавлення волі строком на 4 роки.

Згідно постанови
суду ОСОБА_1, відбуваючи покарання з випробуванням, під час іспитового строку
не виконував покладені на нього обов'язки, зокрема: мав неявку на реєстрацію у
кримінально-виконавчу інспекцію.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, у зв'язку з тим, що йому
не було відомо про дату розгляду судом матеріалів подання
кримінально-виконавчої інспекції щодо нього, а тому він був необгрунтовано позбавлений
можливості дати показання в судовому засіданні про поважність причин неявки на
реєстрацію, з постановою суду не був ознайомлений.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора про залишення постанови районного суду без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до
ст.78 КК України в разі якщо засуджений не виконує покладені на нього обов'язки
або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою
адміністративні стягнення, суд
направляє засудженого для
відбування призначеного

2

покарання.
Згідно до ст.166 ч.3 КВК України невиконанням обов'язків вважається таке, коли
засуджений не виконав хоч один з обов'язків, які було покладено на нього судом.

Як вбачається з
Указу Президента України про помилування від 03.04.2005 року ОСОБА_1 був
звільнений від дальшого відбування міри покарання з випробуванням та
встановленням йому іспитового строку на 1 рік 6 місяців, і зобов'язавши його
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Із перевірених
матеріалів справи встановлено, що відсутні повідомлення зацікавленим учасникам
процесу про час і місце слухання справи. Крім того, із протоколу судового
засідання вбачається, що суд вислуховував тільки представника КВІ стосовно
ОСОБА_1, який повідомив, що засуджений був ознайомлений з порядком і умовами
відбуття покарання, які порушував, обов'язки покладені судом не виконував, за
місцем проживання відсутній, перебуває в розшуку. Але суддя, не перевіривши всі
ці доводи поклав їх в основу своєї постанови, які протирічять матеріалам
справи, а саме: судом ОСОБА_1 взагалі не призначались ніякі обов'язки на
підставі ст.. 76 КК
України, тим більше явки на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої
системи, постанови про розшук останнього в матеріалах справи не має, не були
опитані ні сусіди засудженого, ні його близькі родичі і члени його сім'ї де він
знаходився на момент подачі подання до суду, крім того, зміну місця проживання
без дозволу кримінально-виконавчої системи останньому ніким цей обов'язок не
покладався, тому суд належно не вивчив матеріали стосовно засудженого ОСОБА_1

З урахуванням
викладеного, колегія суддів вважає необгрунтованим і передчасним висновок суду
першої інстанції в частині того, що засуджений ОСОБА_1 не виконував покладені
на нього Указом Президента України обов'язок, зокрема, мав неявку з приводу
реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, оскільки згідно постанови суду,
не з'ясовано причини такої неявки на реєстрацію.

Крім того, як
вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, ОСОБА_1 був відсутній у
судовому засіданні при розгляді подання щодо нього у зв'язку з тим, що йому не
було відомо про дату розгляду справи судом, а тому він необгрунтовано був
позбавлений можливості дати свідчення суду, та скористатися правом на захист.

За викладених
обставин, колегія суддів вважає постанову Ленінського районного суду м.
Кіровограда щодо ОСОБА_1 передчасною та такою, що не відповідає матеріалам
справи і нормам КПК. А тому під час нового судового розгляду матеріалів подання
необхідно буде більш повно з'ясувати всі обставини справи, і в тому числі й
допитати самого ОСОБА_1, а також обов'язково звернути увагу на реальний строк
вже відбутого покарання останнім на момент помилування.

.Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.362, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2006 року стосовно
ОСОБА_1 - скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд в той же
суд в іншому складі суду.

ОСОБА_1
звільнити з-під варти негайно.