Справа № 215/2218/15-к
1-кп/215/402/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2015 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, на утримані маючого неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуваючого, працюючого помічником машиніста тепловоза в ТОВ «Шляхбут КР», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за ч.1 ст.122 КК України,-
встановив:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 10.02.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходились у квартирі АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на побутовому ґрунті виникла сварка, в результаті якої у ОСОБА_4 склалася особиста неприязнь до ОСОБА_5 та виник умисел, направлений на спричинення їй тілесних ушкоджень з вказаних мотивів.
ОСОБА_4 діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись у спальній кімнаті вищезазначеної квартири, умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 правим кулаком два удари в обличчя, у область лобу, нижньої шелепи та носу. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 діючи з метою спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, наніс їй три удари ногою в область грудної клітини, лівого стегна та лівого плеча, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: численних сінців та садин обличчя, розрива слизової оболонки в області 2,3 зубів нижньої шелепи праворуч, перелом кісток носа задовільним стоянням, уламковим переломом нижньої щелепи праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи №790 від 21.04.2015 року за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).
Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 122 ч. 1 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.122 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 рік. Відповідно до вимог п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в органи виконання покарань для реєстрації.
Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладанні угоди роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 471,473 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні передбаченому ст.122 ч.1 КК України, пояснив, що за місцем проживання потерпілої умисно наніс ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та підтвердив добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого та потерпілого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.3 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для примирення. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, потерпілий, захисник обвинуваченого не заперечили проти затвердження угоди про примирення.
Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню.
Керуючись п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити узгоджене сторонами покарання за ст.122 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно до вимог п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в органи виконання покарань для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладання угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою чи сьомою статті 474 цього Кодексу. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ: