Справа №11-665Головуючий у І інстанціїКравець
Категорія12Доповідач у 2 інстанції Гайдай
УХВАЛА

Іменем України

30 червня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Орла А.І.

суддів Гайдай Р.М.,Шроля В.Р.

з участю прокурора Нечепоренко С.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Тетіївського районного суду від 8 квітня 2011 року яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого

засуджено за ст.164 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із зобовязаннями повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично зявлятись в інспекцію на реєстрацію.

ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що відповідно до рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 24.01.2002 року він зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, але від їх сплати злісно ухиляється і має заборгованість в сумі 10716 грн.00 коп.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок щодо нього змінити, на підставі ст. 74 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки призначене йому покарання є занадто суворим і не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та даних про його особу.

Так, останні роки він не міг знайти постійної роботи, мати його хворіла і їй потрібен був догляд, тому всі заощадження сімї пішли на лікування матері.

Злочин, за який його засуджено є невеликої тяжкості, а тому його можна звільнити як від кримінальної відповідальності так і від відбування покарання відповідно до ст.ст. 45,48,74 КК України. Суд не взяв до уваги те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, повністю визнав себе винним у вчиненому, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував збитки.

В запереченнях на апеляцію прокурор та потерпіла ОСОБА_2 просять апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок без зміни, оскільки заборгованість не відшкодована, а також щомісячні виплати по аліментах не надходять.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1, котрий апеляцію підтримав у повному обсязі, думку прокурора, котра вважає, що вирок є законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до переконання, що апеляція до задоволення не підлягає з таких підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину за який він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється в апеляції.

Доводи апеляції про суворість призначеного покарання є необґрунтованими.

Суд при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, а саме те, що він є не судимим, вину визнав, сприяв слідству, позитивно характеризується по місцю проживання , влаштувався на роботу і призначив покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування вироку і звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

Доводи апеляції про те, що засуджений відшкодував заборгованість і в даний час сплачує аліменти спростовуються довідкою відділу державної виконавчої служби Тетіївського районного управління юстиції (а.с. 86).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Тетіївського районного суду від 8 квітня 2011 року щодо нього без зміни.

Суддя Р.М. Гайдай