Справа № 11 -825-2007 Головуючий
у 1-й інстанції: Царюк Л.М.
закриття Доповідач:
справи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Миколаївської області

у складі:

головуючого Хоміка
І.М. ,

суддів Войтовського
С. А., Пустовара М. Л.,

за
участю прокурора Данчука
В.М. ,

29
листопада 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи за апеляцією
помічника прокурора Жовтневого р-ну Миколаївської області на постанову судді
Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 жовтня 2007 року, якою:

-
відмовлено у закритті кримінальної справи за ч.1 ст. 310 КК України у відношенні ОСОБА_1.

10
вересня 2007 року органом досудового слідства до Жовтневого районного суду
надано подання про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_1,
обвинуваченого за ч.1
ст. 310 КК України, у зв'язку з
дійовим каяттям обвинуваченого.

ОСОБА_1
обвинувачується у тому, що в травні 2007
року у сел. Луч Жовтневого
р-ну незаконно посіяв і надалі вирощував коноплю, яка відноситься до рослин, які містять наркотичні засоби. 29 червня 2007
року працівниками міліції в нього вилучено 27 кущів коноплі, загальною вагою у сухому вигляді -1024 гр.

Відмовляючи
у задоволенні подання, суд 1-ї інстанції
вказав, що у поданні слідчого не
зазначено, а у судовому його розгляді не
встановлено обставин, які б свідчили про
факт дійового каяття ОСОБА_1, а саме:
щирого каяття, активного сприяння
розкриттю злочину, повного відшкодування
завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно
до того, зважаючи на роз'яснення
постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р.,
ОСОБА_1 не можна звільнити від кримінальної відповідальності на
підставі ст. 45 КК України.

Не
погоджуючись з постановою судді, апелянт
просить її скасувати, кримінальну справу
закрити на підставі ст. 7-2 КПК України
та ст. 45 КК України.

Посилається
на невірну оцінку судом обставин справи та його висновок про відсутність
підстав для звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

Заслухавши
доповідача, пояснення прокурора на
підтримку апеляції, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно
до матеріалів кримінальної справи,
подання органу досудового слідства та судового розгляду подання, ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 310 КК України.

Згідно
із ч.2 ст. 12 КК України цей злочин
відноситься до категорії невеликої тяжкості.

За
вимогами ст. 45 КК України, особа,
яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо вона після
вчинення злочину щиро покаялася, активно
сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або
усунула заподіяну шкоду.

Статтею
7-2 КПК України, питання про звільнення
особи від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям вирішується
судом за наявності відповідної мотивованої постанови слідчого, погодженої з прокурором.

Як
вбачається з постанови слідчого від 4 вересня 2007 року, винність ОСОБА_1 у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, є доведеною,
після вчинення цього злочину ОСОБА_1 щиро розкаявся, про що свідчить його повне визнання
вини, надання правдивих пояснень по
справі, сприяння розкриттю злочину та
його розслідуванню (добровільна згода на огляд земельної ділянки, де вирощувалась конопля), позитивна характеристика.

Зазначене
підтверджує фактичну наявність дійового каяття обвинуваченого після вчинення
ним злочину та належне мотивування слідчим у поданні підстав для звільнення
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

Проте, суд 1-ї інстанції не тільки не зважив на ці
об'єктивні обставини, але й визнав їх
відсутніми по справі, безпідставно
вказавши, що вони не доведені.

Крім
того, суд визнав, що ні досудовим слідством, ні обвинуваченим не надано жодних доказів про
відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди, посилаючись при тому на роз'яснення постанови
Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику
застосування

судами України законодавства про звільнення особи від
кримінальної відповідальності», які
нібито унеможливлюють звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

З цим
висновком суду колегія суддів не погоджується,
оскільки відповідно до ч.3 п.3 вказаної постанови Пленуму Верховного
Суду України, ознаки дійового каяття -
відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди - не можуть бути присутніми
у випадках вчинення злочину, внаслідок
якого не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Саме такий
злочин, тобто без шкоди і збитків, вчинив ОСОБА_1

Зважаючи
на викладене, усі доводи апелянта слід
визнати прийнятними, а оскаржуване ним
рішення районного суду таким, що
суперечить фактичним обставинам справи і тому підлягає скасуванню.

Згідно
із ч.1 ст. 366 КПК України, апеляційний суд, скасовуючи постанову суду 1-ї інстанції, закриває кримінальну справу за наявності до
того відповідних підстав.

Оскільки
ОСОБА_1 уперше вчинив злочин невеликої тяжкості, виявив дійове каяття після його вчинення і не
заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, кримінальну справу відносно нього має бути
закрита закрито відповідно до ст. 45 КК
України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
помічника прокурора Жовтневого району задовольнити.

Постанову
судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від З жовтня 2007 року
про відмову у задоволенні подання слідчого про закриття кримінальної справи у
відношенні ОСОБА_1 скасувати.

Кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1
ст. 310 КК України закрити на підставі
ст. 45 КК України у зв'язку з дійовим каяттям.