Справа 11-666 2007 р. Головуючий
в 1 інстанції Сливка В.В.
Категорія ст. 286 ч.2 КК України Доповідач Гайдай P.M.
Ухвала

Іменем України

27 червня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого - Авраменка М.Г. суддів
- Каленченко Н.О., Гайдай P.M. з участю прокурора - Чупринської
Є.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Білоцерківського
міськрайонного суду від 23 березня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с. Буревісник,
Сахалінської області, Російська Федерація, мешканця АДРЕСА_1, раніше не
судимого, засуджено за ст. 286 ч. 2
КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 2 роки, зобов'язавши його не виїжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання та регулярно
з"являтися на реєстрацію.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 102824 грн.
88 коп.
в рахунок відшкодування матеріальних та моральних збитків та 3289 грн. 59 коп. на користь фінансового
управління виконавчого комітету Білоцерківського міської Ради в рахунок
відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_2

ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 2.03.2006 року, близько 9 год., керуючи автомобілем
"ВАЗ-21013", д/н НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Князя Володимира в м. Біла Церква, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної
швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, а також
особливості вантажу, що перевозиться і стан
транспортного засобу, виїхав за межі проїжджої частини на праве узбіччя, де вчинив наїзд на потерпілу ОСОБА_2. яка рухалась в попутному напрямку.

В результаті ДТП потерпіла
ОСОБА_2отримала тілесні ушкодження у виді відкритого перелому діафізів лівої
великої та малої гомілкової кісток,
пошкодження гомілкових артерій з послідуючою ампутацією лівої ноги до рівня верхньої третини голінки;
закритого перелому щиколоток правої
великої гомілкової кістки та правої малої
гомілкової кістки; закритого

2

перелому лівої плечової кістки, розриву кісти
правого яєчника, струсу головного мозку та синця на повіках правого
ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як
небезпечні для життя.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок змінити,
застосувавши

до нього менш суворе покарання з урахуванням ст. 69 КК
України у вигляді

2 років позбавлення волі без позбавлення права керувати
транспортними

засобами і звільнити від відбування призначеного
основного покарання з

випробуванням та іспитовим строком 1 рік і з покладенням
певних обов'язків,

передбачених ст. 76 КК
України. Одночасно просить зменшити розмір

відшкодування моральної шкоди до 5
000 грн., оскільки в нього немає реальної фінансової
можливості виплатити 100 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_2 в запереченнях на апеляцію просить
вирок залишити без зміни, а апеляцію без задоволення,
оскільки вважає, що суд і так проявив гуманізм і лояльність щодо ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_1. який апеляцію підтримав в повному обсязі, потерпілу ОСОБА_2, яка
вважає, що вирок законний і обгрунтований,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до переконання, що апеляція
підлягає до часткового задоволення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину за який його засуджено доведена доказами зібраними в ході досудового слідства та
дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється апелянтом.

Щодо вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди то
колегія суддів вважає, що суд в недостатній мірі оцінив те, що злочин вчинено з необережності, матеріальне становище
засудженого, який ніде не працює, його відношення до
вчиненого, який надав допомогу на місці вчинення злочину, повністю оплачував лікування потерпілої в лікарні, перерахував потерпілій 1 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, і стягнув кошти на відшкодування моральної
шкоди потерпілій ОСОБА_2у надто великих
розмірах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 23 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Розмір коштів на відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_2зменшити
до 50 тис. грн..

В решті вирок залишити без зміни.