АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/1394/15-к Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження 11кп/790/899/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст.186 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 чер вня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

підсудного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Московського району м. Харкова на вирок Московського районного суду м.Харкова від 05 березня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, що фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимий : 23.06.2004 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі,звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки; 07.07.2005 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 14.02.2008 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 5 місяців; 12.09.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі п.«в» ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2014 році»; 10.11.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки,-

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року, більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Згідно вироку, 28.12.2014 року о 13-00 годині ОСОБА_7 побачив біля будинку 38-А по вул. Командарма Уборевича в м. Харкові раніше незнайому йому ОСОБА_8 , яка заходила до свого під`їзду. Діючи за раптово виниклим наміром, направленим на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_7 зайшов за потерпілою до під`їзду, підійшов ззаду до ОСОБА_8 , обхватив двома руками її за голову, закрив їй рот, повалив на підлогу та відкрито викрав з лівого вуха ОСОБА_8 належну їй золоту сережку масою 0,94 гр., вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 16 від 21.01.2015 року 877, 63 грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення правопорушення втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на зазначену суму.

30.12.2014 року приблизно о 13год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в під`їзді будинку №107 по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , яка зайшла до під`їзду та зупинилась біля ліфту. ОСОБА_7 , діючи повторно, за раптово виниклим наміром, направленим на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, схопив ОСОБА_9 обома руками за її вуха, почав знімати золоті сережки та зняв з правого вуха золоту сережку, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №16 від 21.01.2015 року 347, 07 грн. Потерпіла почала захищатись та вкусила останнього за палець, на що ОСОБА_7 наніс один удар правою рукою в обличчя потерпілої та з місця вчинення правопорушення втік, спричинивши ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 347, 07 грн.

05.01.2015 року приблизно о 12 год. 45 хв. ОСОБА_7 побачив біля будинку №42-А по вул. Командарма Уборевичав м. Харкові раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка заходила до свого під`їзду. Діючи за раптово виниклим наміром, направленим на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_7 зайшов за потерпілою до під`їзду, підійшов до неї ззаду, лівою рукою закрив їй рота та відкрито викрав з вух ОСОБА_10 належні їй золоті сережки масою 0,94 гр., вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 16 від 21.01.2015 року 326, 25 грн. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення правопорушення втік, спричинивши ОСОБА_10 матеріальні збитки на зазначену суму.

06.01.2015 року приблизно о 14-00 год. ОСОБА_7 побачив біля будинку №73 по вул. Гвардійців Широнінців в м. Харкові раніше незнайому йому ОСОБА_11 , яка заходила до під`їзду. Діючи за раптово виниклим наміром, направленим на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_7 зайшов за потерпілою в під`їзд, підійшов до неї ззаду, при цьому, намагаючись схопити її, повалив на підлогу. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з правого вуха ОСОБА_11 відкрито викрав належну їй золоту сережку масою 1,5 гр., вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 16 від 21.01.2015 року 518, 82 грн. та з місця вчинення правопорушення втік, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 71 КК України, ухваливши новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підсудного ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Висновок суду про винуватість підсудного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, повністю підтверджується сукупністю перевірених судом першої інстанції доказів, які в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо неправильності призначення судом ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Протягом іспитового строку в період з 28.12.2014 року по 06.01.2015 року підсудний вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тому відповідно до ч.3 ст.78 КК України, йому необхідно призначати покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України суд першої інстанції застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, відповідно до зазначених вимог кримінального закону, остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_7 мало бути призначено у більшому розмірі від покарання, призначеного за новий злочин, у вигляді 4 років позбавлення волі.

Оскільки суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги КК України, враховуючи необхідність застосування у відношенні підсудного більш суворого покарання, що погіршує його становище, вирок суду у відношенні ОСОБА_7 в частині призначення покарання за сукупністю вироків на підставі п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом відповідно до вимог, передбачених п.2 ч.1ст. 420 КПК України,нового вироку.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи підсудному ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 186 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, а саме те, що злочин вчинено в період випробувального терміну, особу підсудного, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_12 , 2008 року народження, та доньку ОСОБА_13 , 2015 року народження. Обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнані щире каяття та сприяння розкриттю злочинів, а обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, призначене підсудному покарання у межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, цілком відповідає вимогам ст.65 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року колегія суддів до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків з урахуванням вимог ч.4 ст.71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Московського району м.Харкова задовольнити.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 05 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України - скасувати.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий -

Судді: