ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №1-кп/818/14 щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.02.2000 року Київським районним судом міста Одеси за ст. 140 чч.2,3, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 27.11.2001 року Іллічівським районним судом міста Одеси за ст. 309 ч.1 КК України строком на 1 рік;

- 19.03.2003 року Приморським районним судом міста Одеси за ст.ст. 309 ч.1, 263 ч.1, 15-263 ч.1, 307 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13.08.2007 року Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України строком на 3 роки;

- 11.03.2009 року Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.09.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2013 року, точний час не встановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі своєї знайомої за адресою: АДРЕСА_3 , на почві раптово виниклих неприязних відношень до ОСОБА_8 , наніс останньому тілесні ушкодження (за вказаним фактом кримінальне провадження виділено в інше провадження), після чого, без відома ОСОБА_8 , з метою подальшого викрадення майна з квартири, де мешкає ОСОБА_8 , заволодів його ключами від вхідних двірей.

На виконання свого злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , не ставлячи до відома про свої злочинні наміри, попросив свою сестру ОСОБА_9 відвести його до місця мешкання ОСОБА_8 .

Приблизно о 13 годині 30 хвилин того ж дня ОСОБА_7 прибув разом з ОСОБА_9 до будинку АДРЕСА_4 , після чого, отримавши від ОСОБА_9 опис місця розташування квартири ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , відкрив викраденим ключем вхідні двері квартири АДРЕСА_5 цього будинку і самостійно проник до приміщення.

Перебуваючи у квартирі за вказаною адресою, ОСОБА_7 заволодів ноутбуком «Samsung», вартістю 3 тисячі 690 гривень та фотоапаратом «Sony», вартістю 1 тисяча гривень, які належали ОСОБА_10 .

Під час перебування у квартирі ОСОБА_7 до квартири зайшла проживаюча в неї ОСОБА_10 , яка побачила ОСОБА_7 . Усвідомлюючи, що його присутність у чужий квартирі виявлено, ОСОБА_7 , діючи умисно та відкрито для потерпілої, не звертаючи уваги на вимоги останньої зупинитися та повернути майно, покинув квартиру разом з майном ОСОБА_10 , заподіявши таким чином потерпілій матеріалний збиток на суму 4690 гривень. Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився за власним розсудом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину не визнав та пояснив, що злочину, який йому інкриминується він не вчиняв, в квартирі потерпілої він не знаходився. Потерпіла його оговорює з метою вимагання грошей, а також з метою помсти за причинення тілесних ушкоджень її сину, свідок ОСОБА_11 також дає неправдіві покази, оскільки є знайомою потерпілої.

Оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає ці свідчення непереконливими. При цьому, суд вважає, що такі свідчення обвинуваченого є наміром уникнути кримінальної відповідальності за скоєння злочину.

Суд визнає доведеною вину обвинуваченого у вчинені злочину при викладених обставинах на підставі доказів, визнаних судом належними і допустимими, а саме:

- показів потерпілої ОСОБА_10 , яка будучи попередженою судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, пояснила, що 13.12.2013 року у її сина ОСОБА_12 були іменіни, яки він пішов святкувати до своєї знайомої ОСОБА_13 , яка є сетрою обвинуваченого. Після того, як вона не дочекалась сина, вона пішла до магазину. Повертаючись з магазину біля 13 годин 30 хвилин, вона увійшла до своєї квартири, дверь у яку була відкрита. Вона подумала, що до дому повернувся її син, але у квартирі його вона не побачила. Раптом вона почула шум і побачила, як до вхідних двірей напрявляється раніше незнайомий чоловік, який в цей момент обернувся в її бік, відкрив вдвері і вибежав з корідора у тамбур. Вона також побачила, як з під верхнього одягу цього чоловіка виглядав шнур живлення від ноутбуку. Вона стала йому кричати щоб він зупинився, але чоловік, не звертаючи на неї уваги, вибіг з тамбуру на східний майданчик і побіг вниз по сходинкам. Вона побігла за цім чоловіком, кричала йому вслід, але він зник. Перебуваючи біля під`їзду, на углу будинка, вона почула жінку, яка повідомила її про те, що чоловік, який втікав заходив разом до під`їзду з жінкою, яка в цей час стояла на вулиці. Як їй стало відомо в подальшому, це була рідна сетра ОСОБА_14 і знайома її сина ОСОБА_13 . Вони схопили цю жінку і викликали міліцію. По приїзду співробітників міліції, вони пійшли на квартиру, в якої раніше були ОСОБА_15 та її син, шукати чоловіка, який був в її квартирі, але люди, які перебували в цієї квартирі повідомили, що ОСОБА_15 та її брат разом пішли раніше. В подальшому, зі слів її сина ОСОБА_12 , який прийшов домой зі слідами тілесних ушкоджень, їй сталі відомі обставини, при яких в нього пропали ключи від квартири;

- показів свідка ОСОБА_11 про те, що 13.12.2013 року вона побачила, як з крайнього під`їзду десятиповерхового будинку по АДРЕСА_6 , вибіг чоловік, ховаючи під одягом предмет сіро-сріблястого кольору з якого висів шнур. За ним з під`їзду вибігла жінка, яка кричала: «Ловіть крадія». Перебуваючи біля під`їзду вона також бачила на розі будинку жінку, яка викликала в неї підозру і за якою вона стала спостерігати. Коли чоловік вибіг з під`їзду, ця жінка стала швидко уходити, але вона разом з жінкою, яка наздоганяла чоловіка, затримали її. В подальшому при проведенні впізнання особи по фотокарткам, вона впізнала чоловіка, який того дня вибігав з під`їзду.

- показів свідка ОСОБА_16 про те, що в середині грудня 2013 року, точну дату вона не пам`ятає, їй подзвонила її матір ОСОБА_10 , яка пояснила, що коли вона повернулася додому і відчинила вхідні двері, то побачила чоловіка, який виносив з квартири майно. Вона прохала його зупинитися, але він не звертав на неї уваги. Також матір пояснила, що їх сусідка бачила цього чоловіка біля будинку.

Свідок також пояснила, що зі слів її брата ОСОБА_8 їй стало відомо, про те що в цей день, брат його знайомої ОСОБА_17 , після нанесення йому тілесних ушкоджень, взяв у нього ключі від квартири.

- показів свідка ОСОБА_8 , згідно яких 13.12.2013 року, він перебував у квартирі своєї знайомої, де вони відпочивали та вживали спиртні напої. Разом з ними в квартирі перебувала його знайома ОСОБА_18 . Через деякий час в цю квартиру прийшов її брат ОСОБА_19 , який став висловлювати незадоволення щодо їх відносин. В ході конфлікту між ними сталася бійка, після чого ОСОБА_19 став вимагати від нього достати речі, що знаходяться в його кишенях. Виконуючи його вимоги, він поклав на диван ключі від вхідних дверей квартири та гроші в сумі 10-15 гривень. Після чого ОСОБА_19 сказав, що зараз принесе води і пішов з кімнати, більше він його не бачив. Через деякий час йому подзвонила його сестра та розповіла, що невідомі грабують їх квартиру. Він намагався покинути квартиру в якій він перебував, але двері були зачинені. Після того, як він взломав двері, він пішов до себе додому.

Відповідаючи на питання учасників судового засідання свідок пояснив, що незважаючи на те, що він не бачив, як ОСОБА_7 забрав ключі, він впевнений, що це зробив саме він, оскільки інших людей в кімнаті не було, після того, як він їх витяг з кишені, до кімнати ніхто не заходив, коли подзвонила його сестра, ключі в кімнаті були відсутні.

Оцінюючи показання потерпілої та свідків на предмет їх достовірності, суд визнає їх належними і допустимими, тобто логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з матеріалами кримінального провадження і якими суд обґрунтовує обвинувальний вирок.

Крім показів потерпілої і свідків, вина ОСОБА_7 у скоєні злочину підтверджується:

- протоколом пред`явлення потерпілій ОСОБА_10 особи для впізнання від 21.04.2014 року;

- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання від 21.04.2014 року;

- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_11 особи для впізнання від 04.06.2014 року;

Будь-яких даних, яки б вказували на те, що перелічені докази були отримані внаслідок істотного порушення норм процесуального закону чи внаслідок порушення прав і свобод людини, при судовому розгляді не встановлено, отже суд визнає ці докази належними і допустимими.

За клопотаням сторонни захисту, судом була допитана свідок ОСОБА_9 , яка на думку захисту спростовувала скоєння злочину ОСОБА_7 .

Так, допитана у суді свідок ОСОБА_9 пояснила, що перед Новим роком, точної дати не пам`ятає, вона була в квартирі своєї знайомої. Разом з ними там знаходився її знайомий на ім`я ОСОБА_20 . В той день до квартири зайшов її брат ОСОБА_21 , який вчинив бійку з ОСОБА_20 , оскільки брату несподобалась його поведінка по відношенню до неї. Після конфлікту вона, перебуваючи в стані збудження, вийшла із квартири. Її брат ОСОБА_21 також вийшов за нею, сів на маршрутне таксі та поїхав додому. Потім вона намагалася повернутися в квартиру, але їй ніхто не відкрив двері. Вона пішла у двір будинку, де мешкав ОСОБА_20 , поцікавитись про його самопочуття. Там вона побачила, як з під`їзду вибігла жінка, яка почала кликати міліцію, ця жінка та жінка, яка була поруч з нею зупинили її та стали чекати приїзду співробітників міліції.

Відповідаючи на питання учасників судового засідання, свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона дає в суді правдиві покази і в той же час не підтверджує покази, які давала на досудовому слідстві, про причини зміни показів пояснити не змогла.

Оцінюючи покази свідка захисту, суд визнає ці покази непереконливими і в зв`язку з цим, оцінює їх критично. На переконання суду, ОСОБА_9 є заінтересованою особою, оскільки свідок є близьким родичем обвинуваченого. Підставою для критичної оцінки показів ОСОБА_9 є і те, що її покази суперечать іншим доказам, викладеним вище.

Таким чином, дії ОСОБА_7 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 186 ч.3 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням в житло, повторно.

Потерпілою ОСОБА_10 заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 за яким вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь суму у розмірі 4690 гривень, в зв`язку з заподіяною злочином матеріальною шкодою.

Обвинувачений ОСОБА_7 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди не визнав, мотивуючи свою позицію непричетністю до вчинення злочину.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п.1, 2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_10 доведена вищенаведеними доказами у їх сукупності, а також доказами, наданими позивачем.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_7 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 4690 гривень.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 суд визнає редидів злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд також приймає до уваги наявність у обвинуваченого тяжких хроничних захворювань та дані, яки характерізують особу обвинуваченого.

Разом с цім, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд приймає до уваги і той факт, що обвинувачений в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі і за злочини проти власності і скоєння ним тотожного тяжкого злочину в період умовного покарання свідчить про стійкість тенденції до скоєння злочинів і небажання становитися на шлях виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, з частковим приєднанням невідбутого покарання за попереднім вироком суду.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_22 покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 13.09.2013 року - позбавлення волі строком на сім років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_23 у вигляді тримання під вартою,- залишити без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з дати взяття ОСОБА_23 під варту, а саме з 10.11.2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_23 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_24 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 4 690 гривень.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення, обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з дати вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_25