У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Пошви Б.М., Шевченко Т.В.

за участю прокурора Саленка І.В.

розглянула в
судовому засіданні 26 квітня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Полтавської області на вирок
Октябрського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м. Полтави,

раніше не судимого,

засуджено за ч. 1
ст. 190 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді
штрафу на користь держави в розмірі 300 грн.

Заявлений цивільний позов залишено без розгляду.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1.
засуджено за те, що він 13 липня 2005 року, приблизно о 11 год., біля буд. № АДРЕСА_1 в м. Полтаві шляхом обману та зловживання довірою
знайомої ОСОБА_2. заволодів її мобільним телефоном вартістю 511 грн.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про
скасування вироку щодо ОСОБА_1. і направлення справи на
новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону з тих мотивів, що суд на порушення вимог ст. 69 КК України призначив
йому покарання у виді штрафу нижче від найнижчої межі, встановленої для даного
виду покарання в Загальній частині Кримінального кодексу України, і, крім того,
всупереч вимогам ст. 99 КК України призначив неповнолітньому ОСОБА_1. покарання у виді
штрафу за відсутності даних про наявність у нього самостійного доходу, власних
коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який
підтримав касаційне подання і просив його задовольнити, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає
задоволенню з таких підстав.

Обґрунтованість засудження та правильність кваліфікації
дій ОСОБА_1. у касаційному поданні не оспорюються.

Доводи прокурора у поданні про неправильне застосування
судом кримінального закону при призначенні покарання ОСОБА_1. заслуговують на увагу.

Так, відповідно до вимог ст. 69 КК України при
призначенні більш м'якого покарання, ніж передбачено законом, суд не має права
призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для даного виду
покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 53 КК України найнижча межа штрафу
встановлюється у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
що становить 510 грн.

Проте суд призначив ОСОБА_1. покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді
штрафу в розмірі 300 грн., що нижче від найнижчої межі, встановленої для даного
виду покарання в Загальній частині Кримінального кодексу України, тобто
неправильно застосував кримінальний закон.

Крім того, відповідно до вимог ст. 99 КК України штраф
застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти
або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Призначаючи неповнолітньому ОСОБА_1. покарання у виді штрафу, суд вищезазначених вимог
закону не дотримався, оскільки з вироку вбачається, що на момент його ухвалення
засуджений не працював, а дані про наявність у нього самостійного доходу,
власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, в матеріалах
справи відсутні.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_1. підлягає скасуванню, а справа направленню на новий
судовий розгляд.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційне подання заступника прокурора Полтавської
області задовольнити.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 30
вересня 2005 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд у той же місцевий суд в іншому складі суду.

Судді:

Селівон
О.Ф. Пошва Б.М. Шевченко Т.В.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України О.Ф. Селівон