УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого судді Повзло В.В.

суддів: Терещенко І.В.,
Брагіна І.Б.

при секретарі Подчасовій Ю.А.

з участю:

прокурора Красної К.О.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 в
кримінальному провадженні №0002083
від 10.06.2013 року на вирок Калінінського
районного суду міста Донецька від 22
жовтня 2013 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Ровеньки Луганської області,
громадянина України, українця, раніше
не судимого, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1

засуджено за ч.1 ст.286 КК України до 6
місяців арешту з позбавленням права
керувати транспортними засобами
строком на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_2 23702 грн.56 коп., 980 грн.
20 коп. на користь НДЕКЦ ГУМВС України у
Донецькій області.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду першої інстанції:
09.06.2013 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1,
керуючи за наявності свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
ЯНА №152755, що належить власнику ОСОБА_3 ,
технічно справним автомобілем марки
«АЗЛК 408» реєстраційний номер НОМЕР_1,
порушив правила безпеки дорожнього
руху, що виразилося в порушенні ним
вимог п. п. 2.9 а), п.10.1 Правил дорожнього
руху України, спричинивши
дорожньо-транспортну подію при
наступних обставинах:

09.06.2013 року приблизно о 18 годині 50
хвилин ОСОБА_1, діючи в порушення вимог
п.2.9 а) ПДР України, згідно якого: п.2.9
Водієві забороняється: а) керувати
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, або
перебуваючи під впливом наркотичних чи
токсичних речовин, перебуваючи у стані
гострої інтоксикації внаслідок
вживання алкоголю, керуючи
технічно-справним автомобілем марки
«АЗЛК 408», реєстраційний номер НОМЕР_1,
здійснював рух по проїжджій частині
пр.Червоногвардійського зі сторони м.
Макіївки у напрямку пр. Миру в
Калінінському район: м. Донецька.
Проїжджаючи ділянку автодороги,
розташованої поблизу перехрестя пр.
Червоногвардійського та вул. Сумської,
рухаючись по вул. Сумській, виконуючи
маневр об'їзду перешкоди у вигляді
автомобіля, що знаходився у статичному
стані, ОСОБА_1, діючи необережно,
проявляючи злочинну самовпевненість,
легковажно розраховуючи на
запобігання дорожньо-транспортної
події, діючи в порушення вимог п.10. ПДР
України, згідно якого: п. 10.1 Перед
початком руху, перестроюванням та
будь-якою зміною напрямку руху водій
повинен переконатися, що це буде
безпечним і не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам руху; маючи
об'єктивну можливість спостерігати за
дорожньою обстановкою та контролювати
її, будучи неуважним, об'їжджаючи
перешкоду та рухаючись по зустрічній
смузі для руху по вул. Сумській, не
переконався в безпечності маневру,
скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що
здійснювали рух зліва по проїздній
частині на зустріч автомобілю. В
результаті дорожньо-транспортної
події пішоходу ОСОБА_2 були спричиненні
наступні тілесні ушкодження: перелом
седалищної кістки зліва, перелом
бокової маси хрестця зліва, забій
поперекового відділу хребта, забої,
садна обох верхніх і нижніх кінцівок,
забій м'яких тканин голови, які згідно
висновку судово-медичної експертизи
№988 від 23.07.2013 року, відносяться до
середньої тяжкості.

Згідно з висновком судової
автотехнічної експертизи №4008 від
15.08.2013 року в даній дорожній обстановці
дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1
Правил дорожнього руху України та
знаходились в причинному зв'язку з
настанням дорожньо-транспортної події.

Допущені водієм ОСОБА_1 порушення вимог
п.п. 2.9 а), п.10.1 ПДР України знаходяться
в прямому причино-наслідковому зв'язку
з виникненням дорожньо-транспортної
події та настанням
суспільно-небезпечних наслідків у
вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляції ОСОБА_1 просить вирок суду
змінити в частині призначеного
покарання та призначити покарання у
вигляді штрафу.

Вважає вирок незаконним, оскільки
призначене покарання за своїм видом є
занадто суворим і не відповідає
ступеню тяжкості скоєного злочину і
особі, а також його особистого
відношення до скоєного з наступних
підстав. Суд при призначенні покарання
не врахував, що він не залишив місце
події і брав участь у наданні першої
медичної допомоги, викликав швидку
допомогу, сприяв суду і слідству в
оперативному розслідуванні обставин
справи. Він щиросердно розкаявся, а
також щиро жалкує про скоєний ним
злочин, він не хотів щоб від його дій
постраждали люди. Визнає повністю свою
вину і бажає в найкоротший строк
відшкодувати заподіяну матеріальну та
моральну шкоду потерпілій , а також
витрати за вироком суду , що буде
можливим при призначенні покарання не
пов'язаного з позбавленням волі.
Вказує, що призначена міра покарання
позбавить його сім'ю годувальника.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
апелянта, який підтримав доводи
апеляціі, думку прокурора про
необґрунтованість апеляційної скарги
обвинуваченого, перевіривши матеріали
кримінального провадження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Фактичні обставини злочину,
доведеність вини та кваліфікація дій
ОСОБА_1 ніким не оскаржуються й в
апеляційному порядку відповідно до
ст.404 КПК України не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України
вирішуючи питання про вид та розмір
покарання щодо особи, яка визнається
винною у вчиненні злочину, суди
зобов'язані дотримуватися загальних
засад призначення покарання, бо через
останні реалізуються принципи
законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання; приймати до уваги ступінь
тяжкості вчиненого винною особою
злочину, дані про його особу та
обставини справи, що обтяжують чи
пом'якшують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначено покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, вирішуючи
питання про вид та розмір покарання, що
має бути призначено обвинуваченому
ОСОБА_1, суд першої інстанції, виходячи
з наведених вище вимог чинного
законодавства, взяв до уваги ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину,
пом'якшуючі покарання обставини -
щиросердне каяття та повне визнання
вини, добровільне надання матеріальної
допомоги потерпілій в розмірі 1000 грн.,
до обтяжуючих обставин судом віднесено
скоєння кримінального правопорушення
у стані алкогольного сп'яніння; дані
про особу обвинуваченого: раніше не
судимий, має позитивну характеристику,
не має на утриманні малолітніх дітей.

Таким чином, при постановленні вироку
судом першої інстанції прийнято до
уваги зазначені в апеляції доводи,
ставлення до цих порушень та поведінку
після вчинення злочину.

Інщі доводи апеляції, колегія суддів не
може визнати обставинами, та визнати
такими, які пом'якшують покарання, або
підставою для призначення менш
суворого покарання.

Доводи апеляції в частині, що суд
першої інстанції не визнав обставиною,
яка пом'якшує покарання ОСОБА_1 - не
залишення місця події і надання
допомоги потерпілій, колегія суддів не
може визнати обґрунтованою і зазначає
наступне. Не залишення водієм
транспортного засобу місця події,
надання допомоги особі і виклик
швидкої допомоги - є такою поведінкою
водія, яка є обов'язковою в таких
випадках, а у випадку не виконання
зазначених дій, можуть розцінюватися
як наявність ознак іншого злочину.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що травмування потерпілої і
скоєння кримінального правопорушення
ОСОБА_1 відбулося, коли останній
перебував у стані алкогольного
сп'яніння - гострої інтоксикації
внаслідок вживання алкоголю.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано призначив обвинуваченому
ОСОБА_1 покарання в межах санкцій
закону, відповідно до якого того
визнано винним, належно мотивувавши
своє рішення, та доцільність
застосування додаткового покарання.
Підстав для пом'якшення покарання
колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 404,407,418 КПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Вирок Калінінського районного суду
міста Донецька від 22 жовтня 2013 року
відносно ОСОБА_1, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
та може бути оскарженою в касаційному
порядку в Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом трьох
місяців з дня проголошення, а
засудженим, який тримається під вартою,
- в той самий строк з дня вручення копії
ухвали.

Судді: