Справа № 583/1332/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" травня 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 50000026 від 11.03.2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, уродженця м. Харкова, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 29.04.2014 р., робітника підсобного 3 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно будівельної роти військової частини польова пошта В НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» 29 квітня 2014 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та в той же день направлений для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 .
Далі, у зв`язку зі створенням в АДРЕСА_2 нового військового формування, солдат ОСОБА_4 переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , наказом командира якої № 11 від 24 жовтня 2014 року останній призначений на посаду робітника-підсобника 3 інженерно-будівельного відділення 1 інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти.
Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, 25.10.2014 р. солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, без дозволу командування військової частини, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, на ранкове шикування особового складу військової частини о 08.00 год. не з`явився та самовільно залишив місце служби - військову частину - польова пошта НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, під час незаконної відсутності у військовій частині солдат ОСОБА_4 обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби.

17.04.2015 р. солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій, добровільно з`явився до військової прокуратури Сумського гарнізону, а в подальшому - до військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , де продовжив виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 від 17.04.2015 останній відданий як такий, що прибув до військової частини (місця служби) та приступив до виконання обов`язків військової служби.
Отже, солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_4 в період з 25 жовтня 2014 року до 16 квітня 2015 року включно, тобто протягом 174 діб, тобто понад один місяць.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 29.04.2014 р. був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_3 . Приймав участь в АТО у період із 02.06.2014 р. по 23.10.2014 р. В подальшому був переведений до військової частини НОМЕР_4 , що дислокується у АДРЕСА_2 на посаду робітника-підсобника інженерно-будівельної роти. Дійсно 25.10.2014 р. самовільно не попередивши командування військової частини та без будь-яких поважних причин покинув військову частину та поїхав до м. Харкова. Усвідомивши неправильність вчинку 17.04.2015 р. повернувся до частини для подальшого відбування служби. У скоєному щиро кається та прохає врахувати усі пом`якшуючі покарання обставини і його бажання продовжити службу.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд вирішив відповідно до положення ч. 3 ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченого, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України (у редакції що діяла на час виникнення правовідносин) самовільне залишення військової частини або місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психдиспансері, наркологічному диспансері не перебуває, враховує його вік, сімейний стан (померли обоє батьків).

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин суд не знаходить.

Зважаючи на викладене, суд уважає за необхідне застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_4 основне покарання більш м`яке, не зазначене у санкції статті за цей злочин у виді арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати у зв`язку з проведенням експертиз під час досудового розслідування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції що діяла на час виникнення правовідносин) та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1, ст. 69 КК України покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КК України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати із дня його прибуття у встановленому порядку на гауптвахту для відбуття покарання.

ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області. ОСОБА_1