Справа № 1-218
В И Р О К

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2008 р. Жмеринський
міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого -
судді КОВАЛЬСЬКОГО В.І.

- з участю
секретаря КАРМАЛЮК А.А.

- прокурора ГРУШКОВСЬКОГО В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жмеринці кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, уродженця
с.Бондурівка, Немирівського району, Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1,
(зареєстрованого в с. Монастирок, Немирівського району, Вінницької області),
позапартійного, з базовою загальною середньою освітою, розлученого,
військовозобов'язаного, не працюючого,
раніше не судимого за ст..89 КК України - у вчиненні злочину
передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1, разом з
потерпілим ОСОБА_2. після 14-ї години дня 22 лютого 2008 року, разом з іншими
особами в будинку АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_2. розпивав алкогольні напої.

Згодом між ними сталася сварка, яка переросла у бійку. Бив підсудний
ОСОБА_2 руками, табуреткою, гумовою палицею. Після нанесення потерпілому легких
тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров'я,
підсудний відкрито забрав належне потерпілому майно на загальну суму 370
гривень, а саме:

- чоловічу спортивну куртку
вартістю 108 грн;

- спортивні штани вартістю 70
гривень;

- кросівки шкіряні вартістю 108
гривень;

- шапку спортивну вартістю 12
гривень.

З викраденим чужим майном зник з місця вчинення злочину та використовував
його для задоволення власних потреб.

В ході провадження оперативних заходів викрадене майно виявлено та передано
на зберігання власнику (а.с.51).

Потерпілий під час провадження досудового слідства заявив цивільний позов,
який підтримав у судовому засіданні і просив стягнути з винного в рахунок
відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди 1500 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні цього злочину визнав повністю.

Показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище.

Викрадене майно використовував для задоволення власних потреб.

З кількістю та вартістю викраденого майна згоден.

Не заперечував проти заявленого цивільного позову у розмірі 1500 гривень.

У вчиненому розкаявся.

Відповідно до вимог ч.3 ст.299 КПК
України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно
тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не
оспорюються.

При цьому суд виходить з того, що цей злочин хоча і є тяжким (ч.2 ст.186 КК
України), але він не є складним; він є одноепізодним; підсудний не має
будь-яких фізичних чи психічних вад, якість зібраних під час провадження
досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.

Таким чином суд прийшов до висновку про те, що підсудний вчинив відкрите викрадення чужого (приватного) майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров'я
потерпілого ОСОБА_2., заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, що не потягли
за собою короткочасного розладу здоров'я, відкрито викравши належне йому майно
на загальну суму 370 гривень, тому він повинен нести кримінальну
відповідальність за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Так, підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності
відповідно до вимог ст..89 КК України, розкаявся у вчиненому; негативно
характеризується за місцем проживання (а.с.60); не працює; під час провадження досудового слідства і в
судовому засіданні давав правдиві показання і тим самим сприяв установленню
істини по справі.

Потерпілий просив задовольнити його позовні вимоги.

Підсудний злочин вчинив, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, тому
цю обставину суд відносить до таких, що обтяжують відповідальність.

Він має нахил до вчинення злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що підсудний може бути
виправлений і перевихований тільки в умовах ізоляції від суспільства і не може
в даному конкретному випадку застосувати до нього вимоги ст..69, 75, 76 КК
України.

Запобіжний захід щодо підсудного слід залишити без змін.

Речові докази слід залишити у розпорядженні потерпілого.

Судові витрати слід стягнути з підсудного.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2. підлягає до задоволення, так як проти
нього не заперечував підсудний.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим і призначити покарання за ч.2 ст.186
КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого до вступу вироку у законну силу залишити
без змін - підписку про невиїзд.

Строк відбування призначеного покарання засудженому відраховувати з моменту
приведення вироку до виконання.

Речові докази: чоловічу спортивну куртку; спортивні штани; кросівки
шкіряні; спортивну шапку - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_2.
(а.с.50-51).

Стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 1500 (одну тисячу п'ятсот) гривень в
рахунок відшкодування завданої шкоди, задовольнивши його позовні вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1. на користь «ФО-П Пустовіт С.М.» 280 (двісті вісімдесят) гривень судових
витрат (а.с.48).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької
області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Жмеринський
міськрайонний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ: підпис

Вірно:

ГОЛОВА ЖМЕРИНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В.І.КОВАЛЬСЬКИЙ

Секретар: