Справа № 362/1711/15-к
Провадження № 1-кп/362/146/15
ВИРОК
Іменем України
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Димерка Броварського району, Київської області, зареєстрований : АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого,має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: 2000 р.н., 2003 р.н., 2006 р.н.. працює ТОВ`Оболонь» вантажником , раніше не судимого, -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Здорівка, Васильківського району, Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, раніше судимого: 13.12.2013 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 31.10.2014 року іспитовий строк скасовано і вирішено питання про направлення для відбування покарання , -
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В січні 2015 року (точної дати не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись у вечірній час в с. Данилівка Васильківського району Київської області, запропонував ОСОБА_8 вчинити крадіжку майна з домоволодіння , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на що останній погодився, таким чином , вступивши з ним в злочинну змову.
Після чого,, у той же день, у вечірній час ( точного часу не встановлено) ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшли до вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_7 переліз через металевий паркан на подвір,я та підійшов до приміщення гаража, а ОСОБА_8 за домовленістю залишився за парканом з метою отримання викраденого майна і забезпечення безперешкодного скоєння злочину. ОСОБА_7 ,відчинивши двері, які були не замкнуті, проник до гаражного приміщення, звідки викрав три велосипеди, а саме: велосипед марки «Ардіс Фолд», вартістю 800 грн., спортивний велосипед марки «Ардіс Таргет», вартістю 1500 грн., , велосипед марки «Аіст», вартістю 1000 грн., та передав їх через паркан ОСОБА_8 .З місця скоєння злочину зникли.
Викраденим майном розпорядились на свій розсуд: два велосипеди ОСОБА_7 залишив у себе для власного користування, а велосипед марки «Аіст» ОСОБА_8 залишив собі , який в подальшому продав ОСОБА_11 за 50 грн.
В результаті вчинення крадіжки потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріального збитку на загальну суму 3300 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, а дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в скоєнні описаного в цьому вироку злочину визнав повністю і суду пояснив, що потерпілого ОСОБА_12 знає,оскільки працював у нього влітку по ремонту будинку , і той не доплатив їм гроші, будучи на нього сердитим, в один із вечорів в січні 2015 року, проходячи повз його домоволодіння , побачив, що в нього привідкриті двері гаража, зайшов до свого знайомого ОСОБА_8 і запропонував йому проникнути в гараж, та подивитись, що там є. ОСОБА_13 спочатку не погоджувався, але потім дав свою згоду. Десь після 22 годин, вони пішли до подвір,я потерпілого, оскільки ОСОБА_13 не погоджувався проникати на подвір,я, він сказав йому залишатись під парканом, а сам переліз через паркан, підійшов до гаража, двері якого дійсно не були закриті на замок,проник в нього, і взяв три велосипеди, перераховані в обвинувальному акті. Переніс їх до паркану і передав через паркан ОСОБА_14 .Собі взяв два велосипеди, а третій велосипед взяв собі ОСОБА_13 .Кожен пішов до себе ,в різні сторони. Велосипеди він залишив у себе. А місяця через два до нього приїхали працівник міліції. Коли почали запитувати за велосипеди, він не заперечував свою причетність до крадіжки . Велосипеди були вилучені і повернуті потерпілому. В скоєному розкаюється. Просить його суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 . винним себе в скоєнні описаного в цьому вироку злочину визнав повністю і суду пояснив, що ОСОБА_15 знає з дитинства, потерпілого не знає. В той вечір ОСОБА_16 зайшов до нього і умовив проникнути до гаража потерпілого. Він не погоджувався, але той вмовляв, і він дав згоду. Після 22 години вони разом пішли до подвір,я потерпілого. Він залишився під парканом, а ОСОБА_16 переліз на подвір,я, підійшов до гаража, двері якого дійсно були не зачинені, привідкриті, і з гаража вивів три велосипеди, які через огорожу передав йому. Собі ОСОБА_16 взяв два велосипеди, а він взяв один. Після цього вони кожен пішов до себе додому. Десь на третій день він продав велосипед за 50 грн. знайомому ОСОБА_17 , якому сказав, що велосипед належить йому. Десь через місяця півтора його розшукали працівники міліції, причетність до скоєння крадіжки велосипедів він не заперечував, все розповів. В скоєному розкаюється. Жалкує, що так сталося, оскільки усвідомлював, що скоює злочин під час іспитового строку, просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_15 знає,бачив тільки один раз , оскільки він здійснював ремонт зі своїм батьком дачного будинку тещі в с. Данилівка Васильківського району.Будинок старий, домовлялась про косметичний ремонт теща,тільки обмазати та побілити хату і нібито йшла мова про 1000 грн., які він дав тещі. Додатково ще давались гроші на матеріали . Через деякий час теща поскаржилась йому, що гроші на прохання віддала робочим, але ремонт вони так і не закінчили,прийшлось закінчувати їм самим, тому вважає, що вони нічого робочим не винні. В цьому будинку теща живе тільки влітку. Так сталося , що з осені 2014 року по березень 2015 до будинку ніхто не приїздив. В гаражі, двері якого закриваються на внутрішній замок, залишались 4 велосипеди. Коли він приїхав в березні 2015 року до будинку, то виявив, що двері гаража закриті. Але в гаражі відсутні 4 велосипеди, про що він подав заяву до міліції. Можливо відсутність 4-го велосипеду зразу не побачив. Пізніше три велосипеди йому було повернуто, претензій по їх стану у нього немає. На суворому покаранні обвинувачених він не наполягає.
Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження :
- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 від 05.03.15, із змісту заява вбачається, що в АДРЕСА_4 з гаража викрадено невідомими особами три велосипеди / а.с.21 /
· протокол огляду місця події від 05.03.2015 року з ілюстративною фототаблицею , яким встановлено, що вхід до гаража по АДРЕСА_4 здійснюється через двостворчаті металеві ворота, які відкриті власником , пошкоджень ворота не мають.Зі слів власника з гаража викрадено три велосипеди марки «Таргет» і «Аіст» / а.с.22-26 /
· протокол огляду місця події від 05.03.2015 року з ілюстративною фототаблицею , яким встановлена , що за адесою по АДРЕСА_5 ОСОБА_7 добровільно видав викрадені з гаража по АДРЕСА_4 два велосипеди:марки «Ардіс Фолд» і «Ардіс Таргет» / а.с. 27-30/
· протокол огляду місця події від 23.03.2015 з ілюстративною таблицею , відповідно до якого на узбіччі вулиці Л.Українки в с. Данилівка ОСОБА_11 добровільно видав велосипед марки «Аіст» , який, з його слів, придбав у ОСОБА_8 за 50 грн. / а.с. 31-34/
· протокол проведення слідчого експерименту від 30.03.2015 року з ілюстративною таблицею з обвинуваченим ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_7 розповів та показав на місцевості де саме він викрав разом з ОСОБА_8 три велосипеди , яким чином попав на подвір,я, де передавав їх ОСОБА_14 через паркан / а.с.39-43 /
· протокол проведення слідчого експерименту від 30.03.2015 року з ілюстративною таблицею з обвинуваченим ОСОБА_8 , під час якого ОСОБА_8 розповів та показав на місцевості де саме він викрав разом з ОСОБА_7 три велосипеди , в якому місця за парканом він стояв , і де ОСОБА_16 передавав йому через паркан велосипеди / а.с.44-48 /
· довідка директора ТОВ`Господар» про вартість викрадених велосипедів,що складає відповідно : велосипед мраки «Ардіс Таргет» - 1500 грн, «Ардіс Фолд» - 800 грн., «Аіст» - 1000 грн. / а.с. 50 /
· розписка потерпілого ОСОБА_6 про отримання ним від працівників міліції трьох викрадених у нього велосипедів / а.с. 52 /
· вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2013 щодо ОСОБА_8 , за яким останньому призначено покарання у виді 3 років обмеження волі за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України , та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 2 роки / а.с. 64-66/
· ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2014 року про скасування звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 , застосованого вироком Васильківського міськрайонного суду 13.12.2013 року та направлення його для відбування покарання у виді 3 років обмеження волі/ а.с. 67-69/
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення та дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються особи, мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винні обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .
Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб і поєднане з проникненням у приміщення та повну доведеність вини ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна( крадіжці) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб і поєднане з проникненням у приміщення , і вірною кваліфікацію їхніх дій за ч.3 ст. 185 КК України .
До обставин, які пом`якшують покарання кожному з обвинувачених: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить їх щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, обираючи кожному з обвинувачених міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України до тяжких злочинів, обставини його вчинення, мотив, характер діяння, форму і ступінь вини, дані про особи обвинувачених, наявність пом,якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що
- обвинувачений ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, відповідно до витягу з бази даних МВС України /а.с.54 /, за місцем проживання характеризується малоінформативно посередньо, як особа, щодо якої не надходило скарг від мешканців села /а.с.55 /, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.с.56,57 /;
- обвинувачений ОСОБА_8 вшосте притягується до кримінальної відповідальності , відповідно до витягу з бази даних МВС України /а.с.59-60/ , вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2013року /а.с.64-66/ та ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2014 року про скасування ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання , призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду 13.12.2013 року у виді 3 років обмеження волі / а.с. 67-69 /, за місцем проживання характеризується малоінформативно посередньо, як особа щодо якої не надходило скарг від мешканців села /а.с.63/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.с. 61,62/.
При призначенні кожному з обвинувачених покарання, суд враховує їх щире каяття, а отже критичну оцінку своєї поведінки і готовність нести кримінальну відповідальність, конкретні обставини вчинення злочину, ступінь участі кожного з них у скоєнні злочину, дані про особи обвинувачених, посередні характеристики на кожного з обвинувачених за місцем проживання, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин для кожного з обвинувачених.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, осіб обвинувачених, скоєння обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочину , який відноситься до тяжких, наявності пом`якшуючої обставини, і, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для кожного з обвинувачених буде покарання у виді позбавлення волі, відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України., а з урахуванням щирого каяття кожного з обвинувачених , першого притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 і ступеня участі у скоєнні злочину обвинуваченого ОСОБА_8 , призначити кожному з обвинувачених покарання у виді позбавлення волі з межах мінімальної санкції , передбаченої ч.3 ст. 185 КК України.
Але , враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив злочин, описаний в цьому вироку, посередньо характеризується за місцем проживання при відсутності інших негативних даних про його особу та тяжких наслідків внаслідок вчинення злочину , суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_7 можливе без реального позбавлення волі, а тому вважає за можливе ухвалити про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов,язків, передбачених ст. 76 КК України. Що стосується підсудного ОСОБА_8 , який скоїв описаний в цьому вироку злочин в період скасування іспитового строку, визначеного вироком Васильківського міськрайонного суду від 13.12.2013 року і ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 31.10.2014 року звільнення його від відбування покарання у виді 3 років обмеження волі скасовано та вирішено питання про направлення його для відбування покарання у кримінально-виконавчу установу то відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України підстав для застосування щодо нього більш м,якого покарання суд не вбачає.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 скоїв злочин, описаний в цьому вироку, до повного відбуття покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області 13.12.2013 року, і ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 31.10.2014 року звільнення його від відбування покарання у виді 3 років обмеження волі скасовано, вирішено питання про направлення його для відбування покарання у кримінально-виконавчу установу, то у відповідності із ст.71КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, слід приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком, із застосуванням ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 ч.9 п.5 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 1 рік 6 місяців, зобов?язавши повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, з?являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в терміни, встановлені органом кримінально-виконавчої інспекції
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
Призначити ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 3/трьох/ років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків визначити у виді 3/трьох/ років 3 місяців позбавлення волі з поміщенням до кримінально-виконавчої установи.
До вступу вироку в законну силу мірою запобіжного заходу засудженому ОСОБА_8 залишити тримання під вартою в Київському СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання 30 березня 2015 року.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_7 обчислювати з дня постановлення вироку 21 квітня 2015 року.
Речові докази по справі, три велосипеди марки «Ардіс Таргет», «Ардіс Фолд», «Аіст»,передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурору.
Суддя ОСОБА_18