Справа № 452/851/15-к
Номер провадження 1-кп/452/77/2015
ВИРОК
іменем України
03 квітня 2015 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фергана Узбекистан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України,
ОСОБА_5 1 квітня 2014 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією на особливий період та, згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №53 від 1 квітня 2014 року ОСОБА_5 призначено на посаду командира роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 ).
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, лейтенант ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до вимог ст.ст. 28, ЗО Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної ; оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк.
Разом з тим, лейтенант ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільне небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільне небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості та військової честі, порушуючи військову дисципліну, умисно, відкрито відмовився виконувати наказ командира (начальника) за наступних обставин.
Так, на виконання розпорядження командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 21 січня 2015 року №186/5/2/110 командир військової частини польова пошта НОМЕР_1 був зобов`язаний невідкладно відібрати та відрядити у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) 30 військовослужбовців у тому числі 10 офіцерів для проведення навчання та підготовки особового складу призваного у ході четвертої черги мобілізаційного розгортання Збройних Сил України із визначеним терміном прибуття відібраних військовослужбовців на 10:00 год. 26 січня 2015 року.
25 січня 2015 року на підставі вищевказаного розпорядження командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 видано наказ №19 про вибуття особового складу частини у тому числі лейтенанта ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ), терміном на 30 діб, з 26 січня 2015 року по 24 лютого 2015 року для проведення навчань особового складу четвертої черги мобілізації. Цього ж дня, до лейтенанта ОСОБА_5 начальником штабу військової частини польова пошта НОМЕР_1 майором ОСОБА_8 в усній, чіткій формі було доведено вищевказаний наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 з вказанням порядку та терміну його виконання.
У подальшому, 26 січня 2015 року начальником штабу військової частини польова пошта НОМЕР_1 майором ОСОБА_8 близько 11:00 під час шикування особового складу, що вибував до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) до військовослужбовців частини, у тому числі до лейтенанта ОСОБА_9 , біля автобусу було повторно, чітко та усно доведено наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 №19 від 25 січня 2015 року про необхідність вибуття до військової частини НОМЕР_3 з вказанням порядку та терміну його виконання.
Проте, лейтенант ОСОБА_5 будучи присутнім на зазначеному шикуванні 26 січня 2015 року, після доведення йому наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 №19 від 25 січня 2015 року про необхідність негайного вибуття відібраного особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_3 начальником штабу військової частини польова пошта НОМЕР_1 майором ОСОБА_8 , усупереч вимог законів та статутів Збройних Сил України, умисно, усвідомлюючи суспільне небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільне небезпечні наслідки та бажаючи: їх настання, посягаючи на встановлений порядок підлеглості та військової честі, порушуючи військову дисципліну, відчуваючи свою безкарність, знаючи, що накази командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 в особі, командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 та начальника штабу військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_10 , по переміщенню відібраного особового складу частини до військової частини НОМЕР_3 зобов`язаний виконати сумлінно, точно та у встановлений строк, умисно, відкрито, спочатку в усній категоричній формі та в подальшому письмово відмовився виконувати вказаний вище наказ командира (начальника) і 26 січня 2015 року без поважних причин до військової частини НОМЕР_3 не вибув.
Таким чином, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період командир роти охорони батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , лейтенант ОСОБА_5 26 січня 2015 року близько 11 год. 00 хв. на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , всупереч вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України. «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 37, 111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, посягаючи на встановлений порядок підлеглості та військової честі, порушуючи військову дисципліну, відчуваючи свою безкарність, знаючи, що наказ командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 по переміщенню відібраного особового складу частини до військової частини НОМЕР_3 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », тобто із АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 , для проведення навчання та підготовки особового складу призваного у ході четвертої черги мобілізаційного розгортання Збройних Сил України, зобов`язаний виконати сумлінно, точно та у встановлений строк, будучи із цим наказом ознайомлений, умисно, відкрито, спочатку в усній категоричній формі та в подальшому письмово відмовився виконувати вказаний вище наказ командира (начальника) та 26 січня 2015 року без поважних причин у службове відрядження до військової частини НОМЕР_3 не вибув, чим вчинив відкриту відмову виконати наказ начальника (непокору).
Згідно умов вищевказаної угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Відповідно до угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за вчинене ним правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 402 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробувальним строком 1 (один) рік з покладенням обов`язку, передбаченого ч. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є достатнім для виправленням особи.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 402 КК України, оскільки він вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.
Вивчаючи особу винного слід зазначити, що такий повністю визнає свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, співпрацював зі стороною обвинувачення, по місцю проживання характеризується позитивно.
Суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості від 03.04.2015 року, укладеної між старшим прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону юристом 3 класу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідають вимогам ст. 472 КПК України; міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 402 КК України.
Крім того суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474 475 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України і призначити йому покарання у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з терміном випробування 1 (один) рік.
Покласти обов`язок на ОСОБА_5 передбачений ч. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя