АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА

Іменем
України

27 березня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Романова О.В.,

суддів: Ляшука
В.В. та Заліщука М.С.,

за участю прокурора: Руденка
В.І.,

захисника: ОСОБА_1.,

законного представника:
ОСОБА_2,

засуджених: ОСОБА_3,
ОСОБА_4

ОСОБА_5., ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора,
який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції на вирок
Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2007 року,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
судимого, засуджено за ч. З ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення
волі.

На підставі ст.75, ст.76 КК України
звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим терміном на 2 роки.
Зобов'язано ОСОБА_5.
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання,
роботи, періодично з'являтись для реєстрації в кримінально -виконавчу
інспекцію.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, не
судимого,

засуджено за ч. З ст.185 КК України
на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ст.75, ст.76 КК України
звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим терміном на 1 рік. Зобов'язано
ОСОБА_6. повідомляти органи кримінально
- виконавчої
інспекції про зміну місця

Справа № 11 -191 /2007 Головуючий
у суді 1 -і
інстанції Миколайчук В.Л.

Категорія ст. 185 ч.З КК України Суддя-доповідач Залі щук М.С.

2

проживання, роботи, періодично з'являтись для реєстрації
в кримінально -виконавчу
інспекцію.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого,

засуджено за ч. З ст. 185 КК України, з
застосуванням ст.ст. 69,
100 КК України, до 80 годин
громадських робіт.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

засуджено за ч. З ст. 185 КК України, з
застосуванням ст.ст. 69,
100 КК України, до 50 годин
громадських робіт.

Запобіжний захід
всім засудженим був залишений -
підписка про невиїзд.

Вирішено
стягнути на користь потерпілого ОСОБА_7. з засудженого ОСОБА_5. 155 грн. завданої матеріальної
шкоди., з засуджених ОСОБА_5.
та ОСОБА_6. солідарно на користь ОСОБА_7. 300 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, з засуджених
неповнолітніх ОСОБА_3 150
грн. та ОСОБА_4. 100
грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Згідно вироку, в
ніч на 14 вересня 2006 року,
неповнолітні ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
за попередньою змовою з ОСОБА_5.
і ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна, прийшли на територію охоронюваного
ставка, що розташований в с.
Кропивня Коростишівського району, який орендує приватний
підприємець ОСОБА_7., де, за кілька вилучень, викрали із огородженого сіткою у
воді сховища, виловлену напередодні потерпілим 70 кг риби на загальну суму 620 грн.

На вирок суду
подана апеляція, в якій старший помічник прокурора Коростишівського району Житомирської
області ставить питання про скасування зазначеного вироку в частині
призначеного судом ОСОБА_3. та ОСОБА_4 покарання за його м'якістю, а також в
частині невірно вирішеного цивільного позову потерпілого ОСОБА_7..

Мотивом цього є
те, що при призначені ОСОБА_3. та ОСОБА_4покарання суд не врахував ступінь
тяжкості вчиненого ними злочину, який є тяжким, а також безпідставно стягнув з
них на користь потерпілого заподіяну моральну шкоду, не врахувавши, що вони є
неповнолітніми і не мають самостійного заробітку та особистого майна.

З висновками
суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчиненого засудженими злочину,
про доведеність вини та кваліфікацію дій кожного з них, автор апеляції
погоджується і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.

3

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора про необхідність задоволення апеляції,
засуджених та їх законного представника, які заперечили проти апеляції,
пояснення захисника ОСОБА_1, який висловив аналогічну точку зору, перевіривши
вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 365 КПК України,
колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Доводи апеляції
про те, що суд належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого
засудженими злочину, в наслідок чого невірно застосував при призначенні їм
покарання ст. 69 КК
України безпідставні.

З вироку суду
першої інстанції вбачається, що при призначенні ОСОБА_3. та ОСОБА_4 покарання
судом було враховано, що вони вчинили тяжкий злочин.

При цьому, суд
вірно зарахував до обставин, що пом'якшують вину підсудних те, що вони вчинили
злочин в неповнолітньому віці, повністю визнали вину, позитивно
характеризуються за місцем проживання. Про їх щире каяття свідчить добровільне
відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди, критична оцінка
кожного з них своєї злочинної поведінки, відсутність обставин, що обтяжують
відповідальність.

Наведені
обставини в їх сукупності на думку колегії суддів давали суду достатні підстави
для застосування щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4. правил ст.ст. 69, 100 КК України та
призначення їм більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції
статті за цей злочин, у вигляді громадських робіт.

Колегії суддів
вважає, що призначене ОСОБА_3. та ОСОБА_4покарання є справедливим, відповідає
вимогам ст. 65 КК
України.

Разом з тим,
постановляючи рішення про часткове задоволення цивільного позову потерпілого
ОСОБА_7. про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, встановивши, що
неповнолітні ОСОБА_3. та ОСОБА_4. навчаються в школі, не мають самостійного
заробітку та особистого майна, суд, в порушення вимог ст. 1179 Цивільного
кодексу України, помилково поклав на них обов'язок відшкодовувати зазначені
збитки.

Згідно ст. 1179 Цивільного
кодексу України, за зазначених обставин, відповідний обов'язок повинен
покладатися на батьків винних осіб,

З врахуванням
наведених вище підстав вирок суду, в частині вирішення цивільного позову
потерпілого ОСОБА_7. про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди,
підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, апеляційний суд, -

4

ухвалив:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Коростишівського району Житомирської області Кириченко Т.В. задовольнити
частково.

Вирок Коростишівського
району Житомирської області від 16
січня 2007 року
щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в частині вирішення цивільного позову потерпілого
ОСОБА_7., про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, скасувати.

Справу в цій
частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в
той же суд в іншому складі.

В решті вирок
залишити без зміни.