АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27січня 2015р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
адвокат ОСОБА_6
потерпіла ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_8
перекладач ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах-адвоката ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 листопада 2014 року у кримінальному провадженні № 0000001 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за ст.185 ч.3 КК України та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого,уродженця та мешканця АДРЕСА_2 за ст. 185 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13 листопада 2014 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 грудня 2010 року і остаточно призначене покарання ОСОБА_8 у виді 5-ти років 3-х місяців 6-ти днів позбавлення волі.

Провадження №11-кп/794/24/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Категорія: ст.185 ч.3 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислено з 26 січня 2014 року.

ОСОБА_10 визнаний винуватим за ст. 185 ч.3 КК України і йому призначене покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладені обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п.2-4 КК України. Запобіжний захід ОСОБА_10 залишений у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.

Задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 19 тис. 782 грн.; на користь ОСОБА_7 81 тис. 174 грн.; на користь ОСОБА_13 2 тис. 400 грн.; на користь ОСОБА_14 48 тис. 220 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 69 тис. 220 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення в сумі 3 тис. 475 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судових трасо логічних експертиз в дольовому порядку по 1 тис. 475 грн. 26 коп. з кожного на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах-адвоката ОСОБА_6 .

Зокрема,захисник у поданій апеляційній скарзі просить пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання,оскільки районний суд не у достатній мірі,на думку апелянта,врахував.що обвинувачений розкаявся у скоєному,має на утриманні неповнолітню дитину.Також апелянт вважає,що по епізоду заволодіння майном ОСОБА_7 суд дав неправильну оцінку дослідженим доказам,оскільки потерпіла документально могла підтвердити факт викрадення у неї лише 3тис євро(які визнає Граур),а не 4150 євро,як зазначено у вироку.

Показання потерпілої ОСОБА_15 про те,що було викрадене її майно із будинку по АДРЕСА_3 -кошти у розмірі 22 тис грн. та 3 тис доларів США апелянт вважає непослідовними та неправдивими, оскільки жодними іншими доказами,окрім показань потерпілої,не підтверджене.Суд,як твердить автор апеляції,не надав належної оцінки показанням ОСОБА_16 про те,що із будинку потерпілої викрав лише близько 300 грн.,показанням допитаних судом свідків-працівників міліції,які здійснювали спостереження за обвинуваченими у момент вчинення ними цієї крадіжки та підтвердили факт телефонних перемовин між останніми про суму викрадених коштів.Також апелянт звертає увагу на те,що кошти у розмірі,вказаному потерпілою, не були виявлені у автомобілі ОСОБА_17 ,квартирі ОСОБА_16 та при особистому обшуку обидвох обвинувачених,хоча з моменту вчинення крадіжки вони знаходились під постійним спостереженням працівників міліції.

Обвинувачений ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі просить пом`якшити призначене йому покарання.Посилається на те, що має на утриманні малолітню дитину та хвору матір,частково повернув потерпілим викрадене майно,позитивно характеризується по місцю утримання у СІЗО.Також звертає увагу на те,що потерпілі не наполягали на призначенні суворого покарання.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подані ними апеляційні скарги,доводи прокурора та потерпілої про відсутність підстав для зміни чи скасування вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вироком,обвинувачений ОСОБА_8 07.01.2014 року в період часу з 19 год. 30 хв. до 23 год. 00 хв.,повторно, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в житловий будинок ОСОБА_18 по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_19 , а саме: вироби із золота ,срібла,годинник,сумочку із коштами у розмірі 1200 грн.,а всього заволодів майном потерпілої на загальну суму 11 тис. 100 грн.

08.01.2014 року обвинувачений ОСОБА_8 в період часу з 14 год. по 19 год. 30 хв., шляхом віджиму дерев`яного вікна проник до будинку ОСОБА_7 в с. Магала Новоселицького районуЧернівецької області, звідки повторно таємно викрав кошти в сумі 4 тис. 150 євро, що згідно курсу Національного банку України, станом на 08.01.2014р. складало 45 тис. 235 грн.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 в період часу з 21 год.00 хв. до 23 год. 30 хв. 08.01.2014р., через пластикове вікно проник у будинок по АДРЕСА_5 та належить ОСОБА_20 , звідки таємно викрав кошти в сумі 800 грн.

Далі, 14.01.2014р. в період часу з 08 год. 30 хв. до 21 год. 45 хв., обвинувачений ОСОБА_8 , повторно,шляхом віджиму рами вікна проник у будинок ОСОБА_21 в АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно потерпілої:ювелірні вироби та гроші у розмірі 460 грн., а всього заволодів майном ОСОБА_21 на загальну суму 11 тис. 480 грн.

Крім цього, ОСОБА_8 14.01.2014 року, в період часу з 17 год. 30 хв. до 21 год.30 хв., шляхом віджиму рами вікна проник у будинок ОСОБА_13 в АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав гроші, належні ОСОБА_22 на суму 2400 грн. та майно, належне ОСОБА_14 , а саме: ювелірні вироби, гроші в сумі 3000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.01.2014р. складало 23 тис. 979 грн., а всього викрав майна гр. ОСОБА_14 на загальну суму 37 тис.779 грн.

Далі, ОСОБА_8 19.01.2014 року в період часу з 08 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., шляхом пошкодження металопластикового вікна проник в будинок ОСОБА_23 по АДРЕСА_8 , звідки повторно,таємно викрав майно потерпілої : гроші у розмірі 400 грн та вироби із золота,а всього на загальну суму 2200 грн.

Далі, ОСОБА_8 22.01.2014 року в період часу з 09 год. 25 хв. до 10 год. 00 хв.,через вікно проник у будинок ОСОБА_12 по АДРЕСА_9 , звідки повторно таємно викрав ювелірні прикраси на суму 9 тис. 120 грн.,кошти у розмірі 8000 грн, 500 доларів США,що згідно офіційного курсу складало 3996,50 грн.,а всього заволодів майном потерпілого на загальну суму 23285 грн. 16 коп.
Крім цього, 25.01.2014 року , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ,попередньо домовившись,розподіливши ролі, в період часу з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв., на автомобілі марки «Форд Фокус», з іноземним державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , прибули на вулицю Мізюна м. Чернівці. ОСОБА_10 , згідно відведеної йому,ролі чекав у автомобілі неподалік буд. АДРЕСА_3 , спостерігаючи за прилеглою територією будинку, з метою уникнути викриття. ОСОБА_8 , згідно попереднього розподілу ролей, шляхом віджиму вікна, проник у будинок АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_15 , звідки таємно викрав майно потерпілої , а саме: гроші у розмірі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу складало 23 тис. 970 грн., гроші у розмірі 22 тис. 000 грн.,вироби із срібла та інші прикраси на суму 2550 грн..Із викраденим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на автомобілі останнього із місця вчинення злочину зникли,заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 48520грн.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним,обгрунтованим і вмотивованим,тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права,на підставі об`єктивно з`ясованих обставин,які підтверджені доказами,дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України з точки зору їх належності,допустимості,достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

Судова колегія вважає,що висновки районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна за обставин,викладених у вироку, ,підтверджуються сукупністю доказів,які безпосередньо та повно досліджені судом.

При цьому,оскільки вирок суду першої інстанції в частині обвинувачення стосовно крадіжок майна у потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 апелянтами не оспорюється, апеляційний суд не наводить доказів на підтвердження викладених у вироку висновків.

Посилання у апеляційній скарзі захисника на безпідставність обвинувачення ОСОБА_8 у частині розміру викрадених ОСОБА_8 коштів у потерпілої ОСОБА_7 08.01.2014 року в період часу з 14 до 19-30 год із її будинку у с.Магала Новоселицького району судова колегія вважає неспроможним.

Із показань потерпілої ОСОБА_7 у суді першої інстанції встановлено,що 08.01.2014 року,повернувшись додому після 19 години,виявила порушення обстановки у будинку,а саме-відчинені шафи у кімнатах,розкидані речі.При цьому із шафи для одягу у вітальні були викрадені: гроші у розмірі 3 тис євро,що були загорнуті у серветку та знаходились між речами ,а також 1150 євро,які зберігались у гаманці. Потерпіла уточнила,що зранку цього ж дня кошти були на місці і вона їх бачила.

Протоколом огляду місця події із фототаблицею від 08.01.2014 року підтверджені показання потерпілої в частині порушення обстановки,в тому числі у шафі,звідки були викрадені гроші(т.1 а.с.171-190)

Допитаний у районному суді ОСОБА_8 не заперечував,що дійсно у вказаний день та час проник у будинок потерпілої,звідки викрав кошти(3 тис.євро),що зберігались у шафі у кімнаті,де вказала потерпіла.

За таких обставин показання ОСОБА_8 у частині заперечення ним розміру викрадених у ОСОБА_7 коштів колегія оцінює як обраний обвинуваченим спосіб захисту.

Окрім того,судова колегія вважає необґрунтованими посилання захисника у апеляційній скарзі на недоведеність обвинувачення в частині обсягу викраденого у потерпілої ОСОБА_24 майна.

Визнаючи сам факт вчинення крадіжки майна ОСОБА_15 ,обвинувачений ОСОБА_8 показав,що із будинку останньої викрав лише кошти у розмірі близько 300 грн ,буси та 2 срібних ланцюжки.

Такі покази обвинуваченого спростовуються послідовними показаннями потерпілої,яка твердить,що 25.01.2014 року повернувшись додому приблизно о 19 год.,виявила,що у кімнатах будинку розкидані речі,відкриті дверцята у шафах.Із шафи у вітальні,де також був порушений порядок, викрадено 3 тис доларів США,що зберігались у гаманці та 22 тис грн.,які знаходились у декількох конвертах серед білизни.Також були викрадені срібні вироби- браслет,каблучки,ланцюжок товстий та 4-ри-більш тонкі , буси із зеленого каміння,буси із червоного каміння.Повернуто лише 2 срібних ланцюжки на суму 400 грн та буси.

Протоколом огляду місця події від 25.01.2014 року ,який був досліджений районним судом, зафіксований факт порушення обстановки у кімнаті,із шафи у якій були викрадені кошти(а.с.193-194 т.2)

Із протоколу огляду місця події від 26.01.2014 року встановлено,що у кв. АДРЕСА_10 по місцю проживання ОСОБА_8 виявлено і вилучено,серед іншого,два ланцюжки зі срібла ,буси із каміння зеленого кольору,буси із каміння червоного кольору(т.2 а.с.317-321)

Розпискою потерпілої ОСОБА_15 підтверджується факт отримання нею двох срібних ланцюжків на суму 400 грн та бусів із каміння,які були вилучені у квартирі ОСОБА_8 (а.с.239 т.2)

У апеляційній скарзі захисник вказує на те,що при затриманні ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ,а також під час обшуку автомобіля ОСОБА_17 та помешкання ОСОБА_16 не були виявлені кошти,викрадені у потерпілої.При цьому апелянт посилається на показання допитаних районним судом свідків-працівників міліції ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 про те,що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з моменту вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_29 до моменту їх затримання постійно знаходились під візуальним контролем працівників міліції,отже,за твердженням захисника, не могли сховати чи викинути гроші,якби такі були викрадені ними у потерпілої.

Разом із тим,згідно показань зазначених вище свідків встановлено,що 25.01.2014 року ОСОБА_8 після вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_15 , приїхавши на автомобілі під керуванням ОСОБА_17 до буд. АДРЕСА_11 ,вийшов із авто,повернув за кут будинку та був втрачений оперативними працівниками,які його не наздогнали, із поля зору.Як показали свідки,їм не було відомо,куди прямував обвинувачений,і лише повернувшись до автомобіля ОСОБА_17 , у розмові із останнім встановили,що ОСОБА_8 проживає у цьому будинку,відтак направились до квартири,у якій виявили та затримали ОСОБА_8 . На такі дії працівниками міліції був витрачений час(10-15 хвилин за їх показаннями),достатній для ОСОБА_8 ,щоб розпорядитись викраденими коштами.

Отже,невиявлення у обвинувачених при особистому обшуку та огляді квартири і автомобіля коштів у розмірі, про який вказує потерпіла, не спростовує показань останньої про те,що такі суми були викрадені

Посилання захисника на досліджену судом першої інстанції стенограму за наслідками проведення негласних слідчих дій ,згідно якої Граур у телефонній розмові повідомляє ОСОБА_17 про те,що у будинку потерпілої лише 200 грн.,не є доказом дійсного розміру викраденого та може свідчити про небажання ОСОБА_16 ділити таке із ОСОБА_17

За таких обставин районний суд правильно оцінив заперечення ОСОБА_8 факту викрадення у потерпілої ОСОБА_30 коштів у вказаному нею розмірі та виробів зі срібла як обрану обвинуваченим лінію захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Слід зазначити,що обвинувачений ОСОБА_10 погодився із вироком суду,в тому числі щодо об`єму обвинувачення та апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до ст. 65 КК України ,п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання,суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину,який є тяжким,кількість епізодів злочинних дій та розмір заподіяної потерпілим шкоди,яка не відшкодована,дані про особу обвинуваченого,який раніше неодноразово судимий,скоїв злочини в період

умовно дострокового звільнення, посередньо характеризується по місцю утримання в СІЗО,має на утриманні неповнолітню дитину. Зважив суд і на те,що потерпілим частково повернуте викрадене майно,яке було вилучене у обвинуваченого.

Обставин,які би пом`якшували покарання,судом не встановлено

Посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на дані щодо стану здоров`я та наявність на утриманні хворої матері доказами не підтверджене.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.67 КК України,якщо будь-яка із обставин,що обтяжує покарання,передбачена у Особливій частині цього Кодексу як ознака злочину,що впливає на його кваліфікацію,суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку,що його обтяжує.Оскільки ОСОБА_8 судимий лише за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності та знову вчинив крадіжки,судова колегія вважає за необхідне виключити із вироку вказівку на врахування судом рецидиву злочинів як обтяжуючої покарання обставини.

При призначенні остаточного покарання суд обґрунтовано застосував вимоги ст.71 КК України,оскільки злочини були скоєні обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2010 року.

Разом із тим,судова колегія вважає слушними доводи ОСОБА_8 у апеляційному суді про те,що районний суд при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків неправильно визначив строк невідбутого покарання за попереднім вироком.За таких обставин колегія вважає за необхідне змінити принцип призначення остаточного покарання за сукупністю вироків та відповідно,змінити вирок суду в цій частині.Отже,подані захисником та обвинуваченим апеляційні скарги слід частково задовольнити.

Призначене ОСОБА_8 покарання за ст.185 ч.3 КК України за видом та строком відповідає ступеню тяжкості скоєного та особі обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,418,419 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України на п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.12.2010 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 5(п`яти) років 2(двох) місяців позбавлення волі.

Виключити із вироку вказівку про рецидив злочину як обтяжуючу покарання ОСОБА_8 обставину.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення,а ОСОБА_8 - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2