Справа №1-19/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого-судді Бірука В.О

при секретарі Мулик І.П.

за участю прокурора Заболотного А.Л., Сацика І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів справу по обвинуваченню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки і жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, судимої Радивилівським районним судом Рівненської області 27 червня 2002 року, за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до двох років виправних робіт за місцем роботи із відрахуванням 20% заробітку в дохід держави з конфіскацією 1/2 частини особистого майна, судимість погашена, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

04 жовтня 2006 року, близько 16 год., ОСОБА_5 з метою вияснення причини сварки, яка виникла між її неповнолітньою дочкою ОСОБОЮ_59 та ОСОБОЮ_7 прибула на подвір'я господарства ОСОБИ_8.1 в АДРЕСУ_1, де вчинила конфлікт з її малолітньою дочкою ОСОБОЮ_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в ході якого умисно нанесла ОСОБІ_7 три удари долонею руки по щоці. Після цього продовжуючи свої злочинні дії схопила ОСОБУ_7 за руки і утримуючи їх, смикала за волосся і умисно нанесла три удари рукою по голові та приблизно чотири удари по спині спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 винною себе не визнала і показала, що 4 жовтня 2006 року її дочка ОСОБА_59 прийшовши зі школи почала плакати і розповіла, що ОСОБА_7 обзивала її. Вона велосипедом приїхала до будинку, де проживає ОСОБА_7, щоб вияснити в неї чому вона обзивала її дочку поганими словами. Під час цієї розмови вона хотіла вдарити ОСОБУ_7, але остання відхилилась. Потерпілу вона не била, взяла велосипед і поїхала до дому.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 свою вину у вчинену злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнала, вона доводиться зібраними по справі доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 показала, що 4 жовтня 2006 року на уроці фізкультури вони грали у футбол і вона пропустила м'яч у ворота. Через це ОСОБА_59 почала на неї прозиватися. По дорозі додому між нею та ОСОБОЮ_59 також виникла сварка під час якої вони обзивали одна одну поганими словами. Коли вона прийшла до дому, то через деякий час до неї на велосипеді приїхала мати ОСОБИ_59 - ОСОБА_7, почала кричати на неї та виражатися нецензурними словами. ОСОБА_5 вдарила її два рази в лице, потім схватила за руки почала викручувати їх, при цьому наносила удари

рукою по голові. Вона почала кричати, вийшов її дід з літньої кухні і тільки після цього ОСОБА_5 перестала її бити. Як її била ОСОБА_5 бачив її однокласник сусід ОСОБА_13. На даний час вона претензій до ОСОБИ_5 не має і просить суворо не карати, так як вони примирились.

Показання потерпілої ОСОБИ_7 об'єктивно підтверджуються сукупністю інших доказів по справі.

Так згідно висновку судово-медичної експертизи НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року у неповнолітньої ОСОБИ_7 при звертанні за медичною допомогою та під час судово-медичного огляду було виявлено одне садно на лиці справа біля правого кута роту, по одному садну на тильних поверхнях обох кистей, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, могли бути спричинені під час нанесення ударів руками по лиці, під час викручування рук руками. Причинені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень не суперечать показанням потерпілої про час їх отримання (а.с.28-29).

Свідок ОСОБА_13-1 показав, що він почув крики на дворі і коли виглянув через вікно літньої кухні то побачив, що ОСОБА_5 утримує його внучку ОСОБУ_7 за руки, які були викручені за спину і наносить її удари по голові, та по спині. Він вийшовши з кухні сказав, щоб ОСОБА_5 йшла з подвір'я і не била внучку. Коли він підійшов до внучки, то вона була дуже схвильована, плакала і нічого не могла сказати. На обличчі ОСОБИ_7 біля правого кута рота була подряпина з якої йшла кров.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що 4 жовтня 2006 року після обіду він знаходився на подвір'ї свого господарства. Біля 16 години до будинку, де проживає ОСОБА_7, приїхала на велосипеді ОСОБА_5, мати його однокласниці ОСОБИ_59. ОСОБА_7 знаходилась на подвір'ї. ОСОБА_5 підійшла до ОСОБИ_7 щось їй сказала і почала її бити. ОСОБА_5 нанесла ОСОБІ_7 близько 10 ударів рукою по голові та спині, при цьому виражалась нецензурними словами. Тільки після того як з літньої кухні вийшов дід ОСОБИ_7 ОСОБА_13-1 і почав кричати на ОСОБУ_5, остання перестала бити ОСОБУ_7 і пішла з подвір'я. Коли ОСОБА_5 зайшла на подвір'я до ОСОБА_7 то по вулиці проїзджала на велосипеді ОСОБА_13-2, яка не зупиняючись крикнула ОСОБЇ5, щоб та вдарила ОСОБУ_7.

Свідок ОСОБА_13-3 показала, що вона працює завідуючою фельдшерсько-акушерським пунктом в АДРЕСІ_1. В жовтні 2006 року до неї за медичною допомогою зверталась неповнолітня ОСОБА_7 у якої були ушкодження з правої сторони щоки та кистях рук у вигляді ссадин. ОСОБА_7 повідомила, що її побила ОСОБА_5.

Факт конфлікту між потерпілою ОСОБОЮ_7 і дочкою підсудної ОСОБОЮ_59, що відбувся на уроці фізкультури 4 жовтня 2006 року, під час якого вони обзивали одна одну підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13-4, ОСОБА_13-2.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБИ_13-2, яка є рідною сестрою обвинуваченої ОСОБИ_5, про те, що ОСОБА_5 знаходячись на подвір'ї ОСОБИ_7 не била останню, як такі, що суперечать сукупності інших доказів.

При відтворені обстановки та обставин події потерпіла ОСОБА_7 показала і розказала на місці про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБОЮ_5 (а.с. 39-40).

Оцінивши зібрані докази, суд знаходить, що своїми умисними діями, що проявились в нанесені потерпілій ОСОБІ_7 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

При призначені міри покарання суд враховує ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного, особу підсудної, фактичні обставини справи.

ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину, по місцю проживання характеризується позитивно, потерпіла та її законний представник просять її суворо не карати.

Обставин, які пом'якшують покарання підсудної не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудної є вчинення нею злочину, щодо малолітнього.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБУ_5 визнати винною і призначити їй покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід засудженій ОСОБІ_5 залишити попередній - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.