Справа № 1-137/08
В И Р О К

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2008 року м.
Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в
складі :

головуючого-судді: Бурлаки М.В.

при секретарі: Шмунь Л.І.

за участі прокурора: Горбунов В.В.

підсудний: ОСОБА_1

потерпіла ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальну справу по
обвинуваченню: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець м. Монастирище Черкаської області, українець,
громадянин України, освіта середня,
одружений, має трьох неповнолітніх дітей, житель АДРЕСА_1, раніше судимий 26 червня
2007 року Монастирищенським районним судом
за ч. 1 ст. 122 КК України. Звільнений від кримінальної відповідальності
з закриттям кримінальної справи на підставі п. 6. ч.1. ст. 1 Закону України
“Про амністію” від 19.04.2007 року,-

за ч. 1 ст. 122 КК України,-

В
С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05
вересня 2008 року,
приблизно о 23 год., знаходячись в стані алкогольного сп”яніння, в своєму
будинку, поАДРЕСА_1під час суперечки з
своєю дружиною ОСОБА_2, яка
виникла на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс кулаком руки по
руці останньої, спричинивши тим самим потерпілій ушкодження у вигляді закритого
перелому правої ліктьевої кістки зі
зміщенням уламків, що відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило
тривалий розлад здоров”я.

ОСОБА_1 на стадії досудового та судового
слідства свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, про те, що
він дійсно 05 вересня 2008 року, знаходячись в стані алкогольного сп”яніння, в своєму будинку, по вул.АДРЕСА_1,
під час суперечки з своєю дружиною ОСОБА_2 наніс удар кулаком руки по руці
останньої. Просить
його суворо не карати, зважити на щире каяття, допомогу у розкритті злочину.

Потерпіла ОСОБА_2 дала суду показання, що дійсно, 05 вересня 2008 року, приблизно о 23 год,
її чоловік ОСОБА_1 наніс кулаком руки удар по її руці, претензій матеріального та морального
характеру до підсудного не має, стосовно міри покарання просить не позбавляти
волі чоловіка, так, як в них є троє неповнолітніх дітей, виховувати яких вона
сама не має можливості.

Крім повного визнання вини
підсудним ОСОБА_1 під час досудового та судового
слідства, його
вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом
порядку в ході досудового слідства, які, за заявою підсудного,
крім показів самого підсудного та потерпілої,
постанови про порушення кримінальної справи /а.с.1/, матеріалів справи,
що характеризують особу підсудного /а.с.46 /, висновку експерта /31 / згідно
ст. 299 КПК України, в судовому
засіданні не досліджувались, оскільки
фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд, з”ясувавши, чи правильно розуміють
підсудний, потерпіла та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи
не має сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснює положення
Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ст. 299 КПК
України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у
апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, в
результаті повного, всестороннього та об'єктивного дослідження їх в судовому
засіданні, суд вважає пред'явлене
ОСОБА_1обвинувачення доведеним.

Дії
підсудного ОСОБА_1 вчинені ним 05
вересня 2008 року, суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що
спричинило тривалий розлад здоров”я.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1покарання,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом”якшують та
обтяжують призначення покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудному, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин,
які обтяжують покарання підсудному,
вчинення злочину в стані алкогольного сп”яніння.

Підсудний ОСОБА_1 вчинив
злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, має
трьох неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання
підсудного можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов”язки.

Суд вважає, що підстав
для застосування відносно підсудного положення ст. 69 - 1 КК України немає.

Цивільний позов у справі
не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд,-

З
А С У Д И В :

Підсудного ОСОБА_1 визнати
винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України.

Призначити
ОСОБА_1покарання
у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись
ст. 75-76 КК України, звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного її покарання з випробуванням,
якщо він протягом визначеного судом іспитового
строку тривалістю у (2) два роки
не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

1. Не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

2.
Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3.
Періодично з'являтися для
реєстрації в органи
кримінально- виконавчої системи.

4. Міру запобіжного заходу відносно засудженого до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про
невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області протягом 15 діб з дня його проголошення через
Монастирищенський районний суд.

Суддя
М.В.Бурлака