Справа № 1 - 23,
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 року Диканський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого -
голови суду Новак Д. І.

при секретарі - Серга Н.
Л.

з участю прокурора - Рощепи Я.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Диканька кримінальну справу про
обвинувачення, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця смт.
Довбиш Баранівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з неповною середньою освітою, позапартійного,
військовозобов'язаного, не одруженого, не працюючого, раніше судимого
Диканським районним судом Полтавської області 30 серпня 2006
року за ст. 263 ч. 1 КК України до
двох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст..
186 ч. З КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, маючи
непогашену судимість за придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без
відповідного дозволу, під час не відбутого покарання за попереднім вироком,
знову вчинив умисний злочин при слідуючих обставин.

Так, підсудний ОСОБА_1 18 грудня 2006
року близько 16
год., перебуваючи в нетверезому стані, керуючись корисливими спонуканнями, з
метою наживи, прийшов у господарство потерпілої ОСОБА_2, яке знаходиться в АДРЕСА_2. Тут на
подвір'ї господарства, шляхом відкриття дверцят клітки, у присутності
потерпілої, не зважаючи на її крики, відкрито, викрав двох кролів, загальною
вартістю 90 грн.,
яких обернув на свою користь, завдавши потерпілій матеріальних збитків на
вказану суму.

В судовому засіданні
при розгляді справи підсудний ОСОБА_1
вину у вчиненні злочину визнав повністю та детально пояснив, що
дійсно 18 грудня 2006 року близько 16 години, після
розлиття спиртних напоїв він прийшов у господарство потерпілої, що знаходиться
в АДРЕСА_2. Тут, з
кліток став витягувати кролів, щоб помістити їх у мішок. В цей час його
помітила потерпіла, яка почала на нього кричати і говорити, щоб він залишив
кролів. Однак, він на це не зважав та у присутності потерпілої забрав двох
кролів та з ними втік. Даних кролів він потім продав. У вчиненому розкаюється.

Крім визнання
підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину також стверджується:

·
протоколом огляду місця вчинення злочину /а.с. № 5 - 61, з якого
вбачається, що в одному з відділень клітки, що в господарстві потерпшої,
відсутні кролі;

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події /а.с.
№ 45 - 47/, з якого
видно, що підсудний на місці показав і розповів як він 18. 12. 2006 року з клітки у
присутності потерпілої, незважаючи на її крики, відкрито викрав двох дорослих
кролів;

2

·
показаннями потерпілої ОСОБА_2 , яка в суді
пояснила, що 18. 12.
2006 року близько 16
год., вийшовши на своє подвір'я, вона побачила як підсудний тягне кроля з клітки.
Вона стала кричати , щоб він
залишив кролів, однак підсудний на її очах витяг спочатку одного, а потім
другого кроля з клітки і з ними пішов з її подвір'я;

·
показаннями свідка ОСОБА_3, дослідженими в суді /а.с. № 41/, що потерпіла
просила його відібрати у підсудного кролів, який підсудний викрав на очах
потерпілої у її господарстві;

·
довідкою /а.с. №
23/ про вартість одного дорослого кроля станом на 18. 12. 2006 рік становить 45 грн.

Дії підсудного ОСОБА_1, який 18 грудня 2006 року, прийшовши
на подвір'я господарства потерпілої ОСОБА_2, з клітки для утримання кролів у
присутності потерпілої відкрито викрав двох дорослих кролів вартістю 90 грн., суд
кваліфікує за ст. 186 ч. 1 КК України як
грабіж чужого майна.

Суд вважає
неправильною кваліфікацію органами досудового слідства злочинних дій підсудного
за ст. 186 ч.3 КК
України як грабіж чужого майна з проникненням у сховище, виходячи зі
слідуючого.

Як встановлено,
підсудний зайшов на подвір'я потерпілої через хвірточку і з клітки, яка на
території його знаходилася у присутності потерпілої відкрито викрав двох
кролів. Враховуючи, що цільове призначення подвір'я - це
обслуговування будинку і господарських будівель, а призначення клітки - це утримання в
ній кролів, то в кримінально -
правовому значенні, виходячи з наведеного, ні подвір'я, ні клітка для
кролів не являється сховищем. Тому викрадення майна з них не є викраденням його
з проникненням у сховище. При таких обставинах суд не вбачає в діях підсудного
кваліфікуючої ознаки викрадення майна з проникненням у сховище, а тому при
відсутності інших кваліфікуючих ознак скоєного ним грабежу, його дії кваліфікує
за ст.. 186 ч.І КК
України.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу
підсудного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудного, суд враховує каяття підсудного, його молодий
вік, відсутність тяжких наслідків вчиненого, відшкодування завданих збитків,
наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставиною, що
обтяжує покарання підсудного, суд враховує, вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи той
факт, що підсудний ОСОБА_1, вчинив
злочин середньої тяжкості умисно у період непогашеної судимості та під час не
відбутого покарання за попереднім вироком суду, на шлях виправлення не став,
суд вважає, що вчинене ним та його особа становлять підвищену суспільну
небезпеку, а тому не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України при
призначенні йому покарання.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховує ту обставину, що вказаний злочин він вчинив у період невідбутого
покарання за вироком Диканського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2006 року, тому суд
вважає необхідним призначити йому покарання відповідно до ст. 71 КК України за
сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого за цим вироком
покарання у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі до покарання,
призначеного згідно ст. 186
ч. 1 КК
України.

з

Враховуючи, що
підсудний ОСОБА_1 повинен
відбувати покарання у місцях позбавлення волі, міру запобіжного заходу йому
необхідно змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши
підсудного ОСОБА_1 під
варту із зали суду.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та за
цією статтею призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України до
призначеного засудженому ОСОБА_1
покарання частково приєднати невідбутий ним строк покарання за вироком
Диканського районного суду Полтавської області від ЗО серпня 2006 року у вигляді
одного року і шести місяців позбавлення волі і остаточно визначити засудженому ОСОБА_1 до відбування
покарання у вигляді двох років і шести місяців позбавлення волі.

Змінити міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу з підписки про невиїзд з постійного місця
проживання на утримання під вартою, взявши його під варту із зали суду та строк
відбуття покарання обчислювати з 06
березня 2007 року.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а
засудженим, який утримується під вартою, -
в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: