Справа № 11-357 2008 року Головуючий в 1-й інстанції: Слободян В.С.
Категорія: ст. 125 ч. 1,2 КК України
Доповідач: Козачок С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2008 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді
Шершуна В.В.,

суддів Козачка
С.В., Задворного О.Л.,

адвокатів
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 8 квітня 2008 року.

Цим
вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Хмельницького, росіянина, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, приватного підприємця, вдівця, на утриманні
5 неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

визнано винним за ст. 125 ч. 1 КК
України і на підставі ст. 74 ч. 4 КК України від покарання звільнено.

Міру запобіжного заходу скасовано.

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 1500 грн. заподіяної моральної шкоди.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
м. Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою освітою, приватного підприємця,
одруженого, мешканця АДРЕСА_2, раніше не судимого,

визнано невинним за ст. 125 ч. 2 КК
України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Міру запобіжного заходу скасовано.

Цивільний позов ОСОБА_1 залишено
без розгляду.

За
вироком суду, 9.01.2007 року біля 23 год. ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись на передньому сидінні для пасажира в автомобілі «ВАЗ 2106» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що
рухався неподалік будинку АДРЕСА_3, за кермом якого знаходився ОСОБА_2, під час сварки, яка виникли
із - за того, що останній в ході
розрахунку за проїзд ніби - то підмінив надану йому ОСОБА_1 100 гривневу купюру на фальшиву і намагався її
повернути останньому, наніс ОСОБА_2 декілька ударів кулаком правої руки в
обличчя, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів слизової
оболонки правої половини верхньої і нижньої губи і шкіри підборіддя, які
відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень.

Зупинивши автомобіль,
вирвавшись від ОСОБА_1, ОСОБА_2 почав відходити, а ОСОБА_1, вийшовши з
автомобіля та обійшовши його, почав іти на
нього. Боячись, нанесення йому ОСОБА_1 нових тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 дістав
газовий револьвер «МЕ 38 Соmpact», на право зберігання та носіння якого йому 11.03.2003 року видано відповідний дозвіл №НОМЕР_2. якого
носив при собі, попередив про його застосування і, коли ОСОБА_1 продовжував до нього наближатись, вистрелив йому
в обличчя. Внаслідок цього ОСОБА_1
було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді термічно - хімічного опіку рогівок, кон'юнктиви 11 ст. з імпрегнацію
пороху обох очей, хімічного опіку
обличчя, імпрегнацію шкіри обличчя 1 ст., які відносяться до категорії легких,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

В своїй апеляційній скарзі засуджений
ОСОБА_1 просить вирок стосовно нього скасувати, справу закрити, засудити
ОСОБА_2 за ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому міру покарання в рамках
санкції статті. Просить задовольнити його позов до ОСОБА_2 в повному обсязі.

Звертає увагу на неповноту
судового слідства, яка призвела до неправильного визначення судом ініціатора
конфлікту між ним і ОСОБА_2

За його апеляцією саме ОСОБА_2,
уникаючи відповідальності за спробу розплатитися фальшивою купюрою в 100 гривень,
здійснив постріл із газового пістолета в його обличчя, заподіявши тілесні
ушкодження.

Крім того, при розгляді справи
місцевий суд залишив поза увагою покази свідків, які по суті викрили ОСОБА_2 у
тому, що саме він першим своєю поведінкою і діями спровокував конфлікт.

Заслухавши доповідача, засудженого та адвоката на підтримку поданої
апеляції, потерпілого та його захисника проти її задоволення, вивчивши та
перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає апеляцію
такою, що не підлягає задоволенню.

Висновки місцевого суду про винність ОСОБА_1 у заподіянні тілесних
ушкоджень ОСОБА_2 і відсутність вини останнього у заподіянні тілесних ушкоджень
ОСОБА_1 через стан необхідної оборони, грунтуються на зібраних по справі і
досліджених в судовому засіданні доказах.

За показами потерпілого ОСОБА_2 видно, що 09.01.2007 року близько 23 години
він як приватний підприємець-таксист підвозив ОСОБА_1 до місця проживання. По
закінченню замовлення запропонував йому розплатитися за проїзд, на що ОСОБА_1
погодився і дав йому купюру у 100 гривень, вид якої викликав у нього підозру
щодо її справжності.

На зауваження розплатитися іншими грошима ОСОБА_1 почав звинувачувати його
в тому, що це саме він підмінив дану купюру, після чого між ними почалась
суперечка. У цей час до автомашини підійшла дружина ОСОБА_1 ОСОБА_5, яка
представилась працівником міліції і запропонувала їхати до райвідділу міліції.
Проїхавши біля 80 метрів, ОСОБА_1, який сидів на передньому сидінні автомобіля,
наніс йому удар кулаком в обличчя, він зупинив автомобіль, а ОСОБА_1 наліг на
нього і продовжував наносити йому удари кулаком в обличчя. Він вирвався від
ОСОБА_1, вийшов з автомобіля, але той теж вийшов, оббіг автомобіль і почав йти
на нього. Він злякався, що ОСОБА_1 знов буде його бити, дістав газовий пістолет
і просив ОСОБА_1 не підходити, інакше він застосує газову зброю. Проте ОСОБА_1
продовжував наступати на нього. Не маючи іншого виходу, він з метою самозахисту
вистрелив в сторону ОСОБА_1. Після цього він викликав працівників міліції.

Його покази про заподіяні йому тілесні ушкодження підтверджуються
об'єктивно.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 148 у ОСОБА_2 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді крововиливів слизової оболонки правої половини верхньої та
нижньої губи і шкіри підборіддя, які виникли від не менш ніж двох ударів в
праву половину підборіддя і губ ОСОБА_2 твердим тупим предметом з обмеженою
контактуючою поверхнею, яким могли бути стиснуті в кулак пальці правої руки
сторонньої особи, що знаходилась на передньому сидінні автомобіля справа від
водія при умові, що сам ОСОБА_2 в момент удару знаходився за кермом автомобіля,
дивився вперед і був повернутий до людини, яка наносила удар, правою половиною
обличчя. Дані тілесні ушкодження заподіяні в строк не виключено 09.01.2007 року
і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

(а. с. 75)

При розгляді справи місцевий суд обгрунтовано спростував доводи ОСОБА_1 і
його співмешканки ОСОБА_5 про непричетність першого до нанесення тілесних
ушкоджень потерпілому ОСОБА_2, спростувавши їх посиланням на послідовні покази
ОСОБА_2, а також висновки судово-медичної експертизи, згідно якої, виявлені у
ОСОБА_2 тілесні ушкодження
найвірогідніше всього виникли від не менше ніж двох ударів в праву половину
підборіддя та губ ОСОБА_2 твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою
поверхнею, яким могли бути стиснуті в кулак пальці правої руки сторонньої
особи, що знаходилась на передньому сидінні справа від водія, при умові, що сам
ОСОБА_2 в момент удару знаходився за кермом автомобіля, дивився вперед і був
повернутий до людини, яка наносила удар правою половиною обличчя. При цьому
виключається можливість отримання цих тілесних ушкоджень від одного удару об
кермо автомобіля.

Як встановлено при розгляді справи, ніхто з учасників процесу не
заперечував, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2, а на передньому
сидінні справа від нього - ОСОБА_1

Крім того, як свідчать матеріали справи, у своїх перших поясненнях,
датованих 09.01.2007 року ОСОБА_1 і ОСОБА_5 пояснювали про те, що на початку
конфлікту ОСОБА_1 схопив ОСОБА_2 за шию, утримував його, а коли той вирвався і
вийшов з автомашини, то саме ОСОБА_1, а не навпаки підійшов до нього.

Допитана судом свідок ОСОБА_6 підтвердила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стояли
біля автомобіля зі сторони водія, що підтверджує показання ОСОБА_2 про те, що
саме ОСОБА_1 оббіг автомобіль спереду і йшов на нього.

Це спростовує показання ОСОБА_1 та його співмешканки ОСОБА_5 про те, що
ОСОБА_2 обійшов автомобіль ззаду, підійшов до ОСОБА_1 і вистрелив йому в
обличчя.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов
обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в умисному заподіянні
ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, вірно кваліфікувавши його дії за ст. 125 ч.
1 КК України.

Звільнення його від покарання на підставі ст. 74 ч.4 КК України з
урахуванням даних про його особу, позитивних характеристик за місцем проживання
та роботи слід визнати обгрунтованим.

Що ж стосується дій ОСОБА_2, який умисно вистрелив в обличчя ОСОБА_1 з
газового пістолету, заподіявши легкі тілесні ушкодження, що потягли
короткочасний розлад здоров'я, то враховуючи обстановку, яка склалась на той
момент, а саме нічний час, відсутність сторонніх людей, характер дій
перебуваючого в стані алкогольного сп'яніння і фізично сильнішого ОСОБА_1, який
його побив і знову наступав на нього, при тому, що співмешканка ОСОБА_1, яка
утримувала його в автомобілі за комір куртки, не даючи можливості вийти,
знаходилась позаду нього, суд правильно оцінив дії потерпілого, прийшовши до
висновку про те, що ці дії вчинені ним з метою захисту охоронюваних законом
його прав та інтересів для негайного припинення посягання, яке здійснювалось
проти нього.

На думку колегії суддів місцевий суд
обгрунтовано взяв до уваги те, що шкода, заподіяна ОСОБА_2 ОСОБА_1 явилась
необхідною та достатньою в даній обстановці для негайного припинення посягання.

Оскільки ОСОБА_2 діяв в межах необхідної оборони, його виправдання за ст.
125 ч. 2 КК України за відсутністю в його діях складу цього злочину слід
визнати правильним, як і рішення суду про моральне відшкодування на його
користь.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а
:

Вирок
Хмельницького міськрайонного суду від 8 квітня 2008 року стосовно ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 залишити без зміни, апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий-суддя

Судді: