Справа № 462/7219/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2013 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова, у складі:

Головуючого, судді Галайко Н.М.

При секретарі - Колошкін П.І.

За участю:

Прокурора Воронка Р.І.

захисника ОСОБА_1

провів судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у місті Львові, кримінального провадження у скоєнні, кримінального правопорушення відносно обвинуваченого:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2013 року близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_2, знаходячись на території ОСОБА_3 ДТГО «Львівська Залізниця» по вул. Курмановича, 7а у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав металобрухт вагою 250 кг. На загальну суму 411, 25 грн., який належить ОСОБА_3 ДТГО «Львівська Залізниця», завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму. Завантаживши викрадений металобрухт у багажне відділення службового автомобіля «Мазда Е2000», державний номерний знак НОМЕР_1, яким він. керував, ОСОБА_2 на вказаному автомобілі виїхав за межі території ОСОБА_3 ДТГО «Львівська залізниця», де у цей же день близько 15 год. 40 хв. год., проїжджаючи по вул. Підлісній, 15 у м. Львові був зупинений працівниками міліції, а викрадений металобрухт був вилучений.

Вчинені ОСОБА_2 діяння містять склад кримінального правопорушення: за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 визнав свою вину за предявленим йому обвинувальним актом у повному обсязі і суду пояснив, що він дійсно 27.08.2013 року біля 15 год. 15 хв. перебував на території ОСОБА_3 ДТГО «Львівська залізниця» звідки таємно викрав металобрухт. Свою вину визнає у повному обсязі за пред'явленим йому обвинувальним актом, також не оспорює кваліфікацію його дій органом обвинувачення. Прохає суд врахувати визнання ним своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, що вчинене ним за тяжких матеріальних обставин, просить суворо не карати та розглядати справу згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, що є його добровільною позицією.

Прокурор вважав можливим провести розгляд справи згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфіковане за ч.1 ст.185 КК України, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Таким чином, суд приходить до висновку що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2, скоєне 27.08.2013 року кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, мало місце і містить склад кримінального правопорушення, в якому він винен.

З врахуванням зазначеного, за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_2 підлягає покаранню.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2, суд виходить з вимог ст. 65 КК України, обтяжуючих та пом'якшуючих покарання обставин.

Згідно до вимог ст. 67 КК України, обставин обтяжуючих покарання за скоєне кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_2, не встановлено.

Згідно до вимог ст.66 КК України, обставинами, що пом'якшують покарання за скоєне кримінальне правопорушення ОСОБА_2 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, його характеризуючи дані, що за місцем проживання характеризується посередньо, його відношення до скоєного, щире каяття у скоєному, визнання вини, відшкодування заподіяної шкоди, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів з його сторони, - є покарання у виді штрафу.

На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 50 неоподаткованих мінімумі доходів громадян( 850 грн.).

Речові докази по справі металобрухт, а саме: металеві частини редуктора, загальною вагою 250 кг., передані на відповідальне зберігання працівнику ВП «Моторвагонне депо Львів», ДТГО «Львівська залізниця» (а.с. 44) вважати повернутими власнику - ВП «Моторвагонне депо Львів» ДТГО «Львівська залізниця».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, через місцевий суд.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя Галайко Н.М.