Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/640/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2015 року м. Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Кіровограді матеріали спільного подання начальника Устинівського ВЦ-37 та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою останнього на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2015 року, якою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого:
-27.11.1996 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ст.42 КК України до 7 місяців 9 днів позбавлення волі, звільнений 27.11.1996 року по відбуттю строку покарання;
-13.05.1997 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.142, ч.1 ст.222, ст.42 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 08.09.1999 року по відбуттю строку покарання;
-01.06.2000 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
-17.06.2002 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 05.03.2005 року умовно-достроково на 2 місяці 2 дні;
-13.04.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 187 КК України до 5 років 2 місяців 23 дні позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13.04.2011 року по відбуттю строку покарання;
- 22.06.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.08.2014 року, на підставі ст. 82 КК України, замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі строком на 02 роки 03 місяці 20 днів,
відмовлено в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення.

В С Т А Н О В И Л А:
Начальник Устинівського ВЦ-37 Кіровоградської області та заступник голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, оскільки останній, за період відбування покарання, відбув 2/3 частини строку покарання, позитивно себе зарекомендував.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2015 року відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Устинівського ВЦ-37 та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .
Відмовляючи у задоволенні подання про застосування умовно дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що під час розгляду зазначеного подання встановлено, що 27.11.1996 року, 13.05.1997 року, 17.06.2002 року, 13.04.2011 року та 22.06.2012 року засудженого ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні тяжких злочинів та призначено покарання у виді позбавлення волі, 05.03.2005 року, судовим рішенням до засудженого було застосовано умовно-дострокове звільнення два роки два місяця. Засуджений ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, після відбування покарання вчиняє повторно нові умисні, тяжкі злочини.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти рішення, яким задовольнити спільне подання начальника Устинівського ВЦ-37 та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської областіта застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вказуючи на те, що в ухвалі Устинівського районного суду Кіровоградської області районний суд вказав, що засуджений ОСОБА_8 05.03.2005 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання на два роки два дні, а в дійсності на два місяці два дні. Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції вказав - засуджений неодружений, однак це не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах подання є дані про його одруження. Апелянт вважає, що районним судом, не об`єктивно розглянуто вказане подання та відмова в умовно-достроковому звільненні мотивована тим, що засуджений неодноразово відбував покарання, а так як, у нього, за весь час відбування покарання, відсутні будь-які порушення режиму утримання і наявні неодноразові заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, погашено стягнуті судові витрати, а отже, до нього можливо застосувати ст. 81 КК України.

У доповненні до апеляційної скарги, апелянт наголошує, що він має освіту три класи та знаходився на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні у зв`язку з патохарактерологічним розвитком особистості, що не було враховано районним судом, при розгляді подання та у порушення норм КПК не залучено захисника.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисникам адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, дослідивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення. Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_8 засуджено вироком Кіровського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2012 року за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років у випраній колонії середнього рівня безпеки.

З 16.12.2011 року засуджений ОСОБА_8 утримувався в СІЗО м. Кіровограда. За час перебування в СІЗО порушень встановленого порядку утримання не допускав. Заохочень не мав. З 31.05.2013 року відбував покарання в ВК (№6) м. Кіровограда , за час відбування покарання в даній установі характеризувався позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав, мав одне заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2014 року, засудженому на підставі ст..82 КК України замінено не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - на обмеження волі строком на 02 роки 03 місяці 20 днів у кримінально-виконавчій установі відкритого типу.

В Устинівському виправному центрі № 37 Кіровоградської області ОСОБА_8 відбуває покарання з 29.08.2014 року.

За час відбування покарання в Устинівському виправному центрі № 37 Кіровоградської області засуджений характеризується позитивно, мав одне заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, стягнень не мав, порушення режиму утримання не допускав, у взаємовідносинах з іншим засудженими не конфліктний, в установі працевлаштований.

Згідно вироку суду із засудженого ОСОБА_8 на користь держави стягнуті судові витрати в сумі 600грн. 32 коп. Вказані судові витрати засудженим ОСОБА_8 сплачені, що підтверджується відповідною квитанцією.

Вищевикладене підтверджується вироком Кіровського районного суду м. Кіровограду від 22 червня 2012 року; характеристикою на засудженого від 17.04.2015 року; довідкою про стягнення та заохочення; ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2014 року; копією квитанції від 19.05.2015 року (а.с. 4-6, 8,9,10,17).

Окрім того, відповідно до ч.8 ст. 154 КВК України, особи, яким невідбуту частину покарання замінено більш м`яким та направлено в місця обмеження волі, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутого покарання більш м`яким не раніше, як через один рік з дня винесення ухвали про направлення в місця обмеження волі або позбавлення волі.
Проте, з дня винесення ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2014 року про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, на обмеження волі ще не минуло одного року, а тому відповідно до вимог ч.8 ст. 154 КВК України він не може бути знову представлений до умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок районного суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого.

Доводи засудженого про те, що в ухвалі суду першої інстанції зазначено дані про те, що він неодружений, проте в матеріалах справи є копія свідоцтва про шлюб, про те що до нього було застосовано умовно-дострокове звільнення на два роки і два дні, а він був звільнений на два місяці і два дні, колегія суддів визнає частково обґрунтованим, оскільки в матеріалах подання відсутня копія свідоцтва про шлюб, проте в даних про близьких родичів (а.с.3) зазначені дані про дружину засудженого ОСОБА_10 . Крім того, у вимозі про судимість (а.с.7) зазначено, що ОСОБА_8 був засуджений 17.06.2002 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 05.03.2005 року умовно-достроково на 2 місяці 2 дні.
Проте, вказані обставини не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Доводи засудженого ОСОБА_8 про те, що було порушено його право на захист, так як він має освіту 3 класи та проходив стаціонарне лікування у Кіровоградській обласній психіатричній лікарні з приводу патохарактерологічного розвитку особистості колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні при розгляді подання засуджений не поставив довідома суд першої інстанції про вказані обставини і не надав суду об`єктивні та переконливі докази , в підтвердження даних обставин. Крім того, Клопотання про призначення захисника засуджений ОСОБА_8 в суді першої інстанції не заявляв.

Будь-які дані про те, що суд допустив процесуальні порушення під час розгляду вказаного подання або дані, які б вказували на неповноту чи не об`єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_8 - в матеріалах подання відсутні.

За таких обставин колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вищевказану ухвалу районного суду стосовно нього без зміни.

Керуючись ст. ст. 339, 404, 405, 407, 413, 415, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2015 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Устинівського ВЦ-37 та заступника голови спостережної комісії при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4