Справа № 314/1170/15-к
Провадження № 1-в/314/321/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у дистанційному судовомузасіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій облаті (№ 55) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Енергодар, Запорізька область, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:

1). 13.12.2000 року вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ст. 45 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випрабуванням терміном на 3 роки та штрафу у розмірі 1000 гривень.

2). 04.06.2006 року вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений від від відбування покарання 19.01.2006 року умовно достроково на невідбутий строк, що складає 1 рік 2 місці 7 днів.

3). 21.12.2007 року вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст.71, ч. 1 ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавленн волі.

По даній справі засуджений: 09.02.2012 року вироком Енергодарського міського суду Запорізької області за за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку : 21.10.2011 року, кінець строку : 21.10.2016 року,

про умовно дострокове звільнення,

в с т а н о в и в :
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого, який відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій облаті (№ 55) ОСОБА_5 надійшло клопотання про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, який відбуває покарання у Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), згідно з вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.02.2012 року, відповідно до якогойоговизнано винним у скоєнні злочинів, передбаченихч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 вказане клопотання підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі та звільнити його умовно - достроково від відбування покарання, на строк який залишився.

В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній на шлях виправлення не став.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, вважаючи, що підстав для його задоволення немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні подання має бути відмовлено з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 з 15.03.2012 року відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55), відбув 3/4 частини строку покарання, за час відбування покарання характеризується негативно: вимоги режиму відбування покарання порушує, за що має 3 стягнення, які не погашені у встановленому законом порядку, має 4 заохочення, на виробництві у станови не працевлаштований, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, до виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Відповідно до ст. 65 КВК України засуджений ОСОБА_5 не приймає участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, відповідно до ст. 123 КВК України не приймає участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, відповідно до ст. 126 КВК України не прагне до підвищення освітнього рівня, згідно ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій. За вироком суду має цивільні позови, але утримання богу не проводяться через відсутність виконавчих листів в установі. Крім того, за клопотанням засудженого ОСОБА_5 судом було направлено запит до прокуратури Вільнянського району Запорізької області щодо наявності звернень з проханням провести перевірку законності накладення стягнень відносно нього. Так, з приводу вказаного звернення, було проведено службову перевірку, за результатами якої встановлено, що засуджений ОСОБА_6 до органів прокурати із вказанним зверненням у період 2014 -2015 р.р., та й взагалі не звертався.

У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, представника адміністрації установи, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого, думку прокурора, вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого, який відбуває покарання в Софіївській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій облаті (№ 55) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

12.05.2015