Справа № 11-11972007
ст.296 КК України Герасименко M.I.
УХВАЛА

Іменем України

2007 року листопада
місяця 30 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого
Ландаря О.В.

Суддів
Бурди К.І., Денисенко
Л.М.

з участю
прокурора
РИБАНЧУК Г.А.

засудженого
ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Зінківського районного суду Полтавської області від 19 липня 2007 року,-

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець

і мешканець с.Хмарівка, Зінківського району, Полтавської

області, українець, громадянин України, освіта середня, не

одружений, не працюючий, раніше судимий:

18.01.2002 р. Зінківським
районним судом Полтавської

області за ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

21.10.03 р. звільнений
від відбуття покарання
умовно -

достроково на 9 місяців 28 днів.

3.05.06 р.
Зінківським районним судом Полтавської області за ст. 186 ч.2, 162 ч.1, 70 КК
України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з
випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,-

засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до 850 грн.
штрафу за ч.1 ст.296 КК України на 6 місяців арешту за ч.1 395 КК України на 3
місяців арешту. На підставі ст. 70 ч.1, 72 ч.3 КК України остаточно визначено
покарання у вигляді 6 місяців арешту та штрафу 850 грн.

На підставі ст.
71 із застосуванням п. "а" п.1 ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю
вироків остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі і штраф 850 грн.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 400 грн. матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 визнаний
винним у вчиненні злочинів за таких обставин.

Перебуваючи під
адміністративним наглядом встановленим 30.01.06 р. постановою Зінківського
районного суду Полтавської області строком на 1 рік і маючи заборону виїзджати
за межі с.Хмарівка Зінківського р-ну, а з 27.10.2006 р. у зв'язку з
переїздом,

2

заборону виїзду за межі м. Зіньків Полтавської області,
засуджений ОСОБА_1 самовільно, без поважних причин і повідомлення працівників
міліції, залишив місце проживання в АДРЕСА_1, і в період з 12.12.06 р. до 15
січня 07 р. перебував в с.Хмарівка, Зінківського р-ну Полтавської області в
господарстві матері ОСОБА_3

Крім того,
1.03.2007 р. близько 01 год.
ночі ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння проник до
приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_2 в АДРЕСА_2, де провів незаконний огляд приміщення та таємно
викрав шкіряну куртку та чоботи потерпілого, заподіявши останньому матеріальну
шкоду.

Цього ж дня
близько 3-ї год. ночі
ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння зайшов у господарство
ОСОБА_4 в АДРЕСА_3, та порушуючи громадський порядок, стукав у в хідні двері,
розбив скло у вікні будинку, через яке всупереч волі мешканців будинку проник в
середину, де висловлювався нецензурної лайкою та покинув будинок лише тоді,
коли ОСОБА_4 повідомила, що викличе працівників міліції.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 не оспорюючи фактичні обставини справи, просить
пом"якшити йому покарання, посилаючись на щире каяття та те, що він має на
утриманні неповнолітню дитину і хворіє на хворобу шлунку.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1 який підтримав апеляцію, міркування
прокурора РИБАНЧУК Г.А про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду
без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
апеляції, приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з слідуючих
підстав.

Висновки суду
щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні злочинів за які він засуджений,
ґрунтуються на зібраних у справі та всебічно, повно і об'єктивно досліджених у
суді доказах, які детально наведені у вироку і ніким з учасників процесу не
оспорюються.

Дії засудженого ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані судом у відповідності до зібраних по справі доказів.

Вирішуючи
питання про вид і міру покарання засудженому, суд першої інстанції, виходячи з
вимог ст. 65 КК України, урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу
винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях
виправлення не став, вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім
вироком.

Крім того, судом
враховані і обставини, що пом'якшують покарання засудженому, зокрема і ті на
які посилається апелянт, у зв'язку з чим за новим обвинуваченням йому обрано
покарання яке по суті є мінімальним.

За таких
обставин, колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення покарання
засудженому.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 -
залишити без задоволення, а вирок Зінківського районного суду Полтавської
області від 19 липня 2007 року стосовно нього - без змін.