Справа № 521/1379/15-к
Пр. № 1-кп/521/168/15

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2015 рокум. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Височанське, Тарутинського району, Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2011 року, у вечірній проміжок часу (більш точного часу встановити не вдалося), ОСОБА_6 залишив на автомобільній мийці за адресою: м. Одеса, вул. Щорса, 125, свій автомобіль марки «Тойота Хайс», д/н НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль прийняв для проведення мийних робіт ОСОБА_5 , при цьому, ОСОБА_6 передав останньому ключі від автомобіля, для того, щоб ОСОБА_5 , після мийки автомобіля, припаркував його біля автомобільної мийки.

Приблизно о 22:00 годин, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою особою, на ім`я ОСОБА_10 , перебуваючи на автомобільній мийці, почали розпивати алкогольні напої.

Після вживання алкоголю, приблизно о 23:00 годин, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, автомобілем марки «Тойота Хайс», д/н НОМЕР_1 . Задля реалізації свої злочинної мети, ОСОБА_5 взяв ключі від вказаного автомобіля, які знаходились у роздягальні автомобільної мийки, вийшов на вулицю, безперешкодно сів у салон транспортного засобу та, привівши двигун у робочий стан, почав рухатись по вул. Щорса, в бік пл. Незалежності (на теперішній час пл. Дерев`янко) в м. Одесі.

Таким чином, не отримавши дозвіл на керування автомобілем марки «Тойота Хайс», д/н НОМЕР_1 від ОСОБА_6 , ОСОБА_5 незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, розпорядившись ним за власним розсудом, шляхом пересування на автомобілі по м. Одесі.

Своїми злочинним діями, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 70000 гривень.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 укладена угода про примирення, оскільки ОСОБА_5 визнав себе винним у кримінальному правопорушенні, відшкодував у повному обсязі заподіяні збитки, зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він 27.01.2015 р. добровільно заключив з потерпілим ОСОБА_6 угоду про примирення за кримінальним провадженням № 0010181, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 1 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 також підтвердив, що він 27.01.2015 р. добровільно уклав угоду про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення за кримінальним провадженням № 0010181, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 1 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, від 27.01.2015 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 0010181, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч. 1 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки.

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 27.01.2015 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_5 за кримінальним провадженням № 0010181, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не були добровільними, або сторони не примирилися відсутні, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ст. 289 ч. 1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди від 27.01.2015 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .

Як пом`якшувальними покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставинами, суд враховує щире каяття, добровільне відшкодування завданих злочином збитків, вчинення кримінального правопорушення вперше, укладення з потерпілим угоду про примирення.

Як обтяжуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставинами, суд враховує скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При викладених обставинах суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробувальним строком.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд керується нормами ст. 124 КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, вартість проведених експертиз № 428 від 29.09.2011 року, № 122 від 28.10.2011 року, складає 2067,84 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави (на підставі „Інструкції про порядок і розміри компенсації витрат... , затвердженої постановою КМУ № 710 від 01.07.1996 року, із змінами та доповненнями).

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, від 27.01.2015 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 за кримінальним провадженням № 521/1379/15-к, провадження № 1-кп/521/168/15.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 /два/ роки, без покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 /п`яти/ років.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у сумі 2067 (дві тисячі шістдесят сім) гривень 84 копійки.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою

- сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1