Справа № 11а-356 Головуючий у 1
інстанції: Кобзар В.М.
ст.187 ч.2,121 ч.1, Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня
2007 року, Колегія
суддів Судової палати
з кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого:
Танечник І.І.

Суддів:
Михайлишин Г.Я., Момота В.І.

З участю:
прокурора Гнатіва Я.І.

та адвокатів

розглянули у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційною
скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Жовківського районного суду Львівської
області від 26 січня 2007 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Львова, жителя АДРЕСА_1, українеця, громадянина України, в
минулому не судимий засудженого за ст.187 ч.2
КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

·
за ст.121 ч.1 КК України на 5 років позбавлення волі;

·
за ст.185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі;

·
на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначено ОСОБА_1
покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Львів, проживаючого АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, в минулому не судимий судимого за ст.187 ч.2 КК
України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі;

·
на підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від
відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і
не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки;

·
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти ці органи про зміну проживання, роботи або
навчання;

·
періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Час відбуття покарання ОСОБА_1 рахується з 04 лютого 2006
року. Речові докази повернено потерпілим.

За вироком
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винними в тому, що 23 квітня 2005 року близько 19 год. в м. ДублянахЖ
овківського району Львівської області на новобудові за попереднім зговором,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння вчинили
напад на ОСОБА_3 із застосуванням насильства
небезпечним для життя та здоров"я потерпілого і заволоділи шкіряною
курткою, вартістю 800 грн., джинсовими штанами, вартістю 150 грн., чоловічим
ременем, вартістю 50 грн., туфлями, вартістю 250 грн., шкарпетками, вартістю 2
грн., а всього на загальну суму 1332 грн.

Крім цього,
ОСОБА_1 20 серпня 2005 року близько 20
год. в Дублянах по
вул. Коцюбинського Жовківського
району на грунті
особистих неприязливих взаємовідносин побив ОСОБА_4, заподіявши йому
умисне тяжке тілесне ушкодження.

Також ОСОБА_1 03
лютого 2006 року близько 17 год.
в АДРЕСА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, зайшов в квартиру
до знайомого ОСОБА_4., який
спав і викрав: одіяло вартістю - 130 грн., телевізор імпортного виробництва,
вартістю 1397 грн., стаціонарний телефон, вартістю 40 грн., всього на загальну
суму 1567 грн.

У апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить пом'якшити визначену йому міру покарання, мотивуючи,
що воно надто суворе не відповідає тяжкості скоєним злочинам та його особі.

Засуджений
ОСОБА_2 апеляцію на вирок суду не подавав. Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора про безпідставність апеляції засудженого і
залишення вироку без
змін, вивчивши матеріали
справи та проаналізувавши доводи
апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду
про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій,
відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та
перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, крім того в
апеляції не заперечується. Кваліфікація дій засудженого за ст.ст.187 ч.2, 121 ч.1,185
ч.2 КК України є правильною і теж не оспорюється.

Що ж стосується
обраної судом ОСОБА_1 міри покарання, то її визначено правильно, з урахуванням
характеру та ступеня суспільної небезпечності вчинених ним злочинів даних про
його особу, а також усіх обставин справи. У вироку достатньо вмотивовано
прийняте рішення, а саме зазначено, що ОСОБА_1 щиросердечно розкаюється в
вчиненому, злочини вчинив вперше, відшкодував матеріальні збитки потерпілим,
позитивно характеризується за місцем проживання.

Отже, доводи
вказані засудженим у апеляції судом першої інстанції враховані і тому обране
покарання ОСОБА_1 мінімальне, яке передбачене санкціями даних статей. Судом
обране покарання ОСОБА_1 є необхідним і достатнім для виправлення засудженого
та попередження нових злочинів.

Підстав для
пом'якшення покарання засудженому колегія суддів не вбачає. Керуючись
ст.ст.362,365,366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок
Жовківського районного суду Львівської області від 26 січня 2007 року відносно
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без
задоволення.