Справа № 362/1674/15-к
Провадження № 1-кп/362/140/15
ВИРОК
Іменем України
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, офіційно не працює, освіта повна середня, заміжньої, має на утриманні дитину 2012 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з реєстрації за місцем проживання знята, раніше не судимої, -
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -
02 лютого 2015 року, близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшла до будинку за вищевказаною адресою, що належить її сестрі ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 за допомогою металевої викрутки пошкодила металопластикове вікно, що розташовується на першому поверсі будинку та проникла до середини. Там, остання, продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, таємно викрала шинкову м`ясорубку вартістю 850 гривень та винесла її через пошкоджене вікно. Далі, ОСОБА_4 підійшла до вхідних дверей вищевказаного будинку, та за допомогою сокири вирубала частину дерев`яних дверей, відчинивши їх. В подальшому, ОСОБА_4 таємно викрала електричну сушку марки Zepter вартістю 1450 гривень, капельну кавоварку вартістю 620 гривень, сабвуфер вартістю 300 гривень. Вийшовши з будинку остання передала викрадені речі ОСОБА_7 , якому не повідомляла про вчинену крадіжку. Після чого, ОСОБА_7 за допомогою знайомої ОСОБА_8 здав викрадені речі до ломбарду. Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3220 гривень.
Окрім того, 08 лютого 2015 року, близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебувала на території гаражного кооперативу «Колесо», який розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, біля гаражу №104, що належить ОСОБА_9 де у неї виник намір на повторне таємне викрадення чужого майна. Користуючись тим, що за нею ніхто не спостерігає, а також вільним доступом до гаражного приміщення, ОСОБА_4 підійшла до нього, та за допомогою дерев`яної палиці підважила ворота, які були встановлені на гаражному приміщенні та не були замкнені. В результаті її активних дій ворота зіскочили із завіс, та впали на землю. Після чого, ОСОБА_10 є. самостійно перемістила металеві ворота з території гаражного кооперативу до під`їзної автодороги. В подальшому, ОСОБА_4 , продовживши реалізовувати свій злочинний умисел, зателефонувала до ОСОБА_11 , з метою надання допомоги останнім в збуті викраденого майна до бази прийому металобрухту.
Після прибуття ОСОБА_11 , якому не було відомо про походження майна у ОСОБА_4 , та надання ним допомоги в переміщенні воріт, остання продала викрадене майно ОСОБА_12 за 140 гривень, розпорядившись вказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1200 гривень.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України визнала повністю, підтвердила обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті і пояснила, що на той час, лютий місяць 2015 року, не мала заробітку, а отже грошей для існування, тому скоїла описані злочини. В той день, 8 лютого, вона разом із знайомим ОСОБА_13 поїхала в с. Крушинка, де знаходиться дачний будинок її рідної сестри, і де вони з матір,ю часто бувають влітку. Про це знав ОСОБА_14 , тому його не здивувало, що вона туди їде. ОСОБА_15 залишився її чекати біля подвір,я, а вона за допомогою викрутки відкрила одне з металопластикових вікон, проникла в середину будинку, де взяла все, що перераховано в обвинувальному акті: кавоварку, м,ясорубку, сабвуфер, електричну сушку. Оскільки вони не проходили через решітку, що була на вікні, вона вилізла назовні, за допомогою сокири, що знайшла біля дверей, пошкодила дерев,яні вхідні двері, проникла в середину будинку через двері і через двері винесла все, що взяла. Про те, що речами заволоділа незаконно, ОСОБА_7 нічого не казала. Оскільки паспорта у неї з собою не було, вона попросила ОСОБА_16 подзвонити комусь із знайомих, який мав паспорт, щоб можна було здати речі у ломбард. Оржеховський передзвонив ОСОБА_17 , яка під,їхала до базару, де на її паспорт в ломбарді здали викрадені речі, отримавши 400 грн., 200 грн. з яких вона віддала ОСОБА_7 .
Другу крадіжку вона скоїла через кілька днів в лютому 2015 року. Перебувала на верхньому масиві в м. Василькові, зайшла в туалет на територію гаражного кооперативу, де і вирішила викрасти металеві ворота одного з гаражів. За допомогою палиці, зняла створки воріт з петель, поклала на сніг і відтягнула до дороги, сховавши за огорожею кладовища. Потім передзвонила знайомому ОСОБА_18 , щоб він допоміг здати металеві ворота на пункт прийому металу. Коли той під,їхав до неї, у нього виявився знайомий на пункті прийому металу там же, на масиві. ОСОБА_19 взяв у знайомого тачку, якою вони перевезли ворота на пункт, і здали за 140 грн.
Десь через півтора тижні до міліції викликали ОСОБА_16 , а він передав їй, щоб з,явилась вона. В міліції вона розповіла за обидві крадіжки, і встигла викупити і викрадені у сестри речі в ломбарді разом з Оржеховським, і ворота, які потерпілим повернуті. В скоєному розкаюється. Просить її суворо не карати.
Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачена, правильно розуміючи зміст даних обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до житла та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується особа, мали місце, що діяння містять склади кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України і що у вчиненні цих кримінальних правопорушень винна ОСОБА_4 .
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить її щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, що відносяться, згідно з ст.12 КК України до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів відповідно, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченої, наявність пом,якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до витягу з бази даних МВС України /а.с.19/, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, що підтримує дружні стосунки з сусідами, намагається вести нормальний спосіб життя, спиртними напоями не зловживає /а.с.20/, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.с. 21,22/.
При призначенні обвинуваченій покарання, суд враховує її щире каяття, конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченої, її посередню характеристику за місцем проживання, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи,особи обвинуваченої, її подальшої поведінки, відношення до скоєного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Але враховуючи відсутність інших негативних даних про особу обвинуваченої на даний час, перше притягнення до кримінальної відповідальності, її молодий вік, наявність на утриманні малолітньої дитини, щире каяття, а отже критичну оцінку своєї злочинної поведінки і готовність нести кримінальну відповідальність, відсутність тяжких наслідків в результаті її злочинної діяльності , оскільки викрадене повернуто потерпілим, і приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням вимог ст. 65 КК України, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без реального позбавлення волі, а тому вважає за можливе ухвалити про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України., з покладенням на неї обов,язків , передбачених ст. 76 КК України .

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_20 визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_21 :
· за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3/трьох / років позбавлення волі;
· за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 2/двох/ років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання за даним вироком ОСОБА_4 призначити у виді 4/чотирьох/ років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 2/два/ роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в строки, визначені цим органом.
Іспитовий строк засудженій ОСОБА_4 обчислювати з моменту постановлення вироку 23 квітня 2015 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області .
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_22