Справа № 733/2447/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/110/2014
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000368 за апеляційними скаргами прокурора на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 5 грудня 2013 року та ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2013 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леово, республіка Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
з участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшли апеляційні скарги прокурора на вирок суду із змінами та на ухвалу суду, в яких останній, оскаржуючи вирок, просив його скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого та просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки з конфіскацією майна. У зміненій же апеляційній скарзі на вирок суду прокурор просить вирок щодо ОСОБА_6 скасувати з тих же підстав та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Оскаржуючи ухвалу суду, прокурор просить останню скасувати.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 3 роки.
Згідно ст. 76 КК України на обвинуваченого покладено обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області судові витрати за проведення експертиз в сумі 1590 грн 68 коп.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Ухвалою цього ж суду від 30 грудня 2013 року виправлено допущену у резолютивній частині вироку суду від 05 грудня 2013 року щодо ОСОБА_6 описку: замість «стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області судові витрати за проведення експертиз в сумі 1590 грн 68 коп.» вважати вірним «стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави понесені витрати за залучення експертів в сумі 1590 грн 68 коп.».

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_6 на початку вересня 2013 року на присадибній ділянці власного господарства виявив дикоростучі рослини коноплі. Переслідуючи мету на незаконний збут наркотичного засобу подрібнив коноплю та зберігав з метою збуту.
24 вересня 2013 року близько 18 год 40 хв. обвинувачений ОСОБА_6 за місцем свого проживання збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , що приймав учать в проведенні оперативної закупки наркотичний засіб за грошові кошти в сумі 50 грн.
26 вересня 2013 року близько 17 год 45 хв. обвинувачений ОСОБА_6 повторно збув легендованій особі ОСОБА_8 , який приймав учать в проведенні оперативної закупки наркотичний засіб за грошові кошти в сумі 50 грн.
26 вересня 2013 року близько 18 год 37 хв. в ході обшуку помешкання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 в господарському сараї виявлено та вилучено в двох поліетиленових пакетах висушені рослини зеленого кольору у вигляді гілок з листям та подрібнену і висушену речовину рослинного походження, які він зберігав з метою збуту.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги на вирок суду прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, вказує на порушення судом вимог ст. 374 КПК України, оскільки формулюючи обвинувачення, судом не точно зазначено місце вчинення кримінального правопорушення та кількість збутого, виявленого і вилученого наркотичного засобу каннабісу по кожному епізоду, хоча органом досудового розслідування у повідомленні про підозру та обвинувальному акті дані обставини викладені в повному обсязі.
Крім того, вважає в судовому засіданні було встановлено корисливий мотив вчиненого злочину, проте він також залишився поза увагою суду.
Одночасно в даній апеляційній скарзі вказано на неправильне вирішення питання про стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта, які судом стягнуто на користь НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області, тоді як такі витрати на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави.
Разом з тим прокурор вказує на м`якість призначеного покарання, оскільки судом не наведено переконливих мотивів призначення покарання на підставі ст. 75 КК України.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, подану на ухвалу суду, прокурор вказує на безпідставність останньої, оскільки винесена вона була судом після написання прокурором апеляційної скарги на вирок суду, де зазначено про помилковість вирішення питання стягнення витрат на залучення експерта, крім того, вказує, що це не є опискою.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги не подавали.

Заслухавши доповідача; прокурора, який підтримав подані ним апеляційні скарги із змінами на вирок та на ухвалу суду, просив задовольнити їх з викладених у них підстав, дані рішення суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції; обвинуваченого ОСОБА_6 , який не погодився з апеляційними скаргами прокурора, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора на вирок та на ухвалу суду підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо-небезпечних наркотичних засобів, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованими, дії правильно кваліфіковані та ніким не оспорюються.
Статтею 412 КПК України передбачений вичерпний перелік істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Саме таких істотних порушень вимог КПК України у апеляційній скарзі прокурора не зазначено.
Крім того ст. 415 КПК України зазначені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Жодної з вказаних у законі підстав у апеляційній скарзі прокурора не вказано і по даному кримінальному провадженню такі підстави відсутні.
У випадку коли судом порушені вимоги ст. 374 КПК України, і формулювання обвинувачення, судом є неточним, тобто не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення та кількість збутого, виявленого і вилученого наркотичного засобу каннабісу по кожному епізоду, хоча органом досудового розслідування у повідомленні про підозру та обвинувальному акті дані обставини викладені в повному обсязі, а також м`якість призначеного судом покарання, апеляційний суд має право скасувати вирок місцевого суду та постановити свій вирок на підставі ст. 420 КПК України.
Однак у апеляційній скарзі прокурора прохання про постановлення нового вироку апеляційним судом не має.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, апеляційна скарга прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.
Твердження прокурора про те, що призначене судом ОСОБА_6 покарання із звільненням останнього від його відбування не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, є непереконливими.
Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом 3 групи, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення засудженому мінімального покарання, передбаченого санкцією частини статті, за якою його визнано винним. Зазначені обставини суд обґрунтовано визнав такими, що давали підстави для застосування щодо ОСОБА_6 ст. 75 КК України із звільненням його від призначеного покарання з випробуванням з максимальним іспитовим строком.
Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої м`якості призначеного ОСОБА_6 покарання, вона в цій частині задоволенню не підлягає.
Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу суду від 30 грудня 2013 року про виправлення описки, так як доводи прокурора щодо безпідставності останньої знаходять своє підтвердження. Так, опискою слід розуміти неправильне написання слів, вирішуючи питання про виправлення описок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати його зміст, а питання стягнення процесуальних витрат є одним із рішень, яке суд приймає під час ухвалення вироку.
А потому, вирок суду в частині стягнення судових витрат підлягає зміні, необхідно вважати стягнуті судові витрати з обвинуваченого ОСОБА_6 в сумі 1590 грн. 68 коп. на користь держави.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2013 року про виправлення допущеної описки у резолютивній частині вироку суду від 05 грудня 2013 року по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 скасувати.
Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 5 грудня 2013 року щодо ОСОБА_6 - змінити в частині стягнення судових витрат .
Вважати стягнуті судові витрати з обвинуваченого ОСОБА_6 в сумі 1590 грн. 68 коп. на користь держави.
В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4