Дата документу Справа № 332/963/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/963/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1294/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 286 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000564 від 22.11.2014 р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року, яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

В апеляції обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій, просить вищезазначений вирок у відношенні нього змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання, не пов`язане з позбавлення волі, оскільки районний суд не в повній мірі врахував всі пом`якшуючі обставини: визнання вини в скоєнні злочину та сприяння встановленню істини по справі, що він працює, позитивно характеризується за місцем проживання, бажає допомагати родині потерпілого.

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

Запобіжний захід залишено ОСОБА_6 особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі управління Держказначейства України у Шевченківському районі м.Запоріжжя процесуальні витрати у розмірі 1179,36 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_6 засуджено за те, що він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами та посвідчення водія, 22 листопада 2014 р. приблизно о 9-10 год. керуючи вантажним автомобілем «КамАЗ 5511» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ґрунтовій автодорозі між промисловими відвалам ПАО Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» та вул. Скворцова в м.Запоріжжі, здійснюючи рух заднім ходом до звалища сміття для його вивантаження, в умовах недостатньої видимості, в порушення пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України не переконався, що на траєкторії руху автомобіля відсутні пішоходи, не врахував особливості транспортного засобу (мертва зона при русі заднім ходом), в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка знаходилась в межах краю дороги позаду автомобіля, з послідуючим переїздом її тіла.

Внаслідок наїзду автомобілю потерпілій ОСОБА_9 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 ..
В судовому засіданні апеляційної інстанції:

потерпілий ОСОБА_8 вважає вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_6 законним та обґрунтованим, оскільки він за весь час сплатив в рахунок відшкодування шкоди лише 500 грн., незважаючи на те, що двоє малолітніх дітей залишилися без матері;

прокурор ОСОБА_7 вважає апеляцію безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим.
Заслухав доповідь судді, потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив суду що не оскаржив вирок в частині позову, оскільки не зрозумів, що позов по суті не розв`язаний; прокурора ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія судів не вбачає підстав до задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 .

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні зазначеного у вироку кримінального правопорушення засновані на показаннях обвинуваченого, який повністю визнав свою провину, досліджених у судовому засіданні доказах, і є обґрунтованими. Кримінальне провадження розглянуто судом на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини зазначеного у вироку кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції на підставі ст.65 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, що обвинувачений хоча і розкаявся у скоєному, що суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання, але скоєний ним злочин згідно ст.12 КК України є тяжким. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 скоїв вказаний злочин будучи позбавленим права керування транспортними засобами, довгий час не приймає участі в відшкодуванні завданої злочином шкоди, судова колегія не знаходить підстав для пом`якшення призначеного йому покарання.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Приймаючи до уваги відсутність апеляції потерпілого ОСОБА_8 на даний вирок в частині нерозв`язання його позовних вимог, судова колегія на підставі ст.404 КПК України позбавлена можливості виправити помилку суду, а потерпілий ОСОБА_8 має право звернутися з позовом до ОСОБА_6 в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді