УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних

справах
Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого
- судді Лагнюка М.М.

суддів Бовтрук
В.М., Коваль С.М.

за
участю прокурора Решетняк
Н.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією
засудженої ОСОБА_1 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 10
серпня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженка м. Києва, громадянка України, не працююча,
зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 раніше не судима в силу ст.89 КК України,
- засуджена за ч.1 ст. 185 КК України
на 1 рік позбавлення волі.

ОСОБА_1
визнана винною в тому, що вона 20.02.2007 року приблизно о 01 год. 45 хв.,
знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння,
таємно викрала мобільний телефон «Нокіа 6111» вартістю 1100 гривень з
сім-картою оператора «Київстар» вартістю 50 грн., на рахунку якої знаходилось
10 грн., а всього на загальну суму 1160 гривень, чим завдала ОСОБА_2.
матеріальну шкоду.

В
апеляції засуджена ОСОБА_1 не оспорюючи обставин вчиненого нею злочину,
доведеності її вини та правильності кваліфікації дій, просить вирок суду
змінити та пом»якшити призначене покарання, обравши його без позбавлення волі
із застосуванням ст.75 КК України. При цьому просить врахувати обставини, які
пом»якшують покарання: щире каяття у скоєному, її молодий вік, відсутність
матеріальної шкоди та претензій з боку потерпілої.

Справа №
11-а-2008/07

Категорія:
ч.1 ст.185 КК України Головуючий
у 1-й інстанції: Шибко Л.В.

Доповідач:
Коваль С.М.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав вирок законним і
обгрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна за
обставин, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом
порядку та перевірених судом за згодою учасників судового розгляду в порядку
ст.299 ч.3 КК України доказах, в тому числі показаннях засудженої ОСОБА_1, яка
повністю визнала вину.

Кваліфікація дій
ОСОБА_1 за ст.185 ч.1 КК України є правильною.

При
призначенні покарання засудженій ОСОБА_1, судом першої інстанції було враховано
характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини
справи, що вона раніше притягувалась до кримінальної відповідальності,
розкаялася у вчиненому, не працює, за місцем проживання характеризується
позитивно.

Також,
судом була врахована обставина, яка обтяжує покарання -вчинення злочину у стані
алкогольного сп»яніння.

З
врахуванням всіх цих обставин, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_1 покарання у
вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції закону, що передбачає
покарання за вчинений злочин, і це покарання є необхідним і достатнім для її
виправлення та попередження нових злочинів, і в повній мірі відповідає вимогам
ст.65 КК України.

Посилання
в апеляції засудженої ОСОБА_1 на те, що вона щиро розкаялась у скоєному, було
взято судом до уваги при призначенні їй покарання, а інші обставини - її
молодий вік, що викрадене майно потерпілій повернуто і вона не має будь-яких
претензій, не є тими обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого нею злочину і які були б підставами для пом»якшення їй міри
покарання, і такими, що впливають на його вид і розмір.

Враховуючи
наведене, колегія суддів не вбачає підстав для пом»якшення покарання засудженій
ОСОБА_1, в тому застосування ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного
суду м. Києва від 10 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1- залишити без зміни.