Справа №11-476/07 Головуючий
у 1 інстанції Барчук
ст. 190 ч, 2 КК України Доповідач: Силка Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Луцьк 4
вересня 2007 p.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого-судді
Силки Г.І.

суддів:
Матвієнко Н.В., Мататта О.В.

з участю
прокурора Редька А.А.

захисника
ОСОБА_1

засудженогоОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку справу за апеляцією помічника
прокурора міста Луцька Старчук В.М. на
вирок Луцького міськрайонного суду від 27 червня 2007 року, яким ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця м. Харкова,
жителя м. АДРЕСА_1,
українця, громадянина
України, з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, відповідно до ст. 89
КК України не судимого;

засудженого
за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 1 000 (однієї
тисячі) гривень.

Запобіжний
захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишено - підписку про
невиїзд.

Вироком вирішено
долю речових доказів, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим
вироком ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за те, що він ЗО березня 2007 року близько 19 години
30 хвилин перебуваючи біля будинку № 55 по вул.
Львівській в м. Луцьку за
попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, під приводом придбання великої кількості
косметичних засобів, представившись
вигаданим прізвищем приватного підприємця ОСОБА_3., ввійшов в довіру до раніше незнайомого
торгового представника ТзОВ «Тема» зареєстрованого в м. Львові. Шляхом обману та зловживання довірою
представника цього товариства ОСОБА_4.,
запевнивши останнього про оплату готівкою, заволодів косметичними засобами вказаного
підприємства на загальну суму 9 317 гривень 57 копійок.

В
апеляції на вирок суду помічник прокурора міста Луцька, який брав участь у розгляді справи, не оспорюючи кваліфікації дій засудженого та
доведеності вчиненого вважає, що призначене
судом покарання не відповідає

тяжкості
вчиненого злочину та особі засудженого. Так судом не враховано, що злочин вчинений за попередньою змовою
групою осіб, ОСОБА_2. раніше
притягувався до кримінальної відповідальності,
що характеризує його з негативної сторони. Просить вирок скасувати в
частині призначеного покарання та постановити новий вирок. Виключити з мотивувальної
частини вироку обставину, яка пом'якшує
покарання - сприяння розкриттю злочину.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку
суду першої інстанції, повідомив ким і в
якому обсязі він оскаржений, виклав
основні доводи апеляції, пояснення
прокурора, який апеляцію підтримав, засудженогоОСОБА_2, і його захисника ОСОБА_1, які заперечили апеляцію, просить вирок залишити в силі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає.

Судом
правильно встановлені фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований
висновок про доведеність винностіОСОБА_2 у вчиненні злочину за який його
засуджено, що по суті не оспорюється в
апеляції.

Посилання
апелянта на те, що призначене
покаранняОСОБА_2., не відповідає
тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого є безпідставним.

Призначаючи
покаранняОСОБА_2., суд врахував характер
і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину,
а саме те, що скоєний ним злочин
відноситься до категорії середньої тяжкості,
будь-яких негативних наслідків від вчиненого злочину не наступило, матеріальні цінності якими заволодів
підсудний в добровільному порядку повернуті власнику, що визнано судом обставиною, яка пом'якшує покарання.

Враховано
також судом і дані про особу засудженого,
який позитивно характеризується за місцем проживання так як скарг від
сусідів на його поведінку не надходило,
на час вчинення злочину є несудимим,
свою вину визнав і у вчиненому щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочину розповідаючи про
час та місце його вчинення та добровільне повернення матеріальних цінностей.

Посилання
в апеляції на те, що ОСОБА_2.
характеризується негативно оскільки раніше двічі притягувався до кримінальної
відповідальності є безпідставним так як відповідно до ст. 89
КК України, судимості вОСОБА_2
погашені, а за вчинені злочини він
відбув покарання, крім того після
звільнення з місць позбавлення волі,
останній на протязі шести років до відповідальності не притягувався.

Є
безпідставним також і посилання апелянта в апеляції, що судом неправильно віднесено до
пом'якшуючих покарання обставин сприяння розкриттю злочину, так як ОСОБА_2. не назвав спільників.
Оскільки винуватістьОСОБА_2 у вчиненому злочині повинні були довести органи
досудового слідства, а не підсудний.

Не можна
вважати, що скоєний злочин ОСОБА_2. становить
підвищену суспільну небезпеку, так він
вчинений за попередньою змовою групою осіб на що в апеляції посилається
обвинувач. Оскільки скоєний злочин ОСОБА_2 відноситься до категорії середньої
тяжкості. Тому апеляція помічника прокурора з наведених підстав задоволенню не
підлягає.

Враховуючи
вищенаведене колегія суддів вважає, що
обране покаранняОСОБА_2. в межах санкції статті закону за яким його
засуджено, у виді штрафу, який на даний час сплачений, відповідає вимогам ст.
ст. 50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для
його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав
для скасування вироку і постановления
нового з більш суворим покаранням колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора м. Луцька залишити
без задоволення, а вирок Луцького
міськрайонного суду від 27 червня 2007 року,
щодоОСОБА_2 без зміни.