ВІЙСЬКОВИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВІЙСЬКОВО-МОРСЬКИХ СИЛ
УХВАЛА

іменем України

15 лютого 2007 року м.
Севастополь

Колегія судців
військового апеляційного суду Військово-Морських

Сил у складі:

головуючого Леся В.І.,

суддів Купельського А.В., Нікітіна Г.В.,

за участю
старшого помічника військового прокурора Сімферопольського гарнізону Леонова
О.Ю.,

розглянувши у
судовому засіданні матеріали за скаргою ОСОБА_1 на постанову про порушення
відносно нього кримінальної справи, за апеляцією прокурора на постанову
військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону від ЗО січня 2007 року,

установила:

29 грудня 2006 року, за фактом
внесення в протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина
ОСОБА_2 неправдивих відомостей, військовий прокурор Сімферопольського гарнізону
порушив кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

26 січня 2007 року молодший
інспектор прикордонної служби прикордонної застави «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_1, який
склав зазначений протокол, оскаржив до суду постанову про порушення
кримінальної справи, вказуючи на відсутність у його діях ознак злочину.

Постановою судді
військового місцевого суду гарнізону від ЗО січня ц.р. скаргу заявника
задоволено.

В апеляції
військовий прокурор вважає прийняте судом першої інстанції рішення незаконним,
просить його скасувати, а матеріали кримінальної справи направити у військову
прокуратуру для провадження досудового слідства.

справа № 11- 11/2007 головуючий у
суді 1-ї інстанції
Сенько М.Ф.

В обґрунтування
своїх доводів апелянт посилається на те, що судом, всупереч обставинам справи и вимогам
кримінального закону, прийнято помилкове рішення, що протокол про
адміністративне правопорушення не є офіційним документом та не може
розглядатися як предмет службового підроблення.

Заслухавши
доповідь судді Нікітіна Г.В., прокурора на підтримання апеляції, а також
перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів військового
апеляційного суду вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 94 КПК України,
приводами до порушення кримінальної справи, крім іншого, є безпосереднє
виявлення органом дізнання, слідчим, прокурором або судом ознак злочину. Справа
може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на
наявність ознак злочину.

З матеріалів
справи вбачається, що про скоєння громадянином ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 4
ст. 85 КУ АП, 11 квітня 2006 року був
складений протокол НОМЕР_1.
Під час прокурорської перевірки виявлено, що затримана особа в протоколі не
розписувалася, однак підписи в графах «підпис затриманого» і «підпис порушника»
проставлені. Не зважаючи на відсутність свідків затримання в протокол також
внесено прізвище громадянина ОСОБА_3,
який не підписував цій протокол.

З постанови
прокурора видно, що внесенням зазначених неправдивих відомостей до офіційного
документу - протоколу
про адміністративне правопорушення, невстановленими особами Сімферопольського
прикордонного скоєно злочин, передбачений ч. 1 ст. 366
КК України.

Між тим, з
пояснень свідка ОСОБА_2
і висновків експерта №
148 від 23 січня 2007 року, наданих до
суду, видно, що підписи в протоколі НОМЕР_1
від 11 квітня 2006 року про
адміністративне правопорушення зроблені затриманим ОСОБА_2. За висновками
експерта № 149 від того
ж числа підписи від імені ОСОБА_3
зроблені самим ОСОБА_3.

Таким чином, ще
до розгляду скарги заявника в суді було встановлено, що підписи від імені
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в протоколі
були зроблені вказаними особами.

Згідно з ч. 1 ст. 366 КК України
службовим підробленням визнається внесення службовою особою до офіційних
документів завідомо неправдивих відомостей.

Тобто
обов'язковою ознакою службового підроблення є його предмет - офіційні
документи. Офіційним щодо вказаної норми закону є лише такий документ, який
засвідчує факти, що мають юридичне значення, тобто такі, які породжують,
змінюють чи припиняють певні правовідносини, складені належним чином за
відповідною формою і мають необхідні реквізити - штамп, печатку, номер, дату, підпис.

Приймаючи
рішення про відсутність складу злочину в діях ОСОБА_1 суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення
хоч і складається уповноваженою службовою особою, однак є лише процесуальним
документом та одним з доказів встановлення наявності або відсутності вини в
діях особи, яка притягується до відповідальності. Сам по собі протокол не тягне
за собою породження чи припинення будь-яких правовідносин, а разом з іншими
доказами підлягає дослідженню в суді.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст. 366,
377 КПК України, колегія суддів військового апеляційного суду

ухвал и л я:

Постанову
судді військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону від ЗО січня 2007 року про задоволення
скарги ОСОБА_1 на постанову прокурора про порушення кримінальної справи
залишити без зміни, а апеляцію прокурора -
без задоволення.