Справа № 0603/1734/12
Провадження №1/0603/302/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2012 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді………….Дубцова О.В.

при секретарі………………..ОСОБА_1

з участю прокурора ……..... ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, учень 2 курсу Бердичівського професійного будівельного ліцею, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, кім. №9, раніше не судимого, -

за ст.ст.304 ч.1, 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, кім. №2, раніше не судимого, -

за ст.185 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

09.02.2012 року, у денну годину, повнолітній ОСОБА_5, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 являється неповнолітнім, шляхом розповідей про легкість і доступність певних дій, запропонував останньому скоїти злочин - крадіжку майна належного ОСОБА_7 з приміщення кімнати №2 по вул. Котовського, 41 в м. Бердичеві. При цьому ОСОБА_5 розповів ОСОБА_6, про доступність скоєння крадіжки в зв'язку з проживанням останнього в кімнаті з ОСОБА_7, та неможливість в зв'язку з цим його викриття у скоєнні крадіжки, а також пообіцяв, після реалізації викраденого майна розділити отримані кошти, на що ОСОБА_6 дав згоду в подальшому разом з ОСОБА_5 вчинити крадіжку майна належного ОСОБА_7. Тобто ОСОБА_5 своїми умисними діями втягнув неповнолітнього ОСОБА_6 у злочинну діяльність.

Після чого, 12.02.2012 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру зі ОСОБА_6, вчинили таємне викрадення майна ОСОБА_7 А саме, ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні кімнати №2 гуртожитку, що по вул.Котовського, 41, в м. Бердичеві, та побачивши, що мешканці кімнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відпочивають, покликав до кімнати ОСОБА_5 Після приходу до вище вказаної кімнати ОСОБА_5, останній, стоячи при вході в кімнату наглядав за обстановкою, а ОСОБА_6, в свою чергу, з поверхні ліжка, на якому спав ОСОБА_7, таємно викрав мобільний телефон марки 1800вартістю 200 грн., споряджений сім-карткою мобільного оператора вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходились кошти в сумі 19 грн., належні ОСОБА_7. Після чого, ОСОБА_6Л разом з ОСОБА_5 викрадений телефон перенесли до кімнати №9 даного гуртожитку, де заховали у особистих речах ОСОБА_5

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 234 грн.

В судовому засіданні підсудні свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнали повністю. При цьому ОСОБА_5 суду показав, що у одному гуртожитку з ним проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Бажаючи провчити ОСОБА_7 за неналежну поведінку, він запропонував ОСОБА_6 викрасти його телефон. ОСОБА_6 на його пропозицію погодився. Так, коли ОСОБА_7 спав, вони зайшли до його кімнати та ОСОБА_6 з ліжка останнього забрав телефон Нокіа. Він у цей час стояв у дверях та дивився, щоб ніхто не помітив їх дії. В подальшому мобільний телефон ОСОБА_7 перенесли до його кімнати та заховали. Даний телефон вони хотіли продати та гроші розділити між собою.

Пропонуючи ОСОБА_6 скоїти крадіжку, знав про те, що він являється неповнолітнім.

Підсудний ОСОБА_6 надав суду аналогічні покази. Пояснив, що викрасти мобільний телефон ОСОБА_7 йому запропонував ОСОБА_5 Зробили вони це разом, коли потерпілий спав у себе в кімнаті гуртожитку. Викравши телефон заховали його в кімнаті ОСОБА_5

Свої дії підсудні оцінюють негативно, розкаюються у скоєному.

Крім повного визнання вини самими підсудними, їх вина стверджується також сукупністю інших зібраних органами досудового слідства та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, місце скоєння злочину встановлено згідно протоколу огляду місця події від 12.02.2012 року, в ході складання якого було оглянуто кімнату №2, розташовану на другому поверсі гуртожитку за адресою: м.Бердичів, вул..Котовського, 41 (а.с.6-8).

Викрадене майно телефон 1800, споряджений сім-карткою мобільного оператора , виявлено серед особистих речей ОСОБА_5 у кімнаті №9, по вул..Котовського, 41, про що свідчить протокол огляду місця події від 12.02.2012 року з фото таблице до нього (а.с.10-13).

Вартість викраденого майна телефону марки 1800, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 14.02.2012 року, станом на 12.02.2012 року складає 200 гривень (а.с.29).

Вартість стартового пакету , згідно довідки ФОП ОСОБА_9, станом на 12.02.2012р. складає 15 грн.

Допитана в ході розгляду справи заступник директора з навчально-виховної роботи Бердичівського професійно-будівельного ліцею ОСОБА_10, яка являється законним представником ОСОБА_11, суду повідомила, що обидва підсудні позбавлені батьківського піклування та у них було важке дитинство. На даний час ОСОБА_5, як учень та людина характеризується виключно з позитивної сторони, навчається на відмінно. ОСОБА_11 є проблемною дитиною, однак загалом характеризується задовільно, його поведінка контрольована.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудних доведеною повністю.

Дії підсудного ОСОБА_5, що виразились у втягненні неповнолітнього ОСОБА_6 у злочинну діяльність, суд кваліфікує за ст.304 ч.1 КК України.

Дії підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що виразились у таємному викраденні майна належного ОСОБА_7, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК.

При визначенні покарання підсудним, суд керується загальними засадами призначення покарання визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст..185 ч.2 КК України, належить до категорії злочинів середньої тяжкості, злочин передбачений ст..304 ч.1 КК України до категорії тяжких злочинів. Обидва підсудні до кримінальної відповідальності притягуються вперше, свою вину визнали, мають молодий вік, навчаються, є дітьми позбавленими батьківського піклування та виховувались в умовах інтернату. ОСОБА_5 за місцем навчання характеризується позитивно, ОСОБА_6 посередньо.

Обставинами, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_5, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням та щире каяття.

Обставинами, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_6, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та скоєння злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання підсудним, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення підсудним покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи особу кожного з підсудних, ряд обставин, що помякшують їх покарання, суд вважає за можливе застосувати до підсудних положення ст.75 ч.1, 104 КК України та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для виправлення підсудних та попередження скоєння ними нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судових витрат по справі немає.

Підстав для зміни щодо підсудних запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Визнаний по справі речовим доказом мобільний телефон 1800з сім-картою мобільного оператора , належить залишити власнику ОСОБА_7

Арешт на майно підсудних не накладався.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.304 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_5 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одно) річного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст.ст.104, 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одно) річного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі - мобільний телефон 1800: 61909, з сім-картою мобільного оператора , передані на зберігання власнику - ОСОБА_7, залишити у його володінні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженим не змінювати, залишивши його у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий суддя О.В. Дубцов