ВІЙСЬКОВИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЦЕНТРАЛЬНОГО
№ 1-2-2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття кримінальної справи

27 березня 2007
року м.
Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону у відкритому судовому засіданні у складі:

головуючого - полковника юстиції Паленика І.Г.

при секретарі Макаренко Ю.В.

за участю
старшого прокурора відділу підтримання державного обвинувачення та нагляду за
виконанням судових рішень у кримінальних справах військової прокуратури
Західного регіону України підполковника юстиції Плужника О.В., захисника підсудного ОСОБА_1 -
адвоката ОСОБА_2,

розглянув у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням колишнього
начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Закарпатської обласної
державної адміністрації полковника запасу

ОСОБА_1, який
народився ОСОБА_1 в с Гвіздець
Городенківського району Івано-Франківської області, громадянин України, раніше
не судимий, одружений, проживає за адресою : АДРЕСА_1, військовий пенсіонер,

у вчиненні
злочину, передбаченого п. „б" ст. 254 -1 КК України (в редакції Закону
-1960 року), -

Судовим
слідством військовий апеляційний суд

Встановив:

2

ОСОБА_1 у період з
24 серпня по 17 листопада 2000 року, будучи начальником управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Закарпатської
обласної державної адміністрації (УНС Закарпатської ОДА), тобто військовою
посадовою особою, всупереч вимог п.1 ст. 12. Закону України „Про державний
матеріальний резерв", ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних сил
України, ст. 4, 8 „Типового положення про управління з питань надзвичайних
ситуацій та цивільного захисту населення обласної державної адміністрації"
та інших нормативно-правових актів і вказівок вищестоящого командування щодо
зберігання спеціального державного майна, неналежним чином виконуючи свої
службові обов'язки, вчинив халатне ставлення до служби, що спричинило тяжкі
наслідки.

Так, ОСОБА_1
формально віднісся до питання збереження ввірених очолюваному ним Управлінню
матеріальних цінностей, не маючи повноважень і відповідного письмового
розпорядження-дозволу та рахунку-наряду Міністерства на розпорядження майном
МНС України, але сподіваючись у подальшому отримати відповідні необхідні
документи на право відчуження майна, хибно розуміючи інтереси служби - не
забезпечив належне збереження матеріальних цінностей і через своїх підлеглих
видав товариству з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) „БК ЛТД"
розброньоване та нерозброньоване майно.

Зокрема,
внаслідок його дій у вищевказаний період зі складів УНС Закарпатської ОДА та
орендованих складів райдержадміністрацій Закарпатської області, ТзОВ „БК
ЛТД" був проведений відпуск засобів індивідуального захисту населення, які
перебували у сфері управління МНС та у Державному матеріальному резерві МНС, а
саме: камер захисних дитячих КЗД в кількості 7000 шт. встановленою залишковою
вартістю 3,39 грн. за 1 шт. на загальну суму 23 730 грн. і протигазних коробок
до протигазів марки ГП-5 і ПДФ - 558 464 шт. встановленою залишковою вартістю
0,62 грн. за 1 шт. на загальну суму 346 247,68 грн., а всього майна на загальну
суму - 369 997,68 грн. Враховуючи вартість поставлених ТзОВ „БК ЛТД"
управлінню НС Закарпатської ОДА 600 протигазних коробок марки „КД" на суму
25 236 грн., державі заподіяно шкоду на загальну суму - 344 761 грн. 68 коп.

Допитаний у
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, визнаючи повністю свою вину у вчиненому,
звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної
відповідальності та закриття відносно нього даної кримінальної справи на
підставі Закону України "Про амністію" від 5 липня 2001року, оскільки
скоєний ним злочин не є тяжким і на момент вчинення інкримінованого йому злочину
у нього на утриманні був неповнолітній син ОСОБА_3, а сам він є учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Відповідно до
ст. 299 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

3

Заслухавши
виступ прокурора про наявність підстав та можливість застосування до
обвинуваченого статті 8 Закону України "Про амністію" від 5 липня
2001року, пояснення ОСОБА_1 щодо обставин вчиненого ним злочину та його
прохання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв'язку з
амністією, перевіривши матеріали справи з урахуванням доводів підсудного, даних
про його особу та склад його сім'ї, військовий апеляційний суд регіону вважає,
що клопотання підсудного ОСОБА_1 підлягає задоволенню за наступних підстав.

У відповідності
з матеріалами кримінальної справи ОСОБА_1, притягується до кримінальної
відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 254-1, п. „б" КК
України (в редакції Закону -1960 року), і цей злочин, згідно із ст..7-1 того ж
Кодексу, не належить до тяжких злочинів.

Із ксерокопій
посвідчення НОМЕР_1, виданого 24 листопада 1992 року ОСОБА_1 вбачається, що
останній є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986
році 2 категорії. Як видно із ксерокопії свідоцтва про народження НОМЕР_2
ОСОБА_1 має сина ОСОБА_3.

Згідно з
характеризуючими підсудного матеріалами, останній раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався і амністія до нього не застосовувалась.

Оскільки
обвинувачений ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності за
злочин, що не є тяжким та на час вчинення злочину був учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і мав на утриманні неповнолітнього сина
Володимира, слід дійти висновку, що на ОСОБА_1 поширюється дія п.п. „ б" і
"ж", ст.1 та ст.8 Закону України "Про амністію" від 5 липня
2001 року і заборони на застосування амністії не вбачається, а тому кримінальна
справа щодо нього підлягає закриттю, відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України і п.
4 ч. 1 ст. 6 КПК України.

На підставі
викладеного, керуючись п. 4 ст. 6, ст.ст. 273, 282 КПК України, ст.ст. 1, 8
Закону України "Про амністію" від 5 липня 2001 року військовий
апеляційний суд Центрального регіону

постановив:

ОСОБА_1, на
підставі п.п. „б" і "ж" ст.1, ст. 8 Закону України "Про
амністію" від 5 липня 2001 року та ст. 44 КК України, звільнити від
кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. „б"
ст. 254-1 КК України (в редакції Закону -1960 року).

Відповідно до п.
4 ст. 6 КПК України, провадження у кримінальній справі стосовно ОСОБА_1,
закрити внаслідок акту амністії.

Після набрання
постановою законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_1 - підписку про
невиїзд - відмінити.

4

Заявлений військовим прокурором Західного регіону
України в інтересах Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи цивільний позов до ОСОБА_1 на суму 344 761 (триста сорок чотири тисячі
сімсот шістдесят одну) грн. 68 коп. залишити без розгляду.

Арешт накладений
на майно ОСОБА_1, після вступу постанови в законну силу, скасувати.

Після набрання
постановою законної сили речові докази по справі, які перераховані в постанові
про приєднання до справи речових доказів від 31 березня 2004 року ( т. 8 а.с.
118 - 119) та знаходяться в матеріалах кримінальної справи - залишити при
матеріалах даної кримінальної справи.

Судові витрати,
котрі складаються із витрат, пов'язаних із викликом та допитом в судовому
засіданні свідка ОСОБА_4 (т. 12 а.с. 49) в розмірі 46 (сорок шість) грн. 62
коп. покласти на ОСОБА_1
і стягнути з нього вказану суму на користь держави.

Витрати по
справі за проведення судової товарознавчої експертизи №1179 від 14 липня 2006
року та судово-бухгалтерської експертизи №2857 від 12 грудня 2006 року вартістю
2 034 ( дві тисячі тридцять чотири) грн. 20 коп., кожна, а всього на загальну
суму 4 068 (чотири тисячі шістдесят вісім ) грн. 40 коп. покласти на ОСОБА_1 і
стягнути з нього ці кошти на користь держави.

Судові витрати,
які складаються із витрат, пов'язаних із викликом та допитом на досудовому
слідстві свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в розмірі 16 ( шістнадцять) грн. кожній (т.
10 а.с. 156 - 157), а всього на загальну суму 32 (тридцять дві) грн. прийняти
на рахунок держави.

Витрати по
справі за проведення товарознавчих експертиз ВУ-1480 від 28 листопада 2003 року
вартістю 260 ( двісті шістдесят) грн. (т. 6 а.с.30), ВУ-552 від 22 березня 2004
року (т. 7 а.с. 43-51) на суму 208 (двісті вісім) грн., ВУ-1056 від 18 червня
2004 року ( т. 9 а.с.66 -76) в розмірі 416 (чотириста шістнадцять) грн., а
всього на загальну суму 884 ( вісімсот вісімдесят чотири) грн. прийняти на
рахунок держави.

Постанова може
бути оскаржена у касаційному порядку і на неї може бути подане касаційне
подання прокурора до Верховного Суду України протягом семи діб з моменту її
винесення.