Справа № 476/131/15-к
Провадження № 1-в/476/22/2015
У Х В А Л А
18.03.2015 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
В складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
інспектора КВІ ОСОБА_4
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець клопотання інспектора кримінально-виконавчої інспекції Єланецького району про визначення порядку застосування покарання при наявності двох вироків засудженій ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
06.02.2015 року до суду надійшло клопотання інспектора КВІ Єланецького району про визначення порядку застосування покарання за двома вироками, в якому з посиланням на наявність у засудженої ОСОБА_5 двох вироків, ставиться питання про визначення порядку застосування їй покарання за цими вироками.
У зазначеному клопотанні, посилаючись на ст.ст. 537 ч.11, 539 КПК України, інспектор КВІ Єланецького району просив визначити порядок застосування покарання (порядок виконання вироків) засудженій ОСОБА_5 за наявності вироків Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2014 року та Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.10.2014 року, оскільки при винесенні вироку Центральним районним судом м. Миколаєва, не було враховано вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2014 року відносно ОСОБА_5 .
В судовому засіданні інспектор КВІ Єланецького району клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання не заперечувала, зазначила, що розуміє свої права та обов`язки, які стосуються виконання вироків суду.
Прокурор в судовому засіданні вказував, що відповідно до вимог діючого законодавства України підстав для задоволення клопотання немає.
Вислухавши пояснення інспектора КВІ ОСОБА_4 , засуджену ОСОБА_5 , думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженої, суд приходить до слідуючого висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 засуджена 06 жовтня 2014 року вироком Заводського районного суду м.Миколаєва за ч.2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців і покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Крім того, вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 08 жовтня 2014 року ОСОБА_5 засуджена за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік і покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" вказане питання може вирішуватися у випадку, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.
Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" передбачено, що тільки у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст. ст. 71, 72 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання під час постановлення вироку 08.10.2014 року Центральний районний суд м. Миколаєва прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5 раніше не судима і не застосував положення ст. 71 КК України, оскільки вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2014 року, яким ОСОБА_5 була засуджена до 2 років обмеження волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України набув чинності лише 07.11.2014 року. До речі, вирок від 06.10.2014 року не було оскаржено стороною обвинувачення.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав чинності.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що застосування покарання за наявності кількох вироків можливо лише в тому випадку, коли є не приведений у виконання вирок, який набув законної чинності, і одночасно про який не було відомо суду на час постановлення ним іншого вироку. Лише в такому випадку можливе застосування положень ст. 71 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.70, 73 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання інспектора кримінально-виконавчої інспекції Єланецького району про визначення порядку застосування покарання при наявності двох вироків засудженій ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд на протязі семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .