А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А

10.11.2014 м. Ужгород
Суддя-доповідач апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам закону апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.10.2014, якою у відношенні обвинуваченого за ч.2 ст.185, ст.395 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою,
Апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.399 КПК України, оскільки така подана особою, яка не має права її подавати.
Так, відповідно до п.3 ст.393 КПК України право на апеляційне оскарження мають: підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник.
Статтею 50 КПК передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
З повідомлення голови Тячівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2014 та оскарженої ухвали вказаного місцевого суду від 24.10.2014 вбачається, що захисником обвинуваченого ОСОБА_3 є адвокат ОСОБА_4 , а документальне підтвердження повноважень на такий захист у адвоката ОСОБА_2 матеріали кримінального провадження № 2/307/32/14 (307/2887/13-к) щодо ОСОБА_3 не містять.
З доданих апелянтом до своєї скарги копій свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 01.12.2011 № 854 та доручення Закарпатського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі Центр допомоги) від 24.10.2014 № 1545 вбачається, що адвокат ОСОБА_2 уповноважений Центром допомоги здійснювати захист ОСОБА_3 в статусі підозрюваного, а не обвинуваченого.
Крім того, захисником оскаржено судове рішення, яке не підлягає оскарженню.
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування підлягають оскарженню ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.
Як зазначено вище, рішення про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 прийнято місцевим судом в стадії судового розгляду провадження, а не слідчим суддею, як помилково у своїй апеляційній скарзі зазначає захисник ОСОБА_2 .
Статтею ж 392 КПК України встановлено виключний перелік судових (а не слідчого судді) рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку і до такого переліку не входить оскаржена апелянтом ухвала Тячівського районного суду від 24.10.2014.
На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.3 ст.399 Кримінального процесуального кодексу України,
П О С Т А Н О В И В :
Повернути апелянту ОСОБА_2 вищевказану апеляційну скаргу.
Копію даної ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати апелянту.
Ухвала може бути оскаржена в передбаченому ст.426 КПК України касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Суддя