Справа № 676/1701/15-к
Провадження № 1-кп/676/146/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 23 січня 2015 року до ЄРДР за № 0000129, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісний Мукарів Дунаєвецького району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2014 року за ч. 3 ст. 185, ст. ст. 75, 104 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

31 грудня 2014 року близько 19 год. 10 хв. з торгового стелажу у приміщенні магазину «Наш край» по вул. Розвадовського, 7 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області ОСОБА_7 повторно умисно відкрито викрав пляшку коньяку «Шабо 4 зірки», ємністю 0,375 л, вартістю 51,39 грн., пляшку коньяку «Шабо 5 зірок», ємністю 0,25 л, вартістю 38,59 грн., пляшку коньяку «Шабо 5 зірок», ємністю 0,375 л, вартістю 57,43 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 147,41 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково та пояснив, що у день події у відділі алкогольних напоїв магазину «Наш край» викрав 3 пляшки коньяку, які сховав у штани спереду, ззаду та в праву кишеню. Те, що у магазині є камери відеоспостереження, він бачив, однак сумнівався, що вони працюють. Підійшовши до каси з пляшкою пива, за якою первинно й зайшов до магазину, після повідомлення касиром вартості товару зрозумів, що не вистачає коштів. На його запитання з приводу свіжості пива потерпіла ОСОБА_6 , яка підійшла поблизу каси, відповіла «пиво свіже і коньяк також», провела рукою йому по спині, однак будь-яких вимог щодо видачі викраденого ним коньяку не пред`явила, а коли він покинув приміщення магазину, криків за собою не чув. Висловив каяття з приводу вчиненого, просив суд його суворо не карати з огляду на молодий вік.

Крім частково визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого діяння підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, з показань у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 судом встановлено, що близько 19 год. 31 грудня 2014 року по монітору відеоспостереження вона помітила, як обвинувачений з торгового прилавку з коньяком взяв 3 пляшки, які заховав у штани спереду, ззаду та у кишеню. У зв`язку з цим спустилася з другого поверху до кас і коли обвинувачений підійшов з пляшкою пива та, побачивши, що вона за ним спостерігає, запитав її чи воно свіже, на що відповіла, що «пиво свіже і коньяк також». Хоча будь-яких вербальних вимог повернути викрадені пляшки коньяку обвинуваченому не висувала, намагалася перешкодити йому пройти від каси, провела рукою йому по спині, однак не маючи права на обшук, вдаватися до пошуку викраденого не стала, лише сказала оплатити товар. Однак під приводом взяти кошти у товариша на пиво обвинувачений, залишивши пляшку пива на касі, оминув її на шляху до виходу та вийшов з приміщення магазину і в подальшому зник з місця події з викраденим товаром.

Як встановлено з показань свідка ОСОБА_9 , вона бачила, як у вечір події ОСОБА_6 стояла поблизу каси та торкалася спини обвинуваченого. Будь-яких криків чи вимог повернути викрадене не чула, лише бачила, як обвинувачений вийшов повз потерпілу з магазину. В подальшому працівники магазину їй повідомили, що обвинувачений викрав коньяк.

З показань в суді свідка ОСОБА_10 вбачається, що обвинувачений на касі магазину залишив пиво, сказавши до ОСОБА_6 щось на зразок «ша, ша...» і почав швидко йти. Оскільки їй на касі огляд обмежений, бачила лише, як потерпіла розмовляла з обвинуваченим, коли він рухався у напрямку виходу з магазину.

Вартість майна, яким незаконно заволодів ОСОБА_7 , підтверджується накладною № 40517 від 26 грудня 2014 року (а.м.д.р. 13), відповідно до якої пляшка коньяку «Шабо 4 зірки», ємністю 0,375 л, коштувала 51,39 грн., пляшка коньяку «Шабо 5 зірок», ємністю 0,25 л, коштувала 38,59 грн., пляшка коньяку «Шабо 5 зірок», ємністю 0,375 л коштувала 57,43 грн., у зв`язку з чим суд вважає за необхідне у фактичних обставинах справи вказати, що вартість пляшку коньяку «Шабо 5 зірок», ємністю 0,375 л, становить 57,43 грн., а не 57, як помилково зазначено стороною обвинувачення у обвинувальному акті, однак на загальну вартість викраденого майна це уточнення не впливає, оскільки загальна вартість інкримінована правильно відповідно до суми вартості викрадених пляшок, що становить 147,41 грн.

Як вбачається з даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24 січня 2015 року (а.м.д.р. 21-23), потерпіла ОСОБА_6 вказала на ОСОБА_7 як на особу, яка 31 грудня 2014 року близько 19 год. відкрито викрала з магазину «Наш край» 3 пляшки коньяку. Посилання захисника на недопустимість цього доказу з урахуванням значної різниці у віці ОСОБА_7 та осіб, спільно з якими обвинувачений пред`являвся для впізнання, суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що лише з однією з таких осіб обвинувачений мав значну (10 років) різницю у віці, натомість з іншою 4, а ще з однією вони були одного віку. Крім того, результати проведення впізнання повністю відповідають показанням допитаних в суді осіб та іншим доказам по справі, вони не оспорювалися ні під час досудового розслідування, ні в ході судового розгляду, тому у суду відсутні підстави для піддання їх сумніву.

Даними протоколу огляду доказів від 31 січня 2015 року (цифрового диску з відеозаписом) та переглянутого у судовому засіданні відеозапису з камери спостереження з місця події (а.м.д.р. 46, 47), достовірність та відповідність фактичним обставинам справи якого не заперечив ОСОБА_7 , підтверджено, що обвинувачений з торгового стелажу з алкогольними напоями викрав три пляшки, які заховав у штани спереду, ззаду та у кишеню.

У суду відсутні сумніви у осудності обвинуваченого, оскільки з даних амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 104 від 19 лютого 2015 року (а.м.д.р. 50-51) вбачається, що ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення психічним захворюванням чи будь-якою душевною хворобою не страждав та не страждає, здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Посилання захисника на неправильність кваліфікації діяння обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, виходячи з положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10, за своєю юридичною природою грабіж є відкритим викраденням чужого майна, тобто вказаний злочин вчиняється відкрито, у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, в свою чергу, також усвідомлює цю обставину.

Як зазначив сам обвинувачений, він бачив камеру відеоспостереження у приміщенні магазину, де вчиняв інкриміноване діяння, тобто припускав, що за вчинюваними ним діями може спостерігати стороння особа. Потерпіла ж категорично ствердила, що побачивши на екрані монітора системи відеоспостереження викрадення ОСОБА_7 пляшок коньяку, негайно вийшла до кас, щоб припинити злочин. Крім того, про те, що обвинувачений зрозумів, що його викрили, свідчить й та обставина, що лише після відповіді ОСОБА_6 щодо свіжості не лише пива, а й коньяку він залишив пиво, за яким нібито прийшов, і, посилаючись на необхідність отримання коштів від товариша на вулиці, швидко зник з місця події, не заважаючи на намагання потерпілої зупинити його.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і становлять собою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття в частині визнаного, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_7 двічі судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, за місцем проживання ККП «Господар» компрометуючими даними на нього не володіє, не перебуває на обліку лікаря нарколога, перебуває на обліку лікаря психіатра з діагнозом сноходіння, офіційно не працевлаштований, утриманців не має.

З врахуванням обставин справи, відшкодування та вартості викраденого, позиції потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати, молодого віку обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, суд вбачає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи те, що інкриміноване діяння ОСОБА_7 вчинив до постановлення попереднього вироку, яким його засуджено за аналогічне діяння до реального позбавлення волі, при призначенні йому покарання суд керується вимогами ч. 4 ст. 70 КК України та вважає за необхідне призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки враховує обставини справи, вартість викраденого, думку потерпілої, особу обвинуваченого, який є людиною молодого віку.

Саме таке покарання вбачається необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив інкримінований злочин у період іспитового строку після звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, крім того, після вчинення аналогічного тяжкого злочину також у період тривалості іспитового строку, що свідчить про його явне небажання ставати на шлях виправлення, тому суд підстав для застосування ст. 69 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не вбачає.

Оскільки ОСОБА_7 призначається покарання у вигляді реального позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає на необхідне до набрання вироком законної сили залишити попередній запобіжний захід тримання під вартою.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим та попереднім вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк покарання обчислювати з 21 травня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 30 січня 2015 року по 20 травня 2015 року включно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Речовий доказ CD-диск з відеозаписом з місця події (а.м.д.р. 46) зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_11 -Годлевська