печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , за участю представника особи, якою подано клопотання, - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням ТОВ «ОТП Лізинг» в особі генерального директора ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :
15.05.2015 ТОВ «ОТП Лізинг» в особі генерального директора ОСОБА_4 звернулося до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування доводів та вимог клопотання заявник зазначив, що під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 16.02.2015 накладено арешт на майно ТОВ «ОТП Лізинг» з метою його збереження. З часу винесення даної ухвали ТОВ «ОТП Лізинг» компаніями агрохолдінгу Мрія (ТОВ «Скайбуд М», ТОВ «Мрія-Лізинг», ТОВ «Мрія Центр» та ТОВ «Інвест Машинері») на підставі підписаних актів приймання передачі були повернуті всі транспортні засоби, в зв`язку з чим припинилася загроза завдання шкоди, дані транспортні засоби передані правоохоронним органам на зберігання ТОВ «ОТП Лізинг», в зв`язку з чим подальший арешт майна ТОВ «ОТП Лізинг» недоцільний. Окрім того, ТОВ «ОТП Лізинг» є потерпілим в кримінальному провадженні за фактом заволодіння шляхом шахрайства майном товариства посадовими особами агрохолдінгу Мрія, що виключає можливість накладення арешту на майно ТОВ «ОТП Лізинг» на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Водночас, майно, що належить ТОВ «ОТП Лізинг» не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, і доказів цьому слідчим при розгляді клопотання про арешт майна не надано. Окрім того, в якості підстав для скасування арешту ОСОБА_4 вказує, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг», предмет лізингу не може бути конфісковано, на нього не може бути накладено арешт у зв`язку з будь-якими діями або бездіяльністю лізингоодержувача. Вищевказані підстави, як кожна окремо, так і в своїй сукупності, обумовлюють необхідність скасування арешту, накладеного на майно ТОВ «ОТП Лізинг» згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 16.02.2015.

Слідчий суддя, заслухавши думку представника особи, якою подано клопотання ТОВ «ОТП Лізинг» - ОСОБА_3 в обґрунтування доводів та вимог клопотання, вивчивши клопотання до дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 16.02.2015 накладено арешт на майно ТОВ «ОТП Лізинг», родові та індивідуальні ознаки якого вказані в резолютивній частині даної ухвали.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2015 вбачається, що, задовольняючи відповідне клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя виходив з того, що майно передане ТОВ «ОТП Лізинг» згідно договорів фінансового лізингу у користування компаніям агрохолдінгу Мрія (ТОВ «Скайбуд М», ТОВ «Мрія-Лізинг», ТОВ «Мрія Центр» та ТОВ «Інвест Машинері») є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні. При цьому, в судовому засіданні представник ТОВ «ОТП Лізинг» ОСОБА_6 не заперечував проти накладення арешту на майно ТОВ «ОТП Лізинг» з вищевказаних підстав.

За таких обставин, доводи клопотання ТОВ «ОТП Лізинг» в особі генерального директора ОСОБА_4 , що органом досудового розслідування не доведено підстав для висновку, що майно ТОВ «ОТП Лізинг», на яке накладено арешт, може відповідати критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, безпідставні. Та обставина, що ТОВ «ОТП Лізинг» наділено статусом потерпілого в кримінального провадження ще не виключає того, що належне товариству майно може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, як про це вказано в ухвалі слідчого судді від 16.02.2015.

Оскільки, арешт на майно ТОВ «ОТП Лізинг» накладено, як таке що відповідає вимогам ч. 2 ст. 167 КПК України, наявність в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями та наявність спеціальної мети (забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову) не є обов`язковими підставами для вирішення питання про арешт майна.

Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання ТОВ «ОТП Лізинг» в особі генерального директора ОСОБА_4 про скасування арешту майна, керуючись ст. ст. 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ТОВ «ОТП Лізинг» в особі генерального директора ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1