справа № 619/89/15-к
провадження №1-кп/619/86/15
вирок
іменем України
30 березня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
потерпілогоОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000372 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17 червня 2009 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

установив
19 лютого 2011 року у вечірній час ОСОБА_5 знаходився у кафе «Тан-Дем», що розташоване по вул. Радянській №2-а в сел. Вільшани Дергачівського району Харківської області, де також знаходився малознайомий йому ОСОБА_4 . Приблизно о 23 годині того ж дня між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 удар кулаком у область плеча, після чого пішов до виходу з кафе, ОСОБА_5 бажаючи помститися ОСОБА_4 за нанесену, як на його думку, образу, вирішив спричинити йому тілесні пошкодження. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 зі сторони спини та наніс один удар кулаком в область голови, від якого потерпілий упав на підлогу та, ударившись головою, втратив свідомість. Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину утік. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа та внутрішньочерепною кровотечею, яка згідно висновку судово-медичної експертизи №158/69Д-ОКБ/14 від 11.06.2014 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та показав, що 19 лютого 2011 року він у вечірній час знаходився у кафе «Тан-Дем», виходячи з дискотеки побачив декілька осіб, в тому числі ОСОБА_4 , який був на підпитку. Останній сказав: «Чого ти не підходиш?» та, підійшовши до ОСОБА_5 , ударив його два рази по голові, а саме в брову та око, а ОСОБА_5 задкуючи назад, без умислу на нанесення тілесних ушкоджень, на розмах правою рукою вдарив ОСОБА_4 в область голови і той упав на підлогу. Після чого він з метою уникнення конфлікту пішов подалі та потім поїхав додому. Цивільний позов прокурора ОСОБА_5 визнав повністю, а цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 частково, в залежності від судового рішення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні вище зазначеного злочину доведена прокурором у повному обсязі і підтверджується встановленими судом фактичними даними, у розумінні вимог ст.ст.84, 85, 86, 87, 94 КПК України, які містяться:
- у показаннях потерпілого ОСОБА_4 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року він знаходився у кафе «Тан-Дем», вийшов з нього та стояв з ОСОБА_6 у коридорі, де знаходився також і ОСОБА_5 , який стояв позаду нього та висказав на його адресу грубі слова. Після цього ОСОБА_4 зробив зауваження ОСОБА_5 та товкнув його по плечу, щоб той заспокоївся, та хотів піти. Між ними знаходився ОСОБА_6 , ОСОБА_5 наніс потерпілому удар у скроню та останній не устоявши на ногах упав на підлогу та знепритомнів;
- показаннях свідка ОСОБА_6 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року він знаходився у кафе «Тан-Дем», де у фойє між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла словесна перепалка. ОСОБА_5 стояв за спиною у свідка, а ОСОБА_4 стояв обличчям до нього. ОСОБА_4 товкнув ОСОБА_5 через свідка, а останній наніс рукою удар по голові потерпілого. Потім коли він повернувся до ОСОБА_5 , той знаходився у «стійці боксера», а ОСОБА_4 лежав непритомний на підлозі;
- показаннях свідка ОСОБА_7 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року вона знаходилася у кафе «Тан-Дем» разом з ОСОБА_8 , при цьому стояла спиною до компанії чоловіків, почула шум та повернулася і побачила на підлозі ОСОБА_4 . При цьому вказала, що не бачила хто ударив останнього;
- показаннях свідка ОСОБА_8 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року вона знаходилася у кафе «Тан-Дем» разом з ОСОБА_7 , у коридор зайшов ОСОБА_4 разом з ким-то та товкнув ОСОБА_5 , на що останній підійшов, щось сказав та ударив рукою ОСОБА_4 і той упав на підлогу та знепритомнів;
- показаннях свідка ОСОБА_9 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року він працював у кафе «Тан-Дем», де перевіряв квитки на вхід у дискотеку. У фойє зайшов ОСОБА_4 з якимось чоловіком, потім прийшов ОСОБА_5 . Почувши шум, свідок повернувся та побачив, що ОСОБА_4 лежить на підлозі. Він негайно пішов до бармена ОСОБА_10 , щоб зупинити дискотеку та надати допомогу потерпілому;
- показаннях свідка ОСОБА_10 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року вона працювала барменом у кафе «Тан-Дем», самого конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вона не бачила, їй охоронець ОСОБА_9 сказав, що ОСОБА_5 удавив ОСОБА_4 ;
- показаннях свідка ОСОБА_11 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року він працював у кафе «Тан-Дем» разом з ОСОБА_9 , де перевіряв квитки на вхід у дискотеку. Йому розказали, що хтось побився, але самого конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бачив, оскільки в цей час вийшов з фойє;
- показаннях свідка ОСОБА_12 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року він разом з ОСОБА_13 намагався попасти у кафе «Тан-Дем», коли вони підійшли до кафе, то побачив, що там якийсь конфлікт, оскільки побачив жестикуляцію рук між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які стояли обличчям до обличчя, при цьому ОСОБА_4 стояв спиною до свідка. ОСОБА_12 з метою уникнення конфлікту вийшов з приміщення;
- показаннях свідка ОСОБА_14 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких у вечірній час 19 лютого 2011 року він разом з ОСОБА_12 намагався попасти у кафе «Тан-Дем», коли вони підійшли до кафе, то побачив, що там якийсь конфлікт, через двері бачив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який стояв спиною до дверей. Сам конфлікт не бачив, а чув якісь крики та нецензурну лайку;
- показаннях свідка ОСОБА_15 , даними під час судового розгляду, відповідно до яких її син ОСОБА_5 повернувся додому приблизно о 24 годині 19 лютого 2011 року, у нього були підбиті око та брова, розірваний рукав на світері. Він сказав, що був на дискотеці, до нього підійшли якісь чоловіки та між ними зав`язалася бійка. ОСОБА_5 за медичною допомогою щодо його побоїв не звертався;
- протоколі відтворення обстановки та обставин події від 08 червня 2011 року з фототаблицями;
- у протоколі слідчого експерименту від 10.06.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_4 та ілюстративному матеріалі до нього;
- у протоколі слідчого експерименту від 10.06.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 та ілюстративному матеріалі до нього;
- у висновку судово-медичного експерта №158/69Д-ОКБ/14 від 11.06.2014 року, згідно якого 20.02.2011 року ОСОБА_4 був доставлений машиною швидкої медичної допомоги в нейрохірургічне відділення ОКЛ, де знаходився на стаціонарному лікуванні до 16.03.2011 року з діагнозом: «Гостра украй важка закрита черепно-мозкова травма, забиття головного мозку важкого ступеня із здавленням двосторонніми гострими субдуральними гематомами скронево-тім`яних областей, з формуванням вогнищ забиття-розтрощення правої задньо-лобової та тім`яної областей, лівої скроневої та базальних відділів лівої лобової області. Лінійний перелом лобової тім`яної та потиличної кістки справа з переходом на основу черепа в області задньої черепної ямки. Забиття м`яких тканин, підшкірна гематома потиличної області. Набряк-набрякання головного мозку. Дислокаційний синдром. Стан після операцій: Декомгіресивна краніотомія в правій лобно-тім`яно- скроневій області з видаленням субдуральної гематоми правої скронево-тім`яної області та контузійно-геморагічних вогнищ лобової та тім`яної долей (20.02.11). Декомпресивна краніотомія в лівій лобно-тім`яно-скроневій області з видаленням пластинчатої субдуральної гематоми лівої скронево-тім`яної області та контузійно-геморагічних вогнищ лобової та скроневої долей (20/02/11). Кісткові дефекти лобно-тім`яно-скроневої областей з обох боків. Лівобічний глибокий геміпарез з акцентом в руці. Часткова сенсо-моторна афазія. Астено-невротичний синдром». Із медичної документації слід, що у ОСОБА_4 мали місце ушкодження: гостра закрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку, двосторонніх субдуральних гематом скронево-тім`яних областей, вогнищ забиття-розтрощення правої задньо-лобової та тім`яної областей, лівої скроневої та базальних відділів лівої лобової області, лінійного перелому лобової, тім`яної та потиличної кісток справа з переходом на основу черепа в області задньої черепної ямки, гематоми потиличної області. Вищевказані ушкодження могли бути отримані в час вказаний в постанові про призначення експертизи (19.02.2011 року). Закрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку, двосторонніх субдуральних гематом скронево-тім`яних областей, вогнищ забитгя-розтрощення правої задньо-лобової та тім`яної областей, лівої скроневої та базальних відділів лівої лобової області, лінійного перелому лобової, тім`яної та потиличної кісток справа з переходом на основу черепа в області задньої черепної ямки, гематоми потиличної області - утворилася, від дворазової ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні властивості котрих не відобразилися в ушкодженнях. Зазначена черепно-мозкова травма відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.2 п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6). Враховуючи характер та локалізацію переломів кісток черепу, крововиливів під оболонки головного мозку і вогнищ контузії головного мозку зазначеної черепно-мозкової травми - механізм її утворення, більш ймовірно, був наступним: коли постраждалий знаходився в вертикальному, або близькому до нього положенні, в результаті удару в праву частину голови, тілу постраждалого було надане прискорення, що привело до падіння на площини та ударом потиличною областю зліва. Зазначена черепно-мозкова травма, у своєму перебігу, могла вплинути на порушення координації рухів постраждалого. З огляду на характер вищевказаної черепно-мозкової травми, та наявні зовнішні ушкодження (синець в потиличній області), зазначена травма голови не могла бути отримана в наслідок падіння на предмет з обмеженою поверхнею, в тому числі і на «металеву петлю двері». Свідчення постраждалого ОСОБА_4 , надані ним. в ході проведення відтворення обстановки та обставин події від 08.06.2011 року, в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині часу, та механізму спричинення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі останнього. Свідчення постраждалого ОСОБА_4 , надані ним в ході проведення слідчого експерименту від 10.06.2014 року, не суперечать судово-медичним даним в частині часу спричинення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі останнього. Стосовно механізму утворення травми голови, то свідчення постраждалого, дані ним 10.06.2014 року суперечать свідченням, даними їм 08.06.2011 року, та судово-медичним даним, а саме в частині падіння на площини, після отримання удару в праву скроневу область. Свідчення підозрюваного ОСОБА_16 , надані ним в ході проведення відтворення обстановки та обставин події від 08.06.2011 року, та в ході проведення слідчого експерименту від 10.06.2014 року, не суперечать судово-медичним даним в частині часу спричинення тілесних ушкоджень, встановлених при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 . Що стосується механізму утворення тілесних ушкоджень встановлених у потерпілого, то свідчення підозрюваного суперечать судово-медичним даним утворення черепно-мозкової травми.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині того, що він не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 та те, що останнім були нанесені йому тілесні ушкодження, суд не бере до уваги, оскільки ці твердження спростовуються показання свідків та висновком судово-медичного експерта №158/69Д-ОКБ/14 від 11.06.2014 року.
Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції частини цієї статті.
Відповідно до ст.71 КК України, за таких обставин справи, враховуючи особу обвинуваченого, суд до покарання приєднує частину невідбутого покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 17 червня 2009 року, від відбуття якого ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України був звільнений з іспитовим строком.
Прокурором був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь держави в особі КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» витрат на лікування потерпілого від злочину у розмірі 2701,80 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Зазначений цивільний позов прокурора підлягає повному задоволенню, оскільки повністю обґрунтований і підтверджується відповідним розрахунком використаних бюджетних коштів під час стаціонарного лікування потерпілого.
Потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди у розмірі 27254,87 грн., моральної шкоди у розмірі 70000 гривень та витрат на юридичну допомогу у розмірі 1500 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Щодо позовних вимог потерпілого про стягнення майнової шкоди.
Згідно ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Суд дійшов до висновку про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1500 гривень, оскільки зазначена сума повністю обґрунтована та підтверджується відповідною квитанцією, яка є в матеріалах кримінального провадження.
Щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 27254,87 грн., то суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки з наданих потерпілим письмових доказів про витрати на придбання лікарських препаратів та засобів не можливо однозначно визначити, що саме вони були призначені лікарями під час лікування потерпілого від зазначеного злочину.
Щодо позовних вимог потерпілого про стягнення моральної шкоди.
В результаті злочину потерпілому ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду у виді ушкодження здоров`я, перенесення душевних страждань і психологічних переживань з приводу злочину, які він переніс.
Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч.3 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
З урахуванням викладеного, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості та враховуючи характер правопорушення, ушкодження здоров`я, глибину душевних страждань, суд прийшов до висновку, що заявлений потерпілим позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди підлягає повному задоволенню, так як даний розмір знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.
З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 377 КПК України та відсутністю відповідних клопотань, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд не обирає запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного основного покарання частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 17 червня 2009 року та остаточно визначити основне покарання ОСОБА_5 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» витрати на лікування потерпілого від злочину у розмірі 2701,80 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 1500 гривень та моральну шкоду у розмірі 70000 гривень.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1