КП № 1-69/12

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю підсудного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого механізатором у ПП ОСОБА_9 , не судимого,-

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 01 серпня 2011 року о 17 годині, керуючи мотоциклом Днепр-10 без номерного знаку, не маючи права керування мотоциклом, рухаючись по вул. Культури на перехресті з головною дорогою по вул. Культосвітня в с. Миролюбівка, Житомирського району, порушуючи вимоги п.п 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, а саме автомобілю Хюндай-Сантафе, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 та здійснив з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла у вигляді забійної рани на лобі, множених саден на обличчі, шиї, верхніх та нижніх кінцівках, закритого перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки та внутрішньої кісточки лівої гомілки, рваних ран лівої стопи, відкритого перелому верхньої третини лівої гомілки з наявністю рани по передньо-внутрішній поверхні з ушкодженням великогомілкового нерву, підшкірного венозного синуса та розривом великогомілкової артерії, ускладненого розвитком крововтрати та геморологічно-травматичного шоку 3 ст., яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Порушення водієм мотоцикла Днепр-10 ОСОБА_5 вимог вищевказаного пункту ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винним себе в скоєні злочину не визнав, не заперечував тієї обставини, що він керував мотоциклом не маючи на це відповідних прав, стверджував, що в момент зіткнення мотоцикл уже не рухався, а зупинився на перехресті вулиць Культури та Культосвітньої в с.Миролюбівка. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля. Деталі виникнення та скоєння дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає.

Суд вважає, що дані у судовому засіданні показання підсудного про те, що в момент зіткнення, керований ним мотоцикл уже не рухався, а зупинився і, що він не винний у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, є такими, що не підтверджуються відповідними доказами і, що підсудний в такий спосіб намагається уникнути кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Зазначені показання підсудного повністю спростовуються показаннями свідків та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні ствердила, що виїжджаючи на головну дорогу підсудний не зупинявся, а мотоцикл, яким він керував, рухався з непрацюючим двигуном за рахунок раніше набраної швидкості. Мотоцикл зупинився на осьовій лінії, де стояв близько 2-х секунд. За цей час вона встигла помітити в 20 метрах від себе, як до них наближається джип, водій якого тримав руку біля вуха і розмовляв по мобільному телефону. Після цього вона відчула удар автомобіля. Претензій до ОСОБА_11 не має, вважає його невинним.

Свідок ОСОБА_12 в своїх показаннях у судовому засіданні ствердила, що в другій половині серпня 2011 року, керуючи своїм автомобілем Хюндай-Сантафе , державний номерний знак НОМЕР_2 , вона рухалася з с.Антополя Андрушівського району в м.Житомир зі швидкістю 35-40 км/год. В с.Миролюбівка Житомирського району з другорядної дороги на головну, по якій вона в той час рухалася, не зупиняючись виїхав мотоцикл внаслідок чого її автомобіль зіткнувся з даним мотоциклом не дивлячись на те, що вона намагалася уникнути зіткнення. Мотоцикліста, а також пасажирку через деякий час забрала карета швидкої допомоги.

Свої покази свідок ОСОБА_10 підтвердила при відтворенні обставин та обстановки події, під час якого показала як саме та при яких обставинах вона потрапила в ДТП. (а.с. 97-98).

Свідок ОСОБА_13 в своїх показаннях у судовому засіданні ствердив, що 11 серпня 2011 року біля 17 години, перебуваючи на подвір`ї свого будинку він почув удар. Вийшовши на дорогу він побачив біля магазину с.Миролюбівка автомобіль джип, а неподалік лежачого мотоцикла. Відстань від його будинку до місця, де відбулася дорожньо-транспортна пригода 500 м. Коли він зі своєю дружиною прийшли до місця події, то побачили, що мотоцикліст, а це був підсудний, лежав на головній дорозі і без свідомості, а потерпіла кричала. По розташуванню транспортних засобів автомобіль рухався по головній дорозі, а мотоцикл по другорядній. Через 30 хвилин до місця ДТП приїхав ще один джип в якому сиділи два хлопці.

Із показів свідка ОСОБА_14 вбачається, що вона не була свідком дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11.08.2011 року в с.Миролюбівка, а лише як медпрацівник надавала медичну допомогу потерпілій у якої була травмована нога та мотоциклісту, який був без свідомості.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що в 2011 році від внучки йому стало відомо, що в селі поблизу їх будинку сталася ДТП.

Вийшовши на вулицю, він побачив на дорозі мотоцикл і лежачих хлопця та дівчину. Поблизу них стояв автомобіль джип, в якому сиділо два хлопці.

Через хвилин 25-30 до них приїхав інший джип із якого вийшла інша жінка, яка сіла в автомобіль причетний до ДТП.

Свідок ОСОБА_16 підтвердив покази свідка ОСОБА_15 .

Із протоколу огляду місця події від 11.08.2011 року вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті вулиць Культури з головною дорогою по вул. Культосвітня в с. Миролюбівка Житомирського району (а.с. 15-29).

Висновком експерта № 3141 від 05.09.2011 року підтверджено, що у ОСОБА_7 , виявлено тупу поєднану травму тіла у вигляді забійної рани на лобі, множинних саден на обличчі, шиї, верхніх та нижніх кінцівках, закритого перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки та внутрішньої кісточки лівої гомілки, рваних ран лівої стопи, відкритого перелому верхньої третини лівої гомілки з наявністю рани по передньо-внутрішній поверхні з ушкодженням великогомілкового нерву, підколінного венозного синуса та розривом великогомілкової артерії, ускладненого розвитком крововтрати (гемоглобін 65 г/л) та гемологічно-травматичного шоку 3 ст., (артеріальний тиск 70/40 мм. рт. ст, пульс слабкого наповнення 125/хв., шоковий індекс 1,67), яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, утворилася від дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактовою поверхнею, що має ребро, можливо за обставин та в терміни, що вказані в постанові про призначення експертизи (а.с. 92-93).

Згідно висновку експерта № 85 від 27.10.2011 року, з моменту виникнення небезпеки для руху водій автомобіля Хундай Сантафе д.н.з. НОМЕР_3 . ОСОБА_10 , не мала технічної можливості уникнути ДТП як шляхом гальмування, так і шляхом безпечного об`їзду.

В дорожній ситуації, що склалась водій автомобіля Хундай Сантафе д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , повинен був діяти відповідно до вимог пп 12.3 дорожнього знаку 2.3 Правил дорожнього руху України.

В дорожній ситуації, що склалася, водій мотоцикла Днепр-10 без д.н.з, ОСОБА_5 , повинен був діяти відповідно до вимог пп. 16.15, 16.11 Правил дорожнього руху України.

Невідповідність дій водія мотоцикла Днепр-10 без д.н.з. ОСОБА_5 , технічним вимогам п. 16.11 ПДР України з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням наведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 108-111).

Суд оцінює критично покази потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні про те, що мотоцикл під керуванням ОСОБА_11 зупинився на осьовій лінії, де стояв близько 2-х секунд. За цей час вона встигла помітити в 20 метрах від себе, як до них наближається джип, водій якого тримав руку біля вуха і розмовляв по мобільному телефону. Покази потерпілої непослідовні, протирічать і спростовуються її ж показами на досудовому слідстві, де вона зазначила, що тільки мотоцикл зупинився на перехресті, то в них на великій швидкості в?їхав автомобіль. При цьому потерпіла не наголошувала, що водій автомобіля в цей час розмовляв по мобільному телефону (а.с. 34).

В свою чергу на досудовому слідстві ОСОБА_5 не заперечував тієї обставини, що він керував мотоциклом не маючи на це відповідних прав, рухаючись по вул. в с. Миролюбівка, відчувши, що в мотоциклі закінчується бензин, розганяв його і глушив, щоб доїхати додому і не пам`ятає як сталася ДТП.

Пізніш йому мешканці села, а саме ОСОБА_17 , який був очевидцем ДТП, розповів, що він ( ОСОБА_11 ) вилетів на головну дорогу, не надавши перевагу транспорту, який рухався по головній дорозі (а.с. 38-39).

При пред`явленні обвинувачення, ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, власноручно зазначивши в протоколі допиту, що в постанові про притягнення його в якості обвинуваченого записано все правильно, щиро кається в скоєному, так як не повинен був виїжджати на головну дорогу не надавши перевагу транспорту, який рухався по ній (а.с. 135-136).

Суд також критично оцінює покази потерпілої ОСОБА_7 про те, що автомобілем Хюндай-Сантафе в момент ДТП керувала не ОСОБА_10 , а водій чоловічої статі, а також покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які припускають те, що вказаним автомобілем міг керувати чоловік, якого вони бачили біля автомобіля.

Їх покази спростовуються показами свідка ОСОБА_10 , яка як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні пояснила, що саме вона керувала автомобілем Хюндай-Сантафе в момент ДТП, про обставини якого показала на місці при відтворенні обстановки і обставин події. Не вірити показам даного свідка у суду нема підстав.

Про причетність ОСОБА_18 до ДТП свідчить рапорт працівника ДАІ, протокол огляду транспорту, висновок лікаря про обстеження ОСОБА_18 на предмет виявлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння, виготовлені в день вчинення ДТП (а.с. 6, 7, 9).

Непослідовність показів потерпілої пояснюється тим, що вона підтримує дружні стосунки із обвинуваченим і намагається сприяти уникнення ним кримінальної відповідальності, а свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , являються односельцями обвинуваченого та потерпілої можуть перебувати під їх впливом, чи добросовісно помилятись.

Виходячи із наведеного, суд критично відноситься до показів потерпілої при відтворенні обстановки і обставин події і відповідно до висновків експерта № 3/753 від 23.10.2013 р. та № 3/720 від 01.12.2014 р., які виготовлені на непослідовних вихідних даних наданих експертам стороною захисту.

Аналізуючи і оцінюючи наведені вище докази і висновки автотехнічних експертиз, суд виходить із наступного.
У відповідності з вимогами ст. 67 КПК України (в ред. 1960 р.), ніякі докази для суду, … не мають наперед встановленої сили.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, необхідно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержанням іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому, треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги досліджені докази під час судового слідства, суд прийшов до переконання, що в діях водія автомобіля Хюндай-Сантафе, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 не вбачається порушень Правил дорожнього руху України, тобто водій передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху він повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, оскільки в даному випадку небезпека для руху була створена саме мотоциклістом ОСОБА_21 , а здійснення маневру відвороту вліво із застосуванням гальмування водієм автомобіля Хюндай-Сантафе, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 в процесі виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України є вимушеним.

Крім того, приймаючи до уваги, зазначену вище постанову Пленуму Верховного Суду, суд вважає, що водій транспортного засобу Хюндай-Сантафе, під керуванням ОСОБА_10 не зобов`язана була виходити з можливості грубого порушення ПДР України іншими водіями; водій автомобіля ОСОБА_10 не передбачала, не зобов`язана була і не мала можливості передбачати, що мотоцикліст ОСОБА_5 перед виїздом на головну дорогу не надасть їй можливості безпечно проїхати, на що вона вправі була розраховувати.

Окрім наведеного, суд також в діях водія автомобіля ОСОБА_10 не вбачає порушень вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки вона в момент виїзду мотоцикла під керуванням ОСОБА_11 на пересікаємо головну дорогу не мала технічної можливості запобігти зіткненню.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, зафіксований слід юзу після дорожньо-транспортної пригоди залишений автомобілем Хюндай-Сантафе, під керуванням ОСОБА_10 , це свідчить про те, що водій цього автомобіля, прийняв міри до уникнення зіткнення, застосовуючи при цьому гальмування і відворот автомобілем на зустрічну смугу руху.

Оцінивши докази в їх сукупності, що були досліджені в судовому засіданні в обсязі і в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, суд вважає доведеною повністю вину підсудного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, так як між діями ОСОБА_5 , який керуючи мотоциклом грубо порушив вимоги п.16.11 ПДР та наслідками, які від цього настали - заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, є прямий причинний зв`язок.

Призначаючи покарання, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є тяжким, вчинений з необережності, особу підсудного, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.
Враховуючи наведене, особу ОСОБА_5 , відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин по справі, думку потерпілої та її представника, які не наполягають на суворості покарання, а також те, що з часу вчинення злочину пройшов тривалий час і підсудний нічим себе не заплямував, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання з випробуванням.
При цьому, суд не застосовує до ОСОБА_5 , додаткове покарання у виді позбавлення прав керування всіма видами транспортних засобів, оскільки позбавлення його посвідчення тракториста позбавить його основного джерела заробітку.
Речові докази: мотоцикл Днепр-10 та автомобіль Хюндай-Сантафе, державний номерний знак НОМЕР_1 , суд залишає їх власникам.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 4-х /чотирьох/ років позбавлення волі без позбавленням права керувати всіма видами транспортними засобами.
Відповідно до ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання із випробуванням і іспитовим строком 2 роки, зобов`язавши його не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції та періодично там реєструватися.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 залишити попередній підписку про невиїзд.
Речові докази: мотоцикл Днепр-10 та автомобіль Хюндай-Сантафе, державний номерний знак НОМЕР_1 залишити їх власникам.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: