У Х В А Л А

іменем україни

14.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/5296/15-к, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001205 від 11.04.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження № 308/5296/15-к, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001205 від 11.04.2015 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що даний вид запобіжного заходу є занадто суворий.

Захисник обвинуваченого погодився з думкою обвинуваченого, просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор та потерпілий в судовому засіданні заперечили проти клопотання обвинуваченого та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13.04.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту та згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 09.06.2015 р. обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 2-ох місяців - до 06 серпня 2015 року.

Як вбачається із змісту ухвали суду, при обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту враховано тяжкість злочину, а також той факт ,що перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може ухилитися від слідства і суду та продовжити злочинну діяльність .

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Так, запобіжні заходи загалом, в тому числі тримання під вартою як один з їх видів, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка , іншого підозрюваного, обвинуваченого тощо, знищити , сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується. Запобіжні заходи застосовуються за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії викладені вище.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам , передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків , зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу , судом враховано обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, який відносяться до тяжких злочинів.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження по заявленому клопотанню обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до семи років, те, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити. Суду не надано достатньо доказів, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілого, не надано докази погіршення його стану здоров"я. Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 інших більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважати продовженим.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1