Справа № 351/172/15-к
Провадження № 11-кп/779/301/2015
Категорія ч.3 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/779/301/2015 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Городенківського районного суду від 14 травня 2015 року, із участю: секретаря с/з ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 10.10.2014 року вироком Снятинського районного суду, який частково змінений ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 р., за ч.3 ст.185, ст.. ст.. 69,102 КК України до шести місяців позбавлення волі з звільненням від призначеного покарання на підставі ст.. 104 КК України із випробуванням строком на один рік,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на два роки вісім місяців.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Снятинського районного суду від 10.10.2014 р., частково зміненим ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки десять місяців.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахується з 29 січня 2015 року.

Запобіжний захід тримання під вартою.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, поєднане з проникненням у житло.

Злочин скоєно за наступних обставин: 18.01.2015 року біля 06 год., повертаючись з дискотеки з нічного клубу «Нептун» що в смт. Заболотів Снятинського району, ОСОБА_5 зайшов на територію господарства по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, шляхом вільного доступу зайшов в коридор будинку, застосувавши фізичну силу, через вхідні двері проник всередину житлової кімнати. В кімнаті підійшов до ОСОБА_9 , який сидів на кріслі перетягнув його на диван і наніс удар ногою в обличчя зліва. Після чого накинувся на ОСОБА_9 , почав вимагати в нього гроші та мобільний телефон марки «Нокіа-2690» вартістю 200 грн. із карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., на рахунку якої грошей не було. Заволодівши телефоном, вимагав у потерпілого зарядний пристрій. Продовжуючи свою злочинну діяльність, виламав ніжку від крісла, і нею наніс ОСОБА_9 удар в голову. Застосуванням насильства, неповнолітній ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді рани у лобній ділянці, садна в ділянці спинки носа та синця в ділянці правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №08 від 27.01.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень та своїми діями спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 215 грн.

В своїй апеляційній скарзі неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 вважає, вирок необґрунтованим, незаконним, з підстав призначеного суворого покарання, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Просить змінити даний вирок та пом`якшити покарання.

Заслухавши доповідача, обґрунтування обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали і просять пом`якшити покарання, прокурора, який вважає апеляційну скаргу безпідставною а вирок суду законним та обґрунтованим, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено. Цей висновок ґрунтується на показаннях ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину в судовому засіданні і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.ст. 65, 66 КК України. Воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд врахував, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно спряв розкриттю злочину, вчинив кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки. Разом з тим суд врахував, що ОСОБА_5 в минулому судимий, офіційно не працює, без реєстрації проживає в смт. Заболотів, на диспансерному обліку у дитячого психіатра не перебуває, за медичною допомогою у наркологічний кабінет не звертався, суд врахував умови життя та виховання обвинуваченого, який з 2005 року до травня 2014 року навчався в Печеніжинській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті. Виховувався без батьків.

Наведені в його апеляційній скарзі доводи, що кримінальні правопорушення вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що мама відбуває покарання за вчинений злочин, не можуть бути підставами для зміни вироку в частині пом`якшення покарання.

Крім того, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.186 КК України, застосувавши ст.69 КК України та врахував, що кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив в період відбування іспитового строку.

З огляду на наведене, підстав для пом`якшення покарання та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Апеляційних підстав для зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Городенківського районного суду від 14 травня 2015 року щодо нього без змін.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня її проголошення, а обвинуваченому у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4