Справа № 525/846/15-к
Провадження № 1-кс/525/92/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.2015 року селище Велика Багачка

Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Великобагачанського району ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Велика Багачка Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором прокуратури Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, -

в с т а н о в и в:

02.07.2015 року старший слідчий СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Великобагачанського районного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором прокуратури Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України транспортного засобу автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2015 року внесені відомості про те, що 10.10.2014 року невстановлений механік громадського комітету транспортної безпеки допустив випуск в експлуатацію автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 завідомо в технічно несправному стані, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження. У зв`язку з проведенням досудового розслідування по даному кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, 01.07.2015 року слідчим СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 було оглянуто та вилучено автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Слідчий у клопотанні посилається на положення ч.7 ст.37 та чч.1,2 ст.167 КПК України, ст.170 КПК України про те, що в даний час даний транспортний засіб не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу і вважається тимчасово вилученим майном та вважає, що є підстави для тимчасового вилучення вищевказаного транспортного засобу шляхом накладення на нього арешту, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 10.10.2014 року ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п.п.2.3 а) та 31.1 Правил дорожнього руху України, керував технічно несправним мікроавтобусом, марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , в якому згідно висновку експертизи технічного стану №421 від 18.11.2014 року, виявлено тріщини на гальмівному шлангу лівого переднього колеса, в салоні якого знаходилась пасажирка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пасажирка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рухаючись у світлу пору доби при ясній погоді по автодорозі Київ Харків в напрямку м. Києва, близько 19 год. 00 хв. доїхав до ділянки автодороги, розташованої в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області, 285 км+950 м. У вказаному місці ОСОБА_5 побачив на своїй смузі руху автомобіль марки «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_3 з причепом під керуванням ОСОБА_10 , який зупинився та пропускав зустрічні транспортні засоби для здійснення маневру повороту ліворуч на другорядну дорогу, почав гальмувати, але в зв`язку з технічними несправностями гальмівної системи автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення із задньою частиною причепа автомобіля «Камаз». Внаслідок зіткнення автомобілів, пасажирка транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter 313», ОСОБА_7 , пасажирка ОСОБА_8 та пасажир ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

За даним фактом ДТП слідчим відділенням Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавської області були внесені відомості до ЄРДР за №0000369, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; за вищевказаним фактом ДТП до кримінальної відповідальності притягується ОСОБА_5 , при цьому, 30.06.2015 року дане кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України направлено до Великобагачанського районного суду, а речовий доказ автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 передано на зберігання власнику ОСОБА_5 під зберігальну розписку. З протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України органу досудового розслідування стало відомо, що до наслідків ДТП також може бути причетний невстановлений механік, який 10.10.2014 року здійснив випуск технічного несправного транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, в ході досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000369 за ч.1 ст.286 КК України проведено судово-автотехнічну та експертизу технічного стану даного транспортного засобу, відповідно до якої встановлено, що на момент огляду робоча гальмівна система автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась в технічно не справному стані, оскільки гальмівний шланг переднього лівого колеса має тріщини; до моменту ДТП робоча гальмівна система автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась в технічно не справному стані, при цьому, у вказаних експертизах на розгляд експерта ставилось питання про порушення ПДР лише водієм транспортного засобу ОСОБА_5 , натомість питання про будь-які порушення в діях невстановленого на даний час механіка експертом не досліджувалось.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що в даний час у кримінальному провадженні №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій, спрямованих на встановлення в діях механіка складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, зокрема, призначення судово-автотехнічної експертизи та те, що в даний час на автомобілі (мікроавтобусі) «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , що брав участь у ДТП, збереглися сліди вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, які підлягають встановленню, старший слідчий СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Великобагачанського районного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором прокуратури Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України транспортного засобу автомобіля (мікроавтобуса) «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор прокуратури Великобагачанського району ОСОБА_3 клопотання підтримав, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені у клопотанні і просив його задовольнити у повному обсязі.

Старший слідчий СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду клопотання, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник транспортного засобу - автомобіля (мікроавтобуса) «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , про накладення арешту на який внесено клопотання слідчим, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, він належним чином в порядку ст.135 КПК України сповіщений про день і час розгляду клопотання, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна. ОСОБА_5 направив до суду письмові заперечення щодо внесеного до слідчого судді клопотання про арешт майна (а.к.44), зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт його майна.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, письмові заперечення власника транспортного засобу ОСОБА_5 , заслухавши думку прокурора прокуратури Великобагачанського району ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту (п.5 ст.3 КПК України).

Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до положень ст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності).

При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ст.22 КПК України).

У відповідності до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено перелік обставин, які повинен довести слідчий, прокурор з метою необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч.5 цієї статті, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються під час розгляду питання про застосування заходів кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного або інших визначених цією статтею осіб можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якого перебуває майно, розпоряджатися будь-яким таким майном та використовувати його. Відповідно до ч.2 цієї статті, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу.

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно ч.2 цієї статті (на яку маються посилання у ч.2 ст.170 КПК України), тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На виконання вищевказаних положень КПК України, а також ст.ст.170-172 КПК України, в межах розгляду внесеного до слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області клопотання про арешт майна слідчим суддею встановлено, що 01.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 внесено відомості про те, що 10.10.2014 року невстановлений механік громадського комітету транспортної безпеки допустив випуск в експлуатацію автомобіля марки «Мерседес-Бенц Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_1 завідомо в технічно несправному стані, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження; правова кваліфікація ст.287 КК України (а.к.5). Аналогічні відомості про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України вбачаються і з рапорту старшого слідчого СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 01.07.2015 року (а.к.32).

Постановою прокурора Великобагачанського району Полтавської області від 01.07.2015 року по кримінальному провадженню №0000210 від 01.07.2015 року за ст.287 КК України створено групу прокурорів (а.с.6).

В межах кримінального провадження №0000210 від 01.07.2015 року за ст.287 КК України, слідчим СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 01.07.2015 року проведено огляд мікроавтобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; в ході огляду даного транспортного засобу зафіксовано наявні механічні пошкодження та вказано про вилучення вищевказаного транспортного засобу (а.к.с.к.33-34). Також, до матеріалів провадження приєднані фотокопії дорожніх листів №612357,№612424,№612425 зі штампом Приватного підприємства «АТН» на транспортний засіб мікроавтобус «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 (а.к.а.к.35-37).

Отже, вищевказані обставини та проведений слідчим СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 01.07.2015 року огляд транспортного засобу мікроавтобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 свідчать про те, що даний огляд (згідно положень ст.237 КПК України) проводився слідчим у межах його повноважень (згідно ст.40 КПК України) саме в межах конкретного кримінального провадження №0000210 від 01.07.2015 року за ст.287 КК України, відомості про яке у належний спосіб та формі внесені до ЄРДР. Вищевказаний транспортний засіб органом досудового розслідування не визнавався речовим доказом по кримінальному провадженню №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України.

Розглядаючи наведені у клопотанні слідчого та погоджені уповноваженим прокурором доводи необхідності накладення арешту на транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 313», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000210 від 01.07.2015 року за ст.287 КК України, слідчий суддя встановив наступне.

11 жовтня 2014 року органом досудового розслідування СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості щодо кримінального провадження №0000369, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про те, що 10.10.2014 року близько 19 год. 00 хв. в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області на автодорозі Київ Харків 285 км + 950 м водій мікроавтобуса марки «Mercedes-Benz Sprinter 313» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с. Степівка Монастирищенського району Черкаської області, не дотримав безпечної відстані та допустив зіткнення з автомобілем марки «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_4 , що рухався попереду під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області. Внаслідок ДТП громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителька АДРЕСА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи, громадянин ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , житель с. Вишняки Хорольського району - відкритий перелом спинки носа, громадянин ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , житель АДРЕСА_3 - забій грудної клітки, забій правого колінного суглобу, громадянка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , жителька АДРЕСА_4 - рвана рана нижньої губи, громадянка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , жителька АДРЕСА_5 - рвана рана нижньої губи, рвана рана ротової порожнини, гематома ноги (а.к.7).

В межах кримінального провадження №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, 10.10.2014 року слідчим СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 було проведено огляд місця ДТП на автодорозі Київ-Харків в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області, складено відповідний протокол огляду із застосуванням фотозйомки та складено план-схему місця ДТП, у протоколі огляду місця ДТП зафіксовані видимі механічні пошкодження транспортних засобів-учасників цієї ДТП мікроавтобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 та вантажного автомобіля КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_4 з причепом (а.к.а.к.8-13).

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 23.04.2013 року, власником автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 (а.к.а.к.13-14).

По кримінальному провадженню №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України органом досудового розслідування було призначено судово-автотехнічну та експертизу технічного стану автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , яким 10.10.2014 року (на час ДТП) керував ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта №62 від 16.02.2015 року, в умовах даної події водій мікроавтобуса «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути вказаної ДТП шляхом виконання вимог п.п.2.3 а), 31.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру; у даній дорожній обстановці в діях мікроавтобуса «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.2.3 а), 31.1 Правил дорожнього руху, які з технічного точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (а.к.а.к.25-27).

У відповідності до висновку судового експерта №4 від 18.11.2014 (експертиза технічного стану автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 ), на момент огляду робоча гальмівна система автобуса «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась в технічно не справному стані, оскільки гальмівний шланг переднього лівого колеса має тріщини; до моменту ДТП робоча гальмівна система автобуса знаходилась в технічно не справному стані; подія ДТП знаходилась в причинно-наслідковому зв`язку з виявленою технічною несправністю; водій мікроавтобуса «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав можливість виявити наявність тріщин на гальмівному шлангу переднього лівого колеса автобуса «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 до моменту ДТП шляхом виконання вимог п.п.2.3 а), 31.1 Правил дорожнього руху та п.п.5.1,6.4.1 вимог ДСТУ 3649:2010 (а.к.а.к.17-24). З мотивувальної частини даного висновку експерта вбачається, що з метою проведення експертизи технічного стану даного автобуса, 17.11.2014 року експертом з участю начальника СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_15 безпосередньо оглядався вищевказаний автобус за місцем його стоянки (із застосуванням фотозйомки) на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області та для проведення відповідних технічних досліджень демонтувався відповідний гальмівний патрубок.

В подальшому, в якості підозрюваного за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.286 КК України 29.06.2015 року був допитаний ОСОБА_5 (водій «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 ), який був учасником ДТП, що мало місце 10.10.2014 року (а.к.а.к.28-29), який під час допиту виклав свою версію обставин вищевказаної ДТП. Тобто, до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України по кримінальному провадженню №0000369 від 11.10.2014 року притягується ОСОБА_5 (брат власника транспортного засобу ОСОБА_5 ).

Допитаний 27.06.2015 року в межах кримінального провадження №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в якості свідка ОСОБА_5 вказав про те, що належний йому автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 він раніше передав у користування фірмі-перевізнику ПП «АТН» і яким чином та у який спосіб даний транспортний засіб передавався для керування його брату ОСОБА_5 він достеменно не знає (а.к.а.к.42-43).

Вбачається, що ще 11.10.2014 року по кримінальному провадженню №0000369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України начальником СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_15 було винесено постанову про визнання речовим доказом по даному кримінальному провадженню автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , який було вирішено передати власнику на зберігання після проведення відповідних досліджень (а.к.30).

Прокурор прокуратури Великобагачанського району ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що в дійсності ОСОБА_5 транспортний засіб фактично не отримав, в даний час автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться біля Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області, де і оглядався 01.07.2015 року слідчим СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області в межах кримінального провадження №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України.

Отже, вбачається, що в даний час фактично транспортний засіб автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 знаходиться біля Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області, він є речовим доказом по кримінальному провадженню №0000369 від 11.10.2014 року за ч.1 ст.286 КК України (по якому до кримінальної відповідальності притягується водій ОСОБА_5 ), яке в даний час, як вказав прокурор в судовому засіданні, передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області для розгляду з обвинувальним актом, даний автобус передавався ОСОБА_5 начальником СВ Великобагачанського РВ ОСОБА_15 на зберігання згідно постанови від 11.10.2014 року після проведення відповідних досліджень у кінці червня 2015 року, однак фактично не був отриманий на зберігання, оскільки згідно протоколу огляду від 01.07.2015 року, складеного слідчим СВ Великобагачанського РВ ОСОБА_6 у кримінальному провадженню №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, він є вилученим в ході огляду, який проводився слідчим за правилами ст.237 КПК України.

У обґрунтуванні клопотання про арешт майна слідчий та прокурор вказують на те, що в даний час виникла потреба у проведенні ряду слідчий дій, зокрема судово-автотехнічної експертизи даного автобуса (учасника ДТП), оскільки питання експерту про будь-які порушення в діях механіка (в даний час не встановленого) не досліджувалось, сам транспортний засіб зберігає на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.

Заперечуючи проти задоволення клопотання з підстав, які вказані слідчим у клопотанні, ОСОБА_5 в своїй письмових запереченнях посилається на безпідставність внесеного клопотання та на те, що він, як власник даного мікроавтобуса, не має на час розгляду клопотання статусу як підозрюваного, так і як обвинуваченого по кримінальному провадженню №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, санкція даної статті не передбачає конфіскацію, а також на те, що належний ОСОБА_5 транспортний засіб вже був оглянутий слідчим та експертом в межах іншого кримінального провадження і необхідні сліди на ньому зафіксовані і детально описані у відповідних протоколах та висновках експертизи.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного або інших визначених цієї статтею осіб, і перебувають у нього або інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч.4 ст.170 КПК України). Особливості застосування положень КПК України щодо арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження викладені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні відповідної судової практики від 07.02.2014 року.

У відповідності до положень ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту. Відповідно до ч.2 цієї статті законодавцем визнано ті питання, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя також враховує і загальні положення ч.3 ст.132 КПК України про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.3 ст.132 КПК України). Також, згідно ч.5 цієї статті, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. При цьому, обов`язок доказування обставин, які визначені в ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора (ч.1 ст.92 КПК).

Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів та доказів, що надані до клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, аналізу, суті та змісту положень статей 132,167,170,171,173 КПК України та суті та змісту такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя приходить до висновку, що в даний час транспортний засіб автобус «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що був учасником події ДТП 10.10.2014 року на автодорозі Киї-Харків в межах кримінального провадження №0000369 від 11.10.2014 року за ч.1 ст.286 КК України (по якому до кримінальної відповідальності притягується водій ОСОБА_5 ) був оглянутий 17.11.2014 року судовим експертом та уповноваженим слідчим в межах проведення в даному кримінальному провадженні експертизи технічного стану автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема, зафіксовано і в основу відповідних висновків експерта покладено те, що на момент огляду автобуса робоча гальмівна система автобуса «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась в технічно не справному стані, оскільки гальмівний шланг переднього лівого колеса має тріщини; до моменту ДТП робоча гальмівна система автобуса також знаходилась в технічно не справному стані, однак водій мав можливість виявити дані пошкодження (тобто у встановленому законом порядку всі пошкодження даного транспортного засобу, в т.ч. гальмівної системи на час ДТП вже зафіксовані ( в т.ч. із застосуванням фотозйомки) і їх зміст викладений у відповідних висновках експерта по факту їх фіксації та описання при огляді даного транспортного засобу); згідно постанови начальника СВ Великобагачанського РВ від 11.10.2014 року вирішено повернути даний транспортний засіб, який був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000369 власнику після проведення необхідних слідчих дій, що фактично й було зроблено 29.06.2015 року, однак останній не зміг його фактично отримати на відповідальне зберігання, в межах вже кримінального провадження №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України органом досудового розслідування вищевказаний автобус не визнавався речовим доказом, 01.07.2015 року у порядку та спосіб, передбачений ст.237 КПК України він оглядався слідчим СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 і будь-яких перешкод для його зовнішнього огляду слідчим, в т.ч. гальмівної або рульової його систем, зокрема, і з участю або можливістю запрошення відповідного технічного експерта у органу досудового розслідування не було, що в подальшому дозволило б досягти цілей, завдань та дієвості конкретного кримінального провадження №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України в межах наведених у клопотанні доводів про необхідність проведення певної експертизи; в своїй сукупності, сліди, які збереглися на транспортному засобі, вже детально зафіксовані слідчим та експертом при фактичному детальному огляді систем цього автобуса, в т.ч. гальмівної, що мало місце 17.11.2014 року в межах проведення у кримінальному провадженні №0000369 за ч.1 ст.286 КК України експертизи технічного стану даного транспортного засобу. З урахуванням цих даних щодо технічного стану даного автобуса, та обставина, що на розгляд експерта станом на листопад 2014 року не ставилось питання про будь-які порушення в діях саме механіка (не встановленого на даний час органом досудового розслідування) не доводить і не встановлює визначених КПК України і наведених у цій ухвалі підстав для накладення безпосередньо арешту на майно як одного із способів забезпечення конкретного кримінального провадження, в межах розгляду відповідного клопотання слідчого.

Крім цього, з сукупності досліджених матеріалів клопотання та змісту положень ст.ст.170,173 КПК України не вбачається, що власник рухомого майна - транспортного засобу автобуса (згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 , на який орган досудового розслідування прохає накласти арешт, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даний час є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України. Посилання прокурора на те, що в подальшому, за наслідками проведення досудового розслідування ОСОБА_5 може мати відповідний статус у кримінальному провадженні за ст.287 КК України, не можуть бути прийняті слідчим суддею в межах розгляду даного клопотання, оскільки в силу положень КПК України, які регулюють положення про арешт майна як одного із видів заходів забезпечення кримінального провадження, такі обставини повинні мати місце на час розгляду даного клопотання, а не у невизначеному майбутньому.

Отже, виходячи з вищевикладеного, аналізуючи доведеність прокурором необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з позиції ч.3 ст.132 КПК України, а також ст.ст. 167,170,171,173 КПК України, з урахуванням досліджених доказів у межах розгляду даного клопотання та наведених у клопотанні доводів необхідності накладення арешту на певне майно, слідчий суддя приходить до висновку, що в даний час прокурором не доведено існування наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість саме накладення арешту на майно як одного з видів заходів забезпечення конкретного кримінального провадження - №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України та те, що вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна), при встановлених обставинах в межах розгляду даного клопотання, забезпечить його дієвість та досягнення відповідних завдань, враховуючи й те, що в даний час органом досудового розслідування особа механіка не є встановленою. Отже, з урахуванням вищевикладеного, в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором прокуратури Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 належить відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8,9,22,84,91,92,94,131,132,167,170,172-173,309,395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором прокуратури Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_3 , що внесено в межах кримінального провадження №0000210 від 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України про арешт майна - автобуса «Mercedes-Benz Sprinter 313» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Копію ухвали слідчого судді направити слідчому, прокурору, власнику майна ОСОБА_5 не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя Великобагачанського

районного суду ОСОБА_1