Справа № 11а-674/2007 Головуючий у 1
інстанції Піцикевич І.Й.
ст.307 ч.2,309 ч.2 КК України Доповідач Гаврилов В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 року колегія суддів Судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого:
Яременка О.Д.

суддів: Волинця
М.М., Гаврилова В.М. з участю прокурора: Ходачкевича Ю.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові
кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1.,ОСОБА_2 та
захисника ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_1., на вирок Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської області від 02 квітня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим
вироком: 1.ОСОБА_1, 1957 року народження, не працюючого, неодноразово судимого,
в тому числі 24.12.1993 року за ст.ст. 229-6 ч.1, 140 ч.2 КК України 1960 року
на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, 13.06.2001 року за ст.ст.229-6
ч.2, 170 ч.1 КК України 1960 року на 2 роки позбавлення волі, неодруженого
засуджено за ч.2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ст. 307 ч.2
КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного
майна, за ст. 317 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією
всього особистого майна На підставі ст. 70 КК України остаточно визначено покарання
шляхом часткового складання призначених покарань 6 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особисто належного йому майна; 2. ОСОБА_4, 1974 року
народження, одруженого, на утриманні двоє дітей, не працюючого, не судимого
засуджено за ст. 309 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ст. 309 ч.2
КК України на 2 роки і 3 місяці позбавлення волі, за ст.311 ч. 1 КК України на
1 рік обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно визначено
покарання шляхом часткового складання призначених покарань 2 роки 6 міс.
позбавлення волі. Запобіжний захід засудженим залишено взяття під варту,
початок строку відбуття покарання ОСОБА_1. встановлено з 8 грудня 2006 року із
зарахуванням часу затримання,ОСОБА_2- з 6 грудня 2006 року. Вирішено питання з речовими
доказами і судовими витратами.

За
вироком суду ОСОБА_5 14 липня 2004 року на вул. Самбірській в м. Дрогобич
Львівської області знайшов головки снотворного маку, в лісопосадці по вул.
І.Франка в м. Дрогобич виготовив з нього ацетильований опій, частину вжив, а
решту, 13 мл., або в переводі на суху речовину 0,46 грама, зберігав при собі,
помістивши в два одноразових медичних шприца і в цей же день вони в нього були
виявлені і вилучені на вул. Зварицькій в м. Дрогобич працівниками міліції.

6 жовтня
2006 року ОСОБА_5 по місцю свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 безоплатно збув
ОСОБА_6. два мл. ацетильованого опію і надав йому квартиру для вживання
наркотичних засобів.

Крім
того, він в жовтні та листопаді 2006 року надавав згадану квартиру ОСОБА_6 для
вживання наркотичних засобів.

ОСОБА_4
18 серпня 2006 року біля с. Рудники Миколаївського району Львівської області
назбирав без мети збуту рослини снотворного маку в кількості 3293, 7 грама,
зберігав при собі і в той же день в с
Рудники мак був в нього виявлений та вилучений працівниками міліції.

Протягом
серпня 2006 року ОСОБА_4 на полях біля с.
Волоща Дрогобицького району Львівської області назбирав без мети
збуту рослини снотворного маку, зберігав їх по місцю свого проживання в
квартиріАДРЕСА_1, а 26 серпня 2006 року, коли він переносив їх поряд із
будинком в якому проживає, був затриманий працівниками міліції і в нього було
виявлено і вилучено 1441, 2 грама макової соломи у невисушеному виді та 97,1
грама у висушеному виді.

Крім
того, ОСОБА_4 придбав при невстановлених досудовим слідством обставинах 98,12
грама сухої макової соломи, 0, 29 грама ацетильованого опію, який був поміщений
в медичний шприц, зберігав їх в своїй квартирі № 58 по вул.В.Великого,42 в м.
Дрогобич і 6 жовтня 2006 року вони були виявлені і вилучені працівниками
міліції під час обшуку.

Під час
обшуку на згаданій квартирі були також виявлені і вилучені 0, 21 грама
ангідриду оцтової кислоти, 1677 мл. розчинника „646", який містить в собі
50 % толуолу (838,5 мл.), та 7 % ацетону (117,39 мл.), які являються
прекурсорами і які ОСОБА_4 придбав при невстановлених обставинах і зберігав з
метою виготовлення наркотичних засобів.

В
апеляції засуджений ОСОБА_5, заперечуючи свою винуватість у збуті наркотиків і
наданні квартири для їх вживання, звертає увагу на те, що з 11 епізодів
обвинувачення залишилось всього три, що свідчить, на його думку, про фабрикацію
працівниками міліції справи відносно нього. Все обвинувачення побудовано лише
на показах наркозалежних свідків, які перебувають на обліку в наркодиспансері,
можуть бути психічно хворими і на яких може вплинути міліція та які його
оговорюють, а інших доказів в справі немає. Апелянт просить вирок скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

В
апеляції захисника ОСОБА_3.
в інтересах засудженого ОСОБА_1 зазначено, що вирок в частині епізодів по
збуту наркотиків і наданні квартири для їх вживання грунтується на суперечливих
висновках та доказах, якими є покази зацікавлених осіб - двох наркоманів і
працівників міліції, а покарання не відповідає тяжкості злочину та особі
засудженого і просить його скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд.

Засуджений
ОСОБА_4 в апеляції вказує, що суд не врахував наявність на його утриманні двох
неповнолітніх дітей, що він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії,
що він ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності і просить, за
змістом апеляції, виправдати його за ч.2 ст. 309 КК України і пом'якшити
покарання.

В
запереченні на апеляцію захисника ОСОБА_3. прокурор Ващук В.В. вважає, що
сукупністю доказів доведена винуватість ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, а обране
покарання відповідає особі засудженого та тяжкості скоєних ним злочинів і
просить залишити вирок без зміни, а апеляцію без задоволення.

Заслухавши
доповідача, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_12, які підтримали апеляції, міркування
прокурора про законний і обгрунтований вирок, вивчивши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають.

Матеріалами
справи, зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами винуватість
ОСОБА_1 та ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованих їм злочинів при вказаних у вироку
обставинах повністю доведена.

Так,
частково визнаючи свою винуватість, засуджений ОСОБА_5 між іншим пояснював в
місцевому суді, що 6 жовтня 2006 року перед проведенням обшуку працівниками
міліції до нього додому приходив ОСОБА_6 з яким він раніше відбував покарання,
але мету візиту засуджений не встиг з'ясувати, оскільки надійшли працівники
міліції. ОСОБА_6 оговорює його, заявляючи, що він дав йому наркотик і дозволив
вжити його в квартирі, де проживав. ОСОБА_7. він також знає, але ніколи не
збував йому наркотичні засоби і не надавав йому приміщення для вживання їх. На
думку ОСОБА_1,ОСОБА_6 і ОСОБА_7 співпрацюють з працівниками міліції і тому
оговорюють його.

Разом з
тим, свідки ОСОБА_8. та ОСОБА_9 підтвердили, що були в якості понятих в
квартирі ОСОБА_1 6 жовтня 2006 року під час обшуку і в їх присутності були
виявлені макова соломка, розчинник, шприц із світло-коричневою рідиною, посуд.
В квартирі знаходились також двоє знайомих ОСОБА_1. їх покази стверджуються
показами допитаних в якості свідків працівників міліції ОСОБА_10., ОСОБА_11,
протоколом обшуку від 06.10.2006 року, речовими доказами.

За
висновком хімічної експертизи макова соломка містить морфін, кодеїн і є
особливо небезпечним наркотичним засобом, світло-коричнева рідина є опієм
ацетильованим, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів.

Свідок
ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_5 з червня 2006 року пригощав його в своїй
квартирі наркотичним засобом приблизно п'ять раз, тому що вони разом відбували
покарання. Останній раз він приходив восени 2006 року і той дав йому шприц 2 см. куб. з наркотичним
засобом, а також дозволив вколотись ширкою в квартирі, а коли вони виходили з
квартири, їх зупинили працівники міліції, повернули назад і почався обшук. Для
обмови ОСОБА_1 в нього немає жодних підстав.

Свої покази
ОСОБА_6 підтвердив під час ставки віч-на-віч з ОСОБА_1.

Свідок
ОСОБА_7. підтвердив, що знайомий з ОСОБА_4 з дитинства, заходив до них додому і
знав ОСОБА_1 як батька ОСОБА_12Знав, що батько ОСОБА_12 має наркотичні засоби і
періодично приходив до них додому, щоб вколотись. В жовтні і листопаді 2006
року був в квартирі приблизно 3-4 рази, купляв у ОСОБА_1 по 2-2,5 см. куб. наркотичного
засобу в шприці, плативши по 10 грн. і з дозволу господаря колов собі його в
квартирі. Він дає правдиві покази і підстав обмовляти ОСОБА_1 не має.

Свої покази
ОСОБА_7. підтвердив під час ставки віч-на-віч з ОСОБА_1.

Наведені
докази спростовують доводи апеляцій ОСОБА_1 і його захисника, належно оцінені
судом і його висновок про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, за які він
засуджений, є обгрунтований.

Ні в
апеляціях, ні у виступі в суді апеляційної інстанції засудженого не наведено, в
чому проявилась зацікавленість свідків і працівників міліції, чому вони його
обмовляють. Навпаки, ОСОБА_5 підтвердив, що зОСОБА_6 і ОСОБА_7 у нього
нормальні стосунки, а його посилання на їх наркозалежність і психічні вади
спростовуються медичними документами, які є в справі. Не навів засуджений і
доказів співпраці згаданих свідків з працівниками міліції. Такі доводи апеляції
колегія суддів розцінює, як обрану ОСОБА_1 форму захисту з метою уникнення
кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого і особливо тяжкого злочинів.

Винуватість
ОСОБА_12 у скоєнні злочинів стверджується його поясненнями, показами свідків,
протоколами слідчих дій, речовими доказами, висновками експертиз, іншими
матеріалами і в його апеляції не оспорюється.

За
вироком суду при призначенні йому покарання, відповідно до вимог ст.65 КК
України, враховано ступінь тяжкості вчинених ним злочинів,, його осгібу,
позитивну

характеристику за місцем проживання, наявність на
утриманні двох дітей , визнання вини і щире каяття, проходження курсу лікування
від наркоманії. Отже, доводи апеляції є безпідставними і в ній не наведено,
чому слід виключити з його обвинувачення ч.2 ст.309 КК України.

Враховуючи
наведене і конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що висновок суду
про можливість виправлення засуджених лише в умовах ізоляції від суспільства є
обгрунтованим, а обране покарання є необхідним й достатнім для їх виправлення
та попередження нових злочинів.

Разом з
тим, дії ОСОБА_12 за епізодами придбання та зберігання наркотичних засобів 26
серпня і 6 жовтня 2006 року органами, досудового слідства і судом кваліфіковані
за ч.2 ст.309 КК України за ознакою повторності, оскільки він раніше 18 серпня
2006 року незаконно придбав і зберігав наркотичні засоби. Наведені злочини
тотожні, інших кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.309 КК України, крім
повторності, в постанові прокурора від 30 березня 2007 року про зміну
обвинувачення і у вироку суду не зазначено, тому колегія суддів вважає
кваліфікацію дій засудженого ОСОБА_12 по епізоду за 18 серпня 2006 року за ч.1
ст.309 КК України зайвою.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженихОСОБА_1, ОСОБА_4, захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1.
залишити без задоволення.

В
порядку ст.365 КПК України вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської
області від 2 квітня 2007 року змінити - виключити з обвинувачення ОСОБА_4 і
засудження його за ч. 1 ст.309 КК України як зайво вмінену.

В решті вирок
залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом шести місяців з моменту
набрання нею законної сили.