справа № 1-368/11
П О С Т А Н О В А

ПОПЕРЕДНЬОГО РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

1)
липня 2011 року м. Бровари

2)

3)

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Кічинська О.Ф., при секретарі Глушко І.М., з участю прокурора Сологуба Є.В., захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, представника потерпілої ОСОБА_3, провівши попередній розгляд кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.2 п.6, 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказана кримінальна справа підсудна Броварському міськрайонному суду. Підстав для закриття чи зупинення справи, зміни або скасування обвинуваченому запобіжного заходу на даний час немає.

Вислухавши висновок прокурора про можливість призначення справи до судового розгляду; клопотання представника потерпілої ОСОБА_5»язко М.М. щодо визнання потерпілими і цивільними позивачами по даній кримінальній справі батьків загиблого ОСОБА_6 та його малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; клопотання адвоката ОСОБА_1 стосовно повернення справи на додаткове розслідування у зв»язку з неконкретністю пред»явленого ОСОБА_4 обвинувачення, що унеможливлює реалізацію останнім права на захист; думки потерпілої ОСОБА_2, яка підтримала заявлене представником клопотання про визнання потерпілими та цивільними позивачами в справі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, прокурора з приводу заявлених клопотань, що заперечував проти скерування справи на додаткове розслідування, вважав доцільним визнати потерпілими в справі батьків і малолітню дитину ОСОБА_6, питання про визнання яких цивільними позивачами не може бути позитивно вирішено до пред»явлення вказаними особами цивільного позову, вважаю за необхідне повернути справу прокурору в порядку ст. 249-1 КПК України, виходячи з наступного.

При складанні обвинувального висновку, затвердженого прокурором Деснянського району м. Києва, слідчим СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 не додержані вимоги ст. 223 КПК України, відповідно до яких обвинувальний висновок повинен бути чітким, логічним, переконливим та мотивованим, містити тільки конкретні, достовірно встановлені факти й обставини справи з посиланням на зібрані та перевірені при розслідуванні справи докази, резолютивна частина вказаного процесуального документу повинна відповідати змісту його описової частини.

Так, інкримінуючи ОСОБА_4 скоєння умисного вбивства з корисливих мотивів, покаранням за яке є позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, слідчий склав непрофесійний процесуальний документ, із якого не вбачається, на підставі яких фактичних даних посадова особа прийшла до переконання про вчинення обвинуваченим саме цього злочину. Враховуючи, що ОСОБА_4 не визнає своєї вини за ст. 115 ч. 2 п. 6, ст. 185 ч. 1 КК України, слідчий СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві в описовій частині обвинувального висновку не перевірив доводи, висунуті обвинуваченим у свій захист, та не навів результатів їх перевірки, обмежився фактичним переліченням частини зібраних у справі процесуальних документів без проведення їх аналізу, категорично не зазначив, які з доказів переконливо доводять виникнення у ОСОБА_4 умислу на заволодіння коштами ПП «ГАЛАНТ» до вбивства ОСОБА_6, таємне викрадення ним грошей в сумі 28 600 грн. та їх належність, не навів доказів вини обвинуваченого окремо по кожному із злочинів, а, згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. В резолютивній частині обвинувального висновку не описаний механізм заподіяння ОСОБА_6 ножових поранень з метою вбивства, натомість перелічені всі наявні в нього тілесні ушкодження; із вказаного процесуального документу не вбачається, які достеменні докази свідчать про те, що неправомірні дії ОСОБА_4, направлені на позбавлення життя ОСОБА_6, передували здавлюванню тим шиї обвинуваченому і спростовують версію останнього про події, які мали місце 31.01.2011 року, близько 10 години 15 хвилин, біля вул. Радгоспної, 6 в с. Зазим»я Броварського району Київської області. Суттєва невідповідність описової частини обвинувального висновку його резолютивній частині виключає можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і прийняття судом законного рішення в справі з урахуванням такого процесуального документу.

Також у порушення вимог ст. 223 КПК України слідчий СВ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 в обвинувальному висновку в одних випадках посилався на джерела доказів без розкриття їх змісту, в інших - фактично копіював об»ємні частини документів, зокрема протоколів допитів обвинуваченого, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, висновку судово-медичної експертизи, без проведення їх аналізу та наведення відповідних обставин, які вказаними доказами встановлені, що є неприпустимим.

На вищенаведені суттєві недоліки прокурор Деснянського району м. Києва ОСОБА_13 усупереч п. 7 ст. 228 КПК України уваги не звернув і 23.05.2011 року затвердив обвинувальний висновок, що потягло незаконне направлення справи до суду. За вказаних обставин кримінальна справа підлягає поверненню прокурору Деснянського району м. Києва для усунення виявлених порушень.

При цьому вважаю, що клопотання представника потерпілої ОСОБА_5»язка М.М. відносно визнання потерпілими й цивільними позивачами в кримінальній справі батьків і малолітньої дитини загиблого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав. У разі настання внаслідок злочину смерті особи, права потерпілого в кримінальному процесі переходять до одного з її близьких родичів, перерахованих у п. 11 ст. 32 КПК України, про що виноситься відповідний процесуальний документ. Як правило, права потерпілого здійснює один із близьких родичів померлого за домовленістю між собою, однак якщо декілька з них вимагають надання цих прав, усі вони можуть бути визнані потерпілими. Представником потерпілої ОСОБА_2 не надано жодного доказу того, що ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, вимагають визнання їх потерпілими в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст.ст. 115 ч.2 п.6, 185 ч.1 КК України. Визнання вказаних осіб цивільними позивачами за відсутності цивільного позову також є неприпустимим.

Клопотання адвоката ОСОБА_1 стосовно направлення кримінальної справи на додаткове розслідування для пред»явлення ОСОБА_4 конкретного обвинувачення також не може бути задоволено, оскільки наведений в ст. 246 КПК України перелік підстав для повернення справи на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду не включає такої підстави, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 237, 240, 244, 249-1 КПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 185 ч. 1 КК України повернути прокурору Деснянського району м. Києва для усунення виявлених порушень, допущених при складанні обвинувального висновку .

Постанова оскарженню не підлягає, на неї може бути подана апеляційна скарга прокурором.

Суддя О.Ф.Кічинська