Справа № 782/5/15-к
Провадження № 11сс/782/73/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 червня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Судова колегія з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора: ОСОБА_5 ,

заявника: ОСОБА_6 ,

адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 19 травня 2015 року про часткове задоволення клопотання старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 , погодженого з заступником військового прокурора Луганського гарнізону майором юстиції ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 19 травня 2015 року було частково задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 , погоджене з заступником військового прокурора Луганського гарнізону майором юстиції ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно, накладено арешт на вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) майно: грошові кошти у сумі 35 200 грн., мобільний телефон «Nokia 105», мобільний телефон «Nokia 6233».

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що арешт на грошові кошти накладено безпідставно, оскільки вони належать його співмешканці, проте ані в клопотанні слідчого, ані в резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду не вказано, кому ж саме належать грошові кошти, на які накладено арешт. Також зазначає, що виявлення, відшукання та вилучення майна, що належить його співмешканці не було метою обшуку, вилучені під час проведення обшуків грошові кошти та майно, що їй належать, не входять до переліку речей та документів, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку. Вважає, що вилучені за місцем його мешкання грошові кошти та майно мають (мали) правовий статус тимчасово вилученого майна, а тому старший слідчий зобов`язаний був не пізніше 02.04.2015 року або звернутися до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, або негайно повернути вилучені кошти та речі, проте слідчій звернувся до суду з клопотанням про арешт майна тільки 13.05.2015 року, після того, як його співмешканка подала до суду скаргу на неправомірні дії слідчого, які виразились в неповерненні тимчасово вилученого майна. За таких обставин, на думку апелянта, у суду не було підстав для задоволення клопотання слідчого. Також зазначає, що, оскільки 72 години, передбачені кримінальним процесуальним законом для постановлення ухвали про арешт тимчасово вилученого майна, спливли 16.05.2015 року, спірне майно повинно було бути повернуто. Просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за його місцем мешкання, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, клопотання старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 , погоджене з заступником військового прокурора Луганського гарнізону майором юстиції ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно було розглянуто слідчим суддею у відповідності до вимог ст.172 КПК України, за участі старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 , старшого прокурора військової прокурори Луганського гарнізону ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя, виконавши вимоги ст.173 КПК України, врахував правову підставу для такого арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та наслідки арешту майна для інших осіб.

Доводи апеляції щодо безпідставності накладення арешту на грошові кошти, оскільки вони належать його співмешканці,спростовуються поясненнями самого ОСОБА_6 , який при проведенні обшуку вказував, що гроші належать йому, а в суді підтвердив, що давав такі пояснення, також не заперечував приналежність йому двох мобільних телефонів (а.м.36 зв.).

Доводи апеляції стосовно того, що вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання співмешканки апелянта грошові кошти та майно, не входять до переліку речей та документів, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.04.2015 року, дозвіл на проведення обшуку було надано за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (а.м.4-5), той факт, що вказана адреса є місцем проживання ОСОБА_6 ніким не оспорюється, доводів для спростування цього факту не наведено.
Доводи апеляції щодо того, що вилучені грошові кошти та майно мають (мали) правовий статус тимчасово вилученого майна, а тому старший слідчий зобов`язаний був не пізніше 02.04.2015 року звернутися до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, судова колегія вважає безпідставними, оскільки ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.04.2015 року дозвіл було надано на проведення обшуку та вилучення грошових коштів та матеріальних цінностей (а.м.4-5), а постановою старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 від 20.04.2015 року вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 грошові кошти та мобільні телефони були визнані в якості речових доказів та долучені до матеріалів справи (а.м.24-26). Інших доказів для визнання грошових коштів та інших матеріальних цінностей, вилучених за місцем мешкання ОСОБА_6 , тимчасово вилученим майном апелянтом не надано, про що також обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 19 травня 2015 року законною, обґрунтованою, мотивованою та погоджується з її висновками.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування ухвали слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 19 травня 2015 року.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 172, 173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області ОСОБА_8 від 19 травня 2015 року про часткове задоволення клопотання старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону майора юстиції ОСОБА_9 , погодженого з заступником військового прокурора Луганського гарнізону майором юстиції ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно - без змін.

Головуючий:

Судді: