Єдиний унікальний номер 341/2547/13-к
Номер провадження 1-кп/341/115/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24- 25 грудня 2013 року
м. Галич

Галицький районний суд Івано -
Франківської області в складі :

головуючого-судді
Гаполяка Т.В.

секретарів Томин
Л.В., Цимбалістої О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Галичі
кримінальне провадження за
обвинуваченням:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хохонів,
Галицького району, Івано-Франківської
області, фактично проживаючого та
зареєстрованого в АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, одруженого,
пенсіонера, з середньою спеціальною
освітою, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 125 КК України,

з участю сторін кримінального
провадження та учасників судового
провадження:

прокурора
Книша П.І.

захисника, (представника

цивільного відповідача)
адвоката ОСОБА_3

потерпілого (цивільного позивача)
ОСОБА_4

представника потерпілого

(представника цивільного позивача)
адвоката ОСОБА_5,

обвинуваченого (цивільного

відповідача)
ОСОБА_2, суд, -

встановив:

ОСОБА_2 заподіяв потерпілому ОСОБА_4
умисне легке тілесне ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я, при наступних обставинах.

31 березня 2013 року близько 23 години в с.
Яблунів, Галицького район,
Івано-Франківської області, враховуючи
наявний конфлікт між пайовиками СГВК
ім. В. Стефаника, потерпілий ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 несли чергування на території
току та вагової. В цей час на згадану
територію прийшов ОСОБА_2, який
перебував в стані алкогольного
сп'яніння та вступив в суперечку із
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Останній
зателефонував своїй матері ОСОБА_7, та
розповів про конфлікт. Через деякий час
прийшла ОСОБА_7 і на дорозі, неподалік
території току та вагової між нею та
ОСОБА_8 виник словесний конфлікт. Під
час даної сварки потерпілий ОСОБА_4
вирішив захистити свою матір та став
поміж них. ОСОБА_2 на ґрунті неприязних
відносин, умисно наніс удар
колючо-ріжучим предметом, в область
паху ОСОБА_4 чим спричинив останньому
тілесні ушкодження у вигляді
колото-різаної рани в ділянці лівої
нижньої кінцівки, які відноситься до
легких тілесних ушкоджень, які
викликали короткочасний розлад
здоров'я.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2
свою вину у пред'явленому
обвинуваченні не визнав. Пояснив, що 31
березня 2013 року перебував в м.
Івано-Франківську в сина на
святкуванні хрестин внучки.
Повертаючись з м. Івано-Франківська в с.
Яблунів побачив, що на території току
та вагової ввімкнене світло та хтось
присутній. Приїхавши додому, виконавши
певні роботи по господарству вирішив
піти на територію току та вагової,
перевірити стан, оскільки та той час
працював завідуючим током. Прийшовши
на територію току та вагової побачив
ОСОБА_6 та когось з «малих» ОСОБА_4,
можливо потерпілого, а можливо іншого.
З такими він близько не знайомий.
Запропонував ОСОБА_6 піти до нього
додому відсвяткувати хрещення внуки і
разом вийшли за територію току. За
межами території току відчув нанесення
ударів, впав, чув голос ОСОБА_7. Після
того, як сторонні особи перестали
наносити удари підвівся та пішов
додому, чекав приїзду працівників
міліції. 31 березня 2013 року вдень на
святкуванні хрестин внуки вживав
алкоголь.

Потерпілий ОСОБА_4, не оспорюючи
фактичні обставини справи зазначив, що
ввечері 31 березня 2013 року чергував на
току СФГ ім. Стефаника разом з ОСОБА_6
Вирішив обійти територію і близько 23
години повернувся у приміщення ваги, де
в цей час сперечались ОСОБА_6 та ОСОБА_2
В подальшому, ОСОБА_2 почав кричати на
нього та вимагати покинути територію
току. Не бажаючи вислуховувати образи,
ОСОБА_4 пішов в сторону дому. По дорозі
зателефонував своїй матері і розповів
про даний конфлікт. Зустрівшись із
матір'ю ОСОБА_7 вони повернулись до
кооперативу, де біля входу на територію
зустріли ОСОБА_2 Намагаючись вияснити
причини конфлікту із сином, ОСОБА_7
звернулась до ОСОБА_2 на що останній
почав з нею сваритись, розмахувати
руками та погрожувати побоями. В цей
час він став між ними, щоб захистити
матір. Далі відчув різку пекучу біль в
області паху і впав на землю. ОСОБА_2
почав тікати.

Незважаючи на невизнання вини
обвинуваченим, вина останнього
доводиться зібраними доказами, яким
також частково спростовуються
показання обвинуваченого, а саме:

- наведеними вище показаннями
потерпілого ОСОБА_4

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка
зазначила, що 31 березня 2013 року ввечері
до неї на мобільний телефон
зателефонував її син ОСОБА_4, який
чергував на території току та вагової і
повідомив, що на територію прийшов
ОСОБА_2 та виганяє його і ОСОБА_6 з
території. Вона повідомила про подію
односельчан та пішла в напрямку до
току. По дорозі вона зустріла свого
сина ОСОБА_4, який йшов додому.
Прийшовши до току побачила, що ОСОБА_6
заспокоює ОСОБА_2 та просить піти його
додому, і такі разом вийшли за межі
території. В цей час її побачив ОСОБА_2 і
почав висловлювати в її сторону
нецензурними словами, розмахувати
руками. Син ОСОБА_4, щоб її захистити
став між нею і ОСОБА_2 Тоді вона
побачила як ОСОБА_2 правою рукою наніс
удар, предметом схожим на ніж, в область
паху сину ОСОБА_4, який зойкнув, а ОСОБА_2
став тікати;

- показаннями свідка ОСОБА_6 який
зазначив, що в ніч з 31.03.2013 на 01 квітня 2013
року чергував на току разом з ОСОБА_4
Близько 23 години на територію прийшов
ОСОБА_2 та почав виганяти його та ОСОБА_4
з території і кричав що всіх поріже. Він
почав заспокоювати ОСОБА_2, говорив щоб
він йшов додому і разом з ним виходив з
території току. В цей час до них
підійшли ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_7 Під
час сварки між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 він
побачив як ОСОБА_2 замахнувся щоб
вдарити ОСОБА_7, однак ОСОБА_4 став перед
матір'ю, щоб ОСОБА_2 її не вдарив. Тоді
ОСОБА_2 наніс удар ОСОБА_4 Він підійшов
до ОСОБА_4 і допоміг дійти до приміщення
ваги. Куди в цей час подівся ОСОБА_2 не
бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_12, який
зазначив, що 31 березня 2013 року ввечері
до нього на мобільний телефон
зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила,
що необхідно прийти на територію току,
оскільки там наявний конфлікт з участю
ОСОБА_2 По дорозі на тік зустрів ОСОБА_13
Підійшовши разом до входу на територію
току він побачив як ОСОБА_2 при сварці з
ОСОБА_7 розмахував руками. В ході
конфлікту ОСОБА_4, щоб захистити матір,
втрутився в даний конфлікт і став між
ними, отримав від ОСОБА_2 удар в пах і
впав на землю. Після цього він разом з
присутніми підбігли до ОСОБА_4 та
піднявши його із землі, побачили, що на
ньому закривавлений одяг, штани в
ділянці паху;

- показаннями свідка ОСОБА_13, який
зазначив, що 31 березня 2013 року близько
23.00 години до його дружини
зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила,
що необхідно прийти на територію току,
оскільки там наявний конфлікт з участю
ОСОБА_2 По дорозі на тік зустрів ОСОБА_12
Підійшовши до току бачив як ОСОБА_6
виводив ОСОБА_2 з території. току.
ОСОБА_2 побачивши ОСОБА_7 направився до
неї та мабуть хотів вдарити. Щоб
захистити матір між ними встав ОСОБА_4,
якому ОСОБА_2 наніс удар. Відвівши
ОСОБА_4 до приміщення вагової побачили
кров в районі паху;

- показаннями свідка ОСОБА_14, яка
зазначила, що 31 березня 2013 року близько
23.00 години до неї зателефонувала ОСОБА_7
та повідомила, що необхідно прийти на
територію току, оскільки там наявний
конфлікт з участю ОСОБА_2 Про це вона
повідомила чоловіка. Наближаючись до
току почула попередження щоб тікати, бо
ОСОБА_2 біжить з ножем. Прийшови на тік
побачила пораненого ОСОБА_4

- показаннями свідка ОСОБА_15, яка
зазначила, що 31 березня 2013 року ввечері
до неї зателефонувала ОСОБА_7 та
повідомила, що необхідно прийти на
територію току, оскільки там наявний
конфлікт з участю ОСОБА_2 Прийшови на
тік побачила пораненого ОСОБА_4

- показаннями свідка ОСОБА_1, яка
зазначила, що 31 березня 2013 року ввечері
до неї зателефонувала ОСОБА_7 та
повідомила, що необхідно прийти на
територію току, оскільки там наявний
конфлікт з участю ОСОБА_2 Наближаючись
до току почула попередження щоб тікати
бо ОСОБА_2 біжить з ножем і назустріч
побачила постать людини, що біжить,
втекла в сторону. Прийшови на тік,
побачила пораненого ОСОБА_4, подзвонила
ОСОБА_16 щоб він відвіз його в лікарню.
По приїзді ОСОБА_16 супроводжувала
пораненого ОСОБА_4 в Галицьку ЦРЛ.

- показаннями свідка ОСОБА_16, який
зазначив, що 31 березня 2013 року ввечері
до нього зателефонувала ОСОБА_1 та
повідомила, що необхідно приїхати
автомобілем на тік аби відвести ОСОБА_4
в лікарню, оскільки такого поранив
ОСОБА_2 Відгукнувся на прохання і
доставив ОСОБА_4 в лікарню.

- висновком судово-медичної
експертизи № 273/193Д від 07 липня 2013 року,
згідно якого у ОСОБА_4 малася
колото-різана рана в ділянці лівої
нижньої кінцівки, яка утворилась від
дії колючо-ріжучого предмета і
відноситься до легких тілесних
ушкоджень, які викликали короткочасний
розлад здоров'я;

- висновком
медико-криміналістичної експертизи
футболки, штанів, трусів, шкарпеток
потерпілого ОСОБА_4 № 80 від 01 червня 2013
року, згідно якого на передній поверхні
верхньої частини штанів зліва,
передній поверхні правої штанини
штанів, передній поверхні трусів зліва
виявлено по одному колото-різаному
пошкодженню, які заподіяні плоским
колючо-ріжучим предметом, що має обушок
і лезо;

При встановлених обставинах, оцінюючи
зібрані докази, суд вважає, що
винуватість ОСОБА_2 у вчиненні
вищезазначеного діяння в судовому
засіданні доведена повністю і зібраних
доказів достатньо для визнання його
винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
вважає, що своїми діями, які виразились
заподіянні умисного легкого тілесного
ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я, ОСОБА_2
вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК
України.

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд згідно з вимогами ст. 65
КК України враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, дані про особу
винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставин, що пом'якшують покарання
обвинуваченого відсутні. Обставинами,
що обтяжують покарання, згідно з ст. 67
КК України є: вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Дослідженням обставин,що
характеризують обвинуваченого, судом
встановлено, що ОСОБА_2 є людиною
похилого віку, вперше притягується до
кримінальної відповідальності, на
обліку в лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, по місцю
проживання характеризується
посередньо.

Суд враховує також відношення ОСОБА_2
до вчиненого. Зокрема невизнання вини,
заперечення факту завдання тілесного
ушкодження, зневажливе ставлення до
потерпілого. Оцінюючи поведінку
винного після вчинення злочину, а саме,
не вжиття заходів, спрямованих на
організацію медичної допомоги та
відсутність участі в організації
лікування потерпілого, суд вважає, що
така поведінка суперечить моральним
засадам суспільства та негативно
характеризує особу винного. Судом
встановлено, що між мешканцями с.
Яблунів, Галицького р-ну,
Івано-Франківської, зокрема і між
сторонами провадження наявний
конфлікт з приводу діяльності СГВК ім.
В. Стефаника. Даючи покази
обвинувачений вказував на
актуальність конфлікту на даний час, на
його продовження жодним чином не
каючись у вчиненому злочині і не
висловлюючи жаль щодо наслідків
такого.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
виправлення обвинуваченого неможливе
без ізоляції, відтак покарання слід
призначити у виді арешту в межах
санкцій частини статті КК України, за
якими кваліфіковано діяння.

Слід вирішити питання про речові
докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішити питання застосування
(продовження) запобіжного заходу до
вступу вироку в законну силу.

По справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено
цивільний позов про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої злочином. Ухвалою суду ОСОБА_4
визнаний цивільним позивачем, а ОСОБА_2
цивільним відповідачем по справі. В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
покликається на те, що внаслідок
заподіяння тілесних ушкоджень пройшов
курс лікування та пошкоджена його
одежа. На лікування (купівлю
медикаментів) витрачено 881 грн. 80 коп.,
вартість пошкодженого одягу становить
350 грн. Також, неправомірними діями
ОСОБА_2 завдано моральної шкоди, яка
полягає у душевних стражданнях
спричинених заподіяною травмою, зміною
устрою життя, та яку ОСОБА_4 оцінює в
розмірі 50 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4
його представник адвокат ОСОБА_5 позов
підтримали.

Відповідач ОСОБА_2, його представник
адвокат ОСОБА_17 позов заперечили.

Заслухавши пояснення учасників
провадження суд вважає, що позов слід
задовольнити частково.

Судом встановлено, що в результаті
заподіяння легких тілесних ушкоджень,
що мало місце 31 березня 2013 року, ОСОБА_4
пройшов курс лікування. Також
пошкоджено одяг ОСОБА_4 Під час
лікуванні ОСОБА_4 витрачено 881 грн. 80
коп. на придбання ліків, що
стверджується довідкою Галицької ЦРЛ.
Вартість пошкодженої одежі складає 350
грн., що стверджується товарними
чеками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України,
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Відтак, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 слід
стягнуті понесені витрати пов'язані з
лікуванням внаслідок спричинення
тілесного ушкодження в розмірі 881 грн. 80
коп. та вартість пошкодженого одягу - 350
грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України,
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

В результаті отриманих тілесних
ушкоджень, ОСОБА_4 поніс моральні
страждання. Однак, на думку суду
визначений ним розмір моральної шкоди -
50 000 грн., враховуючи тяжкість моральних
страждань, не відповідає вимогам
розумності та справедливості. Розмір
моральної шкоди, яку слід стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суд визначає 5
000 грн.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України,
суд,

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК
України та призначити йому покарання у
виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу щодо ОСОБА_2, попередньо
обраний «особисте зобов'язання»
залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2
рахувати з моменту затримання.

Речові докази по справі, які
знаходяться в камері зберігання
речових доказів Галицького РВ УМВС
України в Івано-Франківській області, а
саме:

- чоловічий кашкет чорного кольору,
окуляри - повернути ОСОБА_2

- футболку жовтого кольору, штани
чорного кольору, труси сірого кольору,
шкарпетки синього кольору - повернути
ОСОБА_4

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити
частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 1 231,80 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 5 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається учасникам
процесу.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Івано-Франківської
області через Галицький районний суд
Івано-Франківської області протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:Т. В. Гаполяк