Справа № 1-22/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2011 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Уляшевій М.М.

з участю прокурора Бурика О.М.

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Привітне Бережанського району Тернопільської області, громадянина

України, українця, з освітою середньою, неодруженого, не працюючого,

жителя х. Лози Божиківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області,

раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України-,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 і їх товариш ОСОБА_6 9 листопада 2010 року, близько 20 год., із села Квіткове Бережанського району йшли на хутір Лози, що поблизу села Божиків. В урочищі Королівське, що знаходиться між зазначеними населеними пунктами, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що були в стані алкогольного спяніння, виник словесний конфлікт, який переріс у бійку. В ході бійки потерпілий ОСОБА_4 перший наніс підсудному ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя і розсік йому брову. У відповідь на дії потерпілого підсудний ОСОБА_5 з кишені своєї куртки витягнув розкладного ножа і ним умисно наніс ОСОБА_4 два удари в ліву частину спини, внаслідок чого заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої плевральної порожнини грудей з ушкодженням лівої легені, розвитком гемо -і пневмотораксу та поширеної підшкірної емфіземи, що згідно висновку експерта № 143 від 28.12.2010 року є тяжким тілесним ушкодженням, що було небезпечне для життя потерпілого в момент його заподіяння.

В судовому засіданні підсудний свою вину в умисному заподіянні потерпілому ножового поранення та в спричиненні йому тяжкого тілесного ушкодження визнав повністю, пояснив, що 9 листопада 2010 року, близько 20 год., він, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 із села Квіткове Бережанського району поверталися на хутір Лози. В урочищі Королівське, що знаходиться між зазначеними населеними пунктами, між ним та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 першим вдарив його кулаком в обличчя, розсік йому брову і цим ударом звалив його на землю. Після того він також став наносити ОСОБА_4 удари кулаками по тілу. ОСОБА_6 їх розбороняв. В процесі бійки ОСОБА_4 сильно і боляче вдарив його в плече. Це його рознервувало, і він в пориві гніву з кишені своєї куртки витягнув розкладного ножа і ним наніс ОСОБА_4 два удари в спину. В даний час він повністю усвідомлює суспільну небезпечність скоєного ним діянняв, в добровільному порядку він відшкодував потерпілому спричинену йому моральну шкоду та понесені ним витрати на лікування, у вчиненні злочину він щиро кається і просить не позбавляти його волі.

Крім власного і повного визнання підсудним своєї вини, його вина у вчиненні ним злочину, підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4, який показав, що 9 листопада 2010 року, близько 20 год., він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по грунтовій дорозі поверталися із села Квіткове Бережанського району на хутір Лози. Вони всі були в нетверезому стані, так як перед тим вживали спиртне. ОСОБА_5 постійно чіплявся то до нього, то до ОСОБА_7. Коли вони вже доходили до хутора Лози, між ним та ОСОБА_5 почалася бійка. ОСОБА_5 першим вдарив його два рази кулаком в груди. Він дав йому здачу - вдарив кулаком в брову, і ОСОБА_5 від цього удару впав на спину. Коли ОСОБА_5 піднявся, він його ще копнув в ногу. Після того ОСОБА_5 підійшов до нього і вдарив його чимось в спину. Від цього удару його запекло. Він подивився на руки ОСОБА_5, і побачив ніж, і в той же час ОСОБА_5 наніс йому ще один сильніший удар в спину, від цього удару він впав на коліна, а ОСОБА_5 почав втікати. Він не міг дихати і не міг піднятися. ОСОБА_7 пішов, щоб викликати швидку. Через деякий час до нього підійшов батько підсудного ОСОБА_5 і забрав його до себе додому, там йому промили рани і про те, що сталося, повідомили його батьків. Далі потерпілий пояснив, що підсудний попросив у нього вибачення і в добровільному порядку відшкодував спричинену йому моральну шкоду та понесені ним кошти на лікування, і тому він просить не позбавляти підсудного волі.

Свої показання потерпілий ОСОБА_4 підтвердив на ставках віч-на-віч з підсудним ОСОБА_5 та при відтворенні обстановки і обставин події і показав на статистові як ОСОБА_5 9 листопада 2010 року наносив йому удари ножем (а.с.78-80, 81-85, 86-89 т.1), його показання, дані при виконанні цих слідчих дій, повністю відповідають даним, вказаним у протоколах огляду місця події з фототаблицями до них ( а.с.5-9, 10), в ході яких на грунтовій дорозі, що веде з хутора Лози до села Квіткового Бережанського району, була виявлена втоптана травяниста поверхня розміром 5х6 м. та був виявлений у розкритому положенні розкладний ніж з чорною пластмасовою ручкою, а в господарстві потерпілого ОСОБА_4були виявлені светер та футболка потерпілого із двома прорізами на них в області плечей з нашаруванням на них речовини червонуватого кольору у вигляді плями.

Крім наведених доказів, винність підсудного підтверджується рядом судових експертиз, а саме:

-висновком судово-медичної експертизи № 2348 від 15 листопада 2010 року ( а.с.124-126т.1) у підсудного ОСОБА_5 були зафіксовані легкі тілесні ушкодження у вигляді рани ділянки лівої брови, садна ліктів і лівого коліна та синці правого стегна, що утворилися в строк за 5-7 днів до проведення експертизи, а висновком № 2347 від 15 листопада 2010 року (а.с.131-132 т.1) у ОСОБА_6, який був очевидцем цих подій, тілесних ушкоджень при його освідуванні виявлено не було. Вказані висновки свідчать про правдивість показів як потерпілого, так і свідка ОСОБА_6 про те, що 9 листопада 2010 року бійка відбулася між підсудним і потерпілим;

висновком судовомедичної експертизи № 143 від 28 січня 2011 року (а.с.240-251 т.1) підтверджено, що ОСОБА_4 підчас цієї бійки були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючої у плевральну порожнину грудей рани розміром 1,0 х 0,5см. та 2.5 х 1см. в ділянці нижнього кута лівої лопатки з наскрізним її ушкодженням, пораненням лівої легені глибиною 5 см. з розвитком поширеної підшкірної емфіземи та лівобічного пневмо-і гемотораксу. Згідно цього ж висновку експерта виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження є тяжкими, оскільки вони були небезпечні для його життя в момент заподіяння, так як була поранена ліва легеня потерпілого, яка є життєво важливим органом;

відповідно до висновку судово-медичної криміналістичної експертизи № 84 від 15 грудня 2010 року (а.с. 138-143 т.1) на лівих половинах спинок светра і фуфайки(футболки) в середній третині виявлено по 2 наскрізні пошкодження, які по локалізації і напрямі довжників збігаються між собою у шарах одягу та з відповідними тілесними ушкодженнями у потерпілого ( одне непроникаюче та інше проникаюче у плевральну порожнину). Спричинення вищевказаних пошкоджень на одязі і відповідних тілесних ушкоджень потерпілому клинком наданого на дослідження ножа, який був виявлений на грунтовій дорозі, що веде з хутора Лози до села Квіткового Бережанського району, не виключається.

Протоколом огляду (а.с.10 т.1) одягу потерпілого, на лівих половинах спинок светра і фуфайки (футболки) в середній третині виявлено по 2 наскрізні пошкодження з нашаруванням на них речовини червонуватого кольору у вигляді плями, а згідно висновку цитологічної експертизи № 835 від 29 грудня 2010 року (а.с.212-214) в слідах на светрі та фуфайці (футболці) потерпілого знайдена кров людини, яка може походити від особи(осіб), для крові якої (яких) властиві антигени А і Н, що не виключає можливості належати крові потерпілому ОСОБА_4, походження домішка крові від ОСОБА_5, для крові якого властивий антиген Н, не виключається.

Винність підсудного ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, крім наведених доказів, підтверджується і показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 9 листопада 2010 року, близько 18 години, він, підсудний та потерпілий із села Квіткового Бережанського району по грунтовій дорозі поверталися на хутір Лози. Коли вони вже доходили до хутора, між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 почалася сварка, яка супроводжувалася образливими та нецензурними словами. Пізніше їх сварка переросла в бійку. Він бачив, як ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_11 в обличчя і ОСОБА_11 також наносив удари ОСОБА_13. Він, свідок, намагався їх розборонити, але це йому не вдавалося, бо підсудний і потерпілий сильніші за нього і вони кидали його на землю. Коли він черговий раз піднявся із землі, то побачив, що ОСОБА_11 втікає в сторону лісу, а ОСОБА_13 в цей час присів на коліна і сказав, що йому погано, бо ОСОБА_5 його підрізав. Він підняв ОСОБА_13 і намагався його вести, але ОСОБА_13 стало геть погано, останній не міг пересуватися, тому він залишив потерпілого і пішов кликати когось на допомогу, а коли повернувся, то потерпілого вже на тому місці не було.

Свої показання свідок ОСОБА_6 підтвердив на ставках віч-на-віч з підсудним ОСОБА_5 (а.с.75-77 т.1).

Свідок ОСОБА_8 показала, що 9 листопада 2010 року, о 21 годині 10 хв., в її жилий будинок прийшов ОСОБА_6 і просив, щоб вона пішла з ним в поле в сторону села Квіткове, бо там лежить ОСОБА_4, якому ОСОБА_5 наніс ножове поранення, але вона відмовилась йти з ОСОБА_6, і він пішов.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 9 листопада 2010 року, близько 22 години, ОСОБА_6 повідомив його, що ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 ножове поранення.

Свідок ОСОБА_10 показав, що його син ОСОБА_5 9 листопада 2010 року повернувся додому близько 21 години. Він був без куртки і в нетверезому стані, обличчя його було в крові, з брови текла кров. На запитання, що трапилося і де його куртка, син відповів, що побився, а куртка залишилася на дорозі, як іти в Квіткове. Він, свідок, взяв фонар і пішов шукати куртку. Знайшов її на відстані близько 400 метрів від їх будинку, і вже збирався повертатися додому, як почув, що хтось говорить. Він присвітив фонарем і побачив ОСОБА_4, що сидів навпочіпки. Він подумав, що ОСОБА_4 п'яний і тому не може йти. Він підняв ОСОБА_4 і дотягнув його до свого будинку. В приміщенні побачив, що в ОСОБА_4 светер в крові. Він зі своєю дружиною роздягнули ОСОБА_4 і побачили на плечах у нього дві рани, а на футболці його і светері було по дві дірки. ОСОБА_7 вони подзвонили батькам ОСОБА_4, і його забрали в лікарню. Далі свідок показав, що спочатку ОСОБА_4 говорив, що в нього стріляв ОСОБА_7, тепер йому відомо, що тілесне ушкодження ОСОБА_4 спричинив ножом його син.

Свідок ОСОБА_11 дала суду аналогічні покази і, зокрема, пояснила, що коли її чоловік притягнув додому ОСОБА_4, він тримався за живіт і говорив, що не може дихати. Вона зняла з ОСОБА_4 куртку, і побачила на його светрі і футболці кров, а на плечах дві рани, на спині і на грудях у нього виступили дві гулі.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що 9 листопада 2010 року, ввечері до них подзвонила ОСОБА_11 і сказала, щоб вони наймали машину і їхали до неї, бо в неї вдома є їх син, який стікає кровю. Вдома вони виявили на спині сина дві рани від ножа, на грудях сина утворилася гуля, він вже не міг дихати, тільки стогнав, від нього вони дізналися, що ножове поранення йому заподіяв ОСОБА_5. Вони зразу ж викликали швидку допомогу. Далі свідки показали, що ОСОБА_11 дала їм пакет, в якому була футболка їх сина і светер, що були в крові і на них було по дві дірки.

Таким чином на підставі перевірених та досліджених в судовому засіданні доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що органи досудового слідства вірно кваліфікували дії підсудного ОСОБА_5 за ч.1 ст. 121 КК України, так як він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_4 ножове поранення і своїми діями спричинив йому тяжке тілесне ушкодження, що було небезпечне для його життя в момент заподіяння.

При призначенні підсудному покарання за вчинений злочин, суд враховує тяжкість вчиненого діяння, обставини справи, особу винного, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, що за місцем проживання він характеризується позитивно, що він чесно визнав свою вину у скоєнні злочину і щиро розкаявся у його вчиненні, що він в добровільному порядку відшкодував заподіяну потерпілому шкоду і що потерпілий просить не обирати підсудному суворого покарання, та що на даний час підсудний усвідомлює суспільну небеспечність скоєного ним діяння, що він своїми діями сприяв органам досудового слідства у розкритті злочину і встановленні істини по справі. Вказані обставини значно пом'якшують покарання і дають підставу суду вважати, що виправлення і перевиховання підсудного є можливим без реального відбуття ним покарання в місцях позбавлення волі, тобто суд вважає можливим застосувати до пісудного ст. 75 КК України і обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і за цією статтею обрати йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України і від призначеного покарання його звільнити з випробуванням, встановивши йому для цього іспитовий строк терміном в 1 (один) рік і шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов'язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Речові докази по справі, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області, а саме: светер, футболку та куртку потерпілого ОСОБА_4 повернути останньому, зрізи нігтьових частин ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ніж і пляшку з горілкою «На бруньках» - знищити, а куртку ОСОБА_5 повернути останньому.

Стягнути із ОСОБА_5 в користь НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області (код 24524727, Банк одержувача: УДК в Тернопільській області МФО- 838012, розрахунковий рахунок 0463 витрати в сумі 309 (триста дев'ять) гривень 60 коп. за проведену експертизу холодної зборої № 1-43/11 від 11.01.2011 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у вигляді застави після вступу вироку в законну силу скасувати, а предмет застави будинковолодіння - повернути заставодавцю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня проголошення вироку через Бережанський районний суд.

Суддя Бережанського

районного суду ОСОБА_1