[1] АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судових засідань - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2015 року щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0006834,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 27.07.1994 року за ст. 86-1, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206 КК України в редакції 1960 року, із застосуванням ст.ст. 42, 44 КК України в редакції 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 23.03.1996 року звільнений по амністії;
- 25.06.1996 року за ст. 17, ч. 1 ст. 140, ч. 1 ст. 89 КК України в редакції 1960 року, із застосуванням ст. 42 КК України, в редакції 1960 року на 1 рік позбавлення волі;
- 27.03.1998 року за ст. 17, ч. 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 16.06.2004 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- 19.11.2004 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України на 4 роки 10 місяців позбавлення волі;
- 02.07.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 69-1 КК України на 3 роки позбавлення волі, 07.06.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання,

Засуджений за ч. 1 ст. 187 КК України на 6 років позбавлення волі.

По справі вирішено питання щодо речових доказів, цивільного позову та судових витрат.

Вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винним в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 03.12.2014 року приблизно о 09 год. 30 хв., знаходячись на території Національного ботанічного саду ім. М.Гришка, що по вул. Тимірязівська, 1 в м.Києві, погрожуючи ножем та застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_7 заволодів її речами, а саме: мобільним телефоном «LG Х135», вартістю 1280 грн., перчатками вартістю 100 грн., золотими виробами загальною вартістю 2050 грн. та грошовими коштами в сумі 120 грн., чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3550 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичних обставин справи просить вирок суду скасувати, пом`якшити призначене покарання.
Такі вимоги мотивує тим, що вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро кається, усвідомив вчинене, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, вибачився перед потерпілою, якій найближчим часом відшкодує завдані моральні та матеріальні збитки, тому просить визнати ці обставини, як пом`якшуючі при призначенні покарання та за відсутності обтяжуючих обставин справи, оскільки злочин ним було вчинено в тверезому стані, вважає, за можливе зменшити строк призначеного покарання.

Прокурором у провадженні подано заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в яких прокурор у провадженні вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, в зв`язку з її безпідставністю.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Таким чином дії, ОСОБА_5 виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи, кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та оскільки в апеляційні скарзі не оспорюється кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 187 КК України, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Оскільки, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально, не одружений, не працює, раніше багаторазово судимий за вчинення корисливих злочинів та відбував покарання у виді позбавлення волі, має не зняту та непогашену судимість, позицію потерпілої щодо міри покарання, а також невідшкодування завданих злочином збитків, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання призначив ОСОБА_5 , мінімальне покарання, в межах санкції статті, за вчинений злочин, яке відповідає ст. 65 КК України і за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, як про це ставиться в апеляційній скарзі обвинуваченого, в тому числі з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, на які він вказував в апеляційній скарзі, зокрема повне визнання вини, щире каяття, усвідомлення вчиненого, сприяння розкриттю злочину, позитивної характеристики за місцем проживання, а також того, що він вибачився перед потерпілою, відсутністю обтяжуючих обставин, колегія суддів не вбачає з огляду на конкретні обставини справи, зокрема вчинення злочину поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, а також характеру злочинних дій, а саме застосування знаряддя злочину заздалегідь заготовленого ножа, який при розбійному нападі ним приставлявся до горла потерпілої.

За наведеного, колегія суддів, враховуючи не зняті та непогашені судимості ОСОБА_5 за умисні злочини проти власності за які він відбував покарання у виді позбавлення волі, а також те, що під час вчинення злочину обвинувачений суспільно-корисною працею не займався, а отже вчинив умисний корисливий злочин з метою власного збагачення, що, на думку колегії суддів, не дає підстав для пом`якшення призначеного покарання, як про це ставиться в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки вказані обставини свідчать про підвищений рівень суспільної небезпеки обвинуваченого та вказують на неможливість виправлення ОСОБА_5 в менш короткий строк ніж визначений судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів, вважає вирок суду, в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, законним і обґрунтованим, а подану апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог КПК України, які б тягли зміну чи скасування вироку колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2015 року щодо ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0006834 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

СУДДІ:

___________________ _________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/250/2014
Категорія ч.2 ст.186, ч. 2 ст.187 КК України
Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1