Справа № 1-132/11
В И Р О К

іменем України

23.05.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Новікова С.А., Юркової Ю.В.Черната О.А.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч 3 ст. 187; ст. 353 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2010 року близько 20 год. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння з метою відкритого викрадення чужого майна та повернення його на свою користь прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_1, де, представившись власниці квартири ОСОБА_3 працівником міліції, проник до приміщення квартири, де скоїв розбійний напад на ОСОБА_4, в процесі якого ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_4 та, представившись працівником міліції, став вимагати в потерпілого громадянський паспорт, після чого вчинив обшук потерпілого ОСОБА_4 та наніс удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_4, від якого останній не втримався на ногах та впав, вдарившись головою об підлогу і втратив свідомість. Після чого ОСОБА_2 відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефоном марки „Соні-Еріксон Т-250", вартістю -750 грн. із стартовим пакетом „Київстар" 098-557-13-46 вартістю, 25 грн. із залишком на рахунку 10 грн. та грошима в сумі 550 грн.00 коп. З викраденим з місця скоєння злочину зник та розпорядився за власним розсудом, чим завдав потерпілому

Крім цього, 10 жовтня 2010 року близько 20 год. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння з метою відкритого викрадення чужого майна та повернення його на свою користь прийшов до приміщення квартири АДРЕСА_2, де представившись власниці квартири ОСОБА_3 працівником міліції та, не являючись при цьому працівником Міністерства Внутрішніх Справ і не будучи одягненим в формений одяг, встановленого зразка, видаючи себе за такого, ОСОБА_2 з метою створення у власниці квартири думки, що він являється працівником міліції з метою проникнення в приміщення належної їй квартири та, скориставшись цим, проник до приміщення квартири, де скоїв розбійний напад на ОСОБА_4, в процесі якого ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_4 та, представившись працівником міліції, не являючись при цьому працівником Міністерства Внутрішніх Справ та не будучи одягненим в формений одяг, встановленого зразка, видаючи себе за такого, ОСОБА_2, з метою створення у потерпілого ОСОБА_4, думки, що він являється працівником міліції, став вимагати в потерпілого громадянський паспорт, після чого вчинив обшук потерпілого ОСОБА_4, чим самовільно присвоїв повноваження службової особи Міністерства Внутрішніх Справ України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч 3 ст. 187; ст. 353 КК України визнав частково, та суду пояснив, що 10 жовтня 2010 року він зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_5 розповів, що ОСОБА_4 побив його матір, після цього ОСОБА_5 запропонував піти додому до ОСОБА_4, щоб зясувати, навіщо він це зробив. Коли прийшли додому до ОСОБА_4, до дверей підійшла власниця квартири та запитала, хто вони. Він відповів, що вони з міліції, після чого власниця квартири відчинила двері та впустила їх. На його запитання, чи є в квартирі ОСОБА_4, вона відповіла, що в її квартирі нікого немає та дозволила оглянути квартиру. Зайшовши до кімнати, побачив за дверима ОСОБА_4 та попросив його надати паспорт. ОСОБА_4 дав йому паспорт, після чого став на підвищеному тоні і ним розмовляти, кричати на нього. В цей час ОСОБА_4 перебував у стані сильного алкогольного спяніння. Коли ОСОБА_4 став іти до нього з незрозумілими намірами, він штовхнув його кулаком в обличчя. ОСОБА_4 спіткнувся та впав. Коли виходив з квартири, побачив на столику мобільний телефон та гроші в сумі 16 грн. Вказаний мобільний телефон та гроші забрав. Будь-яких документів не забирав, а також грошей в сумі 550 грн там не було. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти волі.

- потерпілий ОСОБА_4, суду пояснив, що з 2008 року він знімає кімнату в ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5.

10.10.2010 року близько 20 год. він знаходився вдома. В цей час хтось подзвонив в двері та він підійшов подивитись у вічко в дверях та побачив там трьох незнайомих хлопців. Після чого підійшов до власниці квартири та сказав їй, що цих людей не знає, і щоб вона двері відчиняла сама. ОСОБА_3 відчинила цим хлопцям двері і впустила в приміщення квартири. Він в цей момент знаходився в кімнаті та дивився телевізор. Один з невідомих зайшов до кімнати, а двоє інших стояли поблизу дверей кімнати. Один з невідомих чоловіків, який зайшов до кімнати, повідомив, що він з міліції та сказав предявити документи. Він дістав із серванта свій паспорт та надав його цьому чоловікові. Невідомий подивився на його паспорт та повернув його назад. Потім він запитав у нього, чи є при собі колючо-ріжучі предмети, на що він відповів, що немає. Після чого невідомий сказав, щоб він підняв руки, що він в подальшому зробив. Цей чоловік почав його обшукувати та витягнув з лівої кишені його джинсів мобільний телефон марки „Соні-Еріксон Т-250", в якому знаходилась телефонна картка „Київстар, на рахунку знаходилось гроші в сумі 10 грн. Мобільний телефон невідомий забрав. Після чого з правої задньої кишені джинсів витягнув гроші в сумі 550 грн. різними купюрами та поклав собі до кишені. Він попросив цього хлопця, щоб предявити свої документи, але невідомий його вдарив кулаком правої руки в обличчя в область підборіддя з правої сторони. Від отриманого удару він впав на підлогу та вдарився головою об підлогу і втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, то у нього обличчя та майка були в крові. Після цього виявив відсутність в серванті належних йому документів, а саме: закордонного паспорта на своє імя та військового квитка, а також державного акту на землю, які знаходились в серванті разом з паспортом, який він дістав. Але вказані документи йому згодом повернула ОСОБА_3 та пояснила, що це вона їх заховала.

На дний час збитки потерпілому ОСОБА_4 збитки відшкодовані в повному обсязі, про що він подав до суду відповідну заяву. Просив суд не позбавялти волі підсудного.

- свідок ОСОБА_5, суду пояснив, що 10.10.2010 року близько 19 години 30 хвилин він з ОСОБА_6 гуляли по м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області та зустріли ОСОБА_2 Вони гуляли втрьох та зустріли його маму, яка повідомила, що її побив ОСОБА_4 Він запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_2 піти до ОСОБА_4, щоб поговорити з ним, навіщо ОСОБА_4 побив його маму. Вони прийшли до ОСОБА_4 додому і їм відчинила двері власниця квартира. На її запитання, хто вони, ОСОБА_2 відповів, що він працівник міліції. Вона впустила їх в квартиру. Коли зайшли, побачили ОСОБА_4 ОСОБА_2 сказав йому предявити паспорт. ОСОБА_4 показав ОСОБА_2 паспорт. Після цього ОСОБА_4 став виражатись нецензурною лайкою, на що ОСОБА_2 штовхнув його. Вони з ОСОБА_6 вийшли з квартири, а ОСОБА_2 вийшов за ними. Вони випили пива та розійшлись;

- свідок ОСОБА_6, суду пояснив, що 10.10.2010 року близько 19 години 30 хвилин вони з ОСОБА_5 гуляли по м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області та зустріли ОСОБА_2 Вони гуляли втрьох та зустріли маму ОСОБА_5, яка повідомила, що її побив ОСОБА_4 ОСОБА_5 запропонував йому та ОСОБА_2 піти до ОСОБА_4, щоб поговорити з ним. Вони прийшли до ОСОБА_4 додому і їм відчинила двері власниця квартира. На її запитання, хто вони, ОСОБА_2 відповів, що він працівник міліції. Вона впустила їх в квартиру. Коли зайшли, побачили ОСОБА_4 ОСОБА_2 сказав йому предявити паспорт. ОСОБА_4 показав ОСОБА_2 паспорт. Після цього ОСОБА_4 став виражатись нецензурною лайкою, на що ОСОБА_2 штовхнув його. Вони з ОСОБА_5 вийшли з квартири, а ОСОБА_2 вийшов за ними. Вони випили пива та розійшлись по домівках;

- на досудовому слідстві свідок ОСОБА_3, яка не зявилась в судове засідання з поважних причин і її покази були оголошені в судовому засіданні, пояснювала, що вона проживає в теперішній час за адресою: АДРЕСА_3 разом із своєю невісткою ОСОБА_7, та квартирантом ОСОБА_4, який знімає одну із кімнат належної їй трикімнатної квартири. В теперішній час вона не працює, так як являється пенсіонеркою. 10.10.2010 року близько 20 год. вони всі разом знаходились вдома. В цей час хтось подзвонив в двері та вона запитала, хто це, на що їй відповіли, що міліція і вона відчинила двері. На порозі квартири стояло троє незнайомих їй хлопців в цивільному одязі але вони їй ніякого посвідчення не показували. Один з невідомих високого зросту зайшов до кімнати, де проживає ОСОБА_4, а двоє інших стояли поблизу дверей кімнати. Високий чоловік, який зайшов до приміщення кімнати повідомив, що він з міліції, та щоб ОСОБА_4 предявив йому документи. ОСОБА_4 дістав із серванта свій паспорт та надав його цьому чоловікові. Він подивився на його паспорт та повернув його ОСОБА_4 і він поклав його собі в задню кишеню штанів. Потім запитав у ОСОБА_4, чи є при собі колюче-ріжучі предмети, на що ОСОБА_4 відповів, що не має. Після чого невідомий сказав, щоб ОСОБА_4 підняв руки, що він в подальшому зробив. Цей чоловік почав обшукувати ОСОБА_4 та витягнув з лівої кишені його джинсів мобільний телефон та поклав його на стіл, після чого з правої задньої кишені джинсів дістав гроші та положив собі до кишені а потім положив до кишені свого одягу мобільний телефон належний ОСОБА_4. Після чого він вдарив ОСОБА_4 кулаком правої руки в обличчя в область підборіддя з правої сторони. Від отриманого удару ОСОБА_4 впав на підлогу та вдарився головою об підлогу і втратив свідомість. Потім високий хлопець вийшов із квартири. Вона допомогла ОСОБА_4 піднятись та злякавшись вийшла на кухню квартири. У ОСОБА_4 була розбита верхня губа з лівої сторони. Двоє присутніх при цьому молодих людей ОСОБА_4 не били та ніяких речей в нього не забирали, а лише стояли поруч та мовчали. Мати одного із цих двох хлопців працює на базарі по вулиці Святоюріївській в м.Вишневе.

Судом були досліджені докази, які є в матеріалах справи і які підтверджують факт вчинення інкримінованих ОСОБА_2 діянь інші обставини справи, а саме:

- заява ОСОБА_4, в якій він просить прийняти міри до невідомих осіб, які 10.10.2010 року біля 20 години в АДРЕСА_4 відкрито заволоділи його речами, а саме: мобільним телефоном марки „Соні-Еріксон Т 250, закордонним паспортом на його імя, військовим квитком, державним актом на землю і грошима в сумі 550 грн. (а.с. 5);

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється квартира АДРЕСА_5. Під час огляду місця події обстановка в квартирі не порушена (а.с. 13-15);

- заява потерпілого, в якій він повідомляє, що в попередній заяві про злочин він помилково помідомляв, що ОСОБА_2 заволодів його паспортом громадянина України, закордонним паспортом, військовим квитком і державним актом на землю. Ці документи знаходились в квартирі в іншому місті і їх ніхто не забирав (а.с. 33);

- копія гарантійного талону до мобільного телефону „ОСОБА_8 Т250і (а.с. 34);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_9 та ОСОБА_2, в ході якої ОСОБА_2 підтримав покази ОСОБА_9 (а.с. 47-48);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в ході якої свідок ОСОБА_6 повністю підтримав покази свідка ОСОБА_10 (а.с. 94-95);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, в ході якої підсудний ОСОБА_2 підтримав покази свідка ОСОБА_6 (а.с. 96-98);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, в ході якої підсудний ОСОБА_2 підтримав покази свідка ОСОБА_5 (а.с. 99-101);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в ході якої підсудний ОСОБА_2 підтримав покази потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 102-103);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, в ході якої підсудний ОСОБА_2 підтримав покази свідка ОСОБА_7 (а.с. 104-105);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, в ході якої свідок ОСОБА_6 підтримав покази свідка ОСОБА_7 (а.с. 106-107);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, в ході якої свідок ОСОБА_5 підтримав покази свідка ОСОБА_7 (а.с. 108-109);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, в ході якої свідок ОСОБА_7 підтримала покази потерпілого ОСОБА_11 (а.с. 110-111);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в ході якої свідок ОСОБА_6 підтвердив покази потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 112-113);

- протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в ході якоїсвідок ОСОБА_12 підтвердив покази потерпілого ОСОБА_11 (а.с. 114-115)

- заява, надана суду потерпілим, в якій він вказує, що завадна шкода йому повністю відшкодована, просить не позбавляти волі підсудного.

Суд визнає, що потерпілий ОСОБА_4 та свідки давали правдиві поккази суду, що підтверджуються іншими доказами по справі. Підсудний ОСОБА_2 також давав частково правдиві покази суду, однак його показа, в частині того, що він не брав 550 гривень, повністю спростовуються показами потерпілого ОСОБА_4, які в цій частиніь є послідовними, і однаковими як на досудовому слідстві так і в суді.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, розбій, поєднаний з проникненням в житло, а також за ст. 353 КК України, як самовільне присвоєння владних повноважень, поєднане із вчиненням будь-яких суспільно небезпечних діянь.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного спяніння.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2 суд, крім обставини, що обтяжує його покарання, та обставин, що пом′якшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину і особу підсудного ОСОБА_2, який вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч 3 ст. 187 КК України, та злочин невеликої тяжкості, передбачений ст. 353 КК України, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі за ч 3 ст. 187 КК України та у вигляді обмеження волі в межах санкції ст. 353 КК України.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом′якшують покарання підсудного, враховуючи повне добровільне відшкодування збитків, заподіяних злочином, думку потерпілого, які просили суд не позбавляти волі ОСОБА_2, суд вважає за можливе застосувати до підсудного ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, що передбачена санкцією ст. 187 ч. 3 КК України та не застосовувати обов′язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачене санкцією цієї статті.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_2 злочину, особу підсудного, який розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані збитки, враховуючи його вік, думку потерпілого, що просив не позбавляти підсудного волі, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд залишає без задоволення цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, у зв′язку з повним відшкодуванням завданих йому збитків.

Судові витрати та речові дкоази по справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187; ст. 353 КК України і призначити йому покарання: за ч 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України - у вигляді 5-ти (п′яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна; за ст. 353 КК України, - у вигляді 3-х (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, - остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 5-ти (п′яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 3 (три) роки.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_2 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстарції до кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили, - змінити із взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілим, захисником, захисником з числа родичів, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко