ПОСТАНОВА

29 березня 2007
року смт.
Романів

Романівський
районний суд Житомирської
області

В
складі:Головуючого -судді Троянозської
Г.С.

при
секретарі Яценко
О.В.

з участю
прокурора Мазуркевич
В.П.

адвокатів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглядаючи
у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Романів кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. ст. 191 ч.5,366 ч.2,364 ч.2,209 ч. 3,212 ч.3 КК
України та ОСОБА_4 за ст. ст. 212 ч.3, 366 ч. 2, 364 ч. 2 КК України,-

встановив:

Досудовим
слідством ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні злочинів передбачених ст. ст. 191
ч.5,366 ч.2, 364 ч.2, 209 ч.3, 212 ч.3 КК України, ОСОБА_4 - в скоєнні злочинів
передбачених ст. ст. 212 ч.3, 366 ч. 2,364 ч. 2 КК України.

В ході розгляду
зазначеної кримінальної справи від захисників підсудних надійшли клопотання про
повернення справи на додаткове розслідування.

Захисник
підсудного ОСОБА_4 у клопотанні зазначив, що до кримінальної відповідальності
необхідно притягувати і інших осіб -ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Захисник
підсудного ОСОБА_3 послався на порушення строків проведення досудового слідства
і визнання у зв'язку з цим доказів недопустимими, відсутність судової
експертизи, суперечність самого обвинувального висновку.

В
судовому засіданні підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4. підтримали заявлені клопотання.

Прокурор
висловив думку, що клопотання задоволенню не підлягають, оскільки на порушення
вимог кримінально - процесуального
законодавства органами досудового слідства суд може реагувати окремими
постановами, відносно проведення експертизи суд може дати органу досудового
слідства судове доручення в порядку ст. 315 -1 КПК України, а для притягнення
інших осіб до кримінальної відповідальності немає підстав, оскільки відносно
них прийняті обгрунтовані рішення, які ніким не скасовані.

Суд, розглянувши
клопотання, заслухавши думку всіх учасників процесу, встановив наступне.
Відповідно до положень ст. 278 КПК України суд, встановивши під час судового
слідства, що злочин вчинила будь-яка з осіб, не притягнутих до кримінальної
відповідальності за клопотанням прокурора, потерпілого або його представника
виносить мотивовану ухвалу, якою про вчинення злочину повідомляє прокурора або
направляє все провадження в справі для проведення досудового слідства чи
дізнання. Враховуючи наведене, захисник підсудного ОСОБА_4 ОСОБА_1 не мав
правових підстав для того, щоб заявити вказане клопотання, а тому суд відмовляє
в його задоволенні. Захисник підсудного ОСОБА_3 ОСОБА_2 у своєму клопотанні в
частині визнання доказів недопустимими фактично дав оцінку доказам, що в ході
проведення судового слідства є неприпустимим, оскільки суперечить вимогам ст.
67,323 КПК України.

Суд враховує, що
згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно
до ст. 16-1 КПК України розгляд справ в судах відбувається на засадах
змагальності сторін.

Прокурор,
слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин
справи, виявити як ті обставини» що викривають, так і т, що виправдовують
обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Обов'язок
доказування вини обвинуваченого згідно закону покладено на зазначених вище осіб.
В судовому засіданні встановлено, що складовою обвинувачення ОСОБА_3 є
експертний висновок № 2536 від 31.08.2005 року ( т.5 а.с. 138-141), який на
переконання суду дише може бути підставою для проведення відповідної судової
експертизи так як висновок експертизи
повинен відповідати вимогам ст. Ст. 75,196-200 КПК України.

Судом
також встановлено, що особи - три оцінювачі і два експерти-стажисти
Житомирської торгово - промислової палати, які зробили свій висновок не є
фахівцями у даній галузі і не можуть наданий час провести експертизу.

Крім того,
зазначені вище фахівці у судовому засіданні пояснили, що вони зробили звіт про
орієнтовну вартість лінії. Ціни брали станом на серпень 2005 року, а не на час,
коди мали місце події у 2003 році.

У судовому засіданні
як стороною обвинувачення, так і стороною
захисту клопотань з приводу призначення та проведення експертизи не
заявлялось.

Суд же не вправі
збирати докази по справі.

Для всебічного,
повного і об'єктивного дослідження обставин справи необхідно встановити і
допитати осіб-фахівців з поставлених у постанові слідчого від 11.07.2005 року (
т. 5 ас. 136-137) питань та в залежності від встановленого провести відповідну
експертизу, враховуючи специфіку об'єкта та його маштаби.

Тобто
для встановлення дійсної вартості лінії по виробництву простого безбарвного,
скла та її придатності для введення в експлуатацію необхідно встановити різних
галузевих фахівців-експертів, встановити провідну експертну установу, яка буде
організовувати проведення судово - товарознавчої, проектної, будівельної при
необхідності інших експертиз.

Дана
неповнота і неправильність судового слідства не може бути усунена в судовому
засіданні та шляхом надання судового доручення.

Відповідно до п.
8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року № 2 " Про
практику застосування судами законодавства, що регулює повернення кримінальних
справ на додаткове розслідування" повернення справи на додаткове
розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів
неповноти або неправильності досудового слідства.

А тому
враховуючи наведене суд приходить до висновку про необхідність направлення
кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на додаткове
розслідування.

Керуючись ст. 281 КПК України суд,-

постановир:

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. ст. 191 ч.5,366 ч.2,364 ч.2,209 ч. 3,212
ч.3 КК України та ОСОБА_4 за ст. ст. 212 ч.З,366 ч. 2,364 ч. 2 КК України
повернути на додаткове розслідування прокурору Житомирської області.

Постанова може
бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Романівський райсуд протягом 7 діб з
моменту її проголошення.