Справа №
ВИРОК ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2007
року
Золотоніський міськрайонний суд,

Черкаської області
в складі головуючого
судді:
Орла С.
І.

при секретарі:
Біліченко СВ.

з участю прокурора
Сапейко К.Я.

захисника:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Золотоноша кримінальну справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, українця, громадянина України, уродженця с. Антипівка
Золотоніського району Черкаської області, освіта середня, не працюючого, розлученого,
проживаючого в с.
Антипівка,

Золотоніського
району Черкаської області,
раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого
ч. 1 ст.
164 КК України,
-

ВСТАНОВИВ

Підсудній ОСОБА_2 згідно рішення Золотоніського районного
суду, Черкаської області на підставі, якого видано виконавчий лист № 2-447 від
10 серпня 2000 року, зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не
менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму на кожну дитину, щомісячно
починаючи з 10 серпня 2000 року і до їх повноліття. Однак підсудний з березня 2006 року по січень 2007 року, злісно
ухиляється від сплати аліментів, на неодноразові попередження державного
виконавця не реагує, в територіальному
центрі зайнятості, як
безробітний не зареєстрований,
заборгованість по аліментам
станом на 01 січня 2007 року становить 10 місяців, а у
грошовому виразі 1908 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою
вину в інкримінованому йому органом досудового слідства визнав повністю і
пояснив, що в 198 9 році
одружився з ОСОБА_3. Від шлюбу в них народилось двоє дітей, сини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3
народження. Сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишились проживати разом із ОСОБА_3 в с. Антипівка,
Золотоніського району. Згідно рішення Золотоніського районного суду від 2000 року він був
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання синів ОСОБА_4
та ОСОБА_5 до досягнення ними повноліття. Після рішення суду він сплачував
аліменти, коли мав таку можливість. З березня 2006 року аліменти на користь ОСОБА_3 не сплачує, оскільки ніде
не працює, хоча перебував на заробітках у приватних осіб і отримував в місяць
близько 300-400 грн.,
але вважав що це недостатня сума для сплати аліментів. В центр зайнятості за
допомогою по працевлаштуванню та на облік не ставав, оскільки там пропонують
погану роботу, низькооплачувану.

Крім повного визнання вини підсудним його вина в
інкримінованому йому органом досудового слідства злочині підтверджується:

- довідкою - розрахунком про
заборгованість ОСОБА_2 по аліментах на користь ОСОБА_3 станом на 01.01.2007 року
складає 1908 грн.

{а.с.42 )

- виконавчим листом Золотоніського
районного суду №2-447 від 10 серпня 2000 року, згідно
якого ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
неповнолітніх синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
року та ОСОБА_5 0 6 травня ІНФОРМАЦІЯ_3 народження в
розмірі 1/3 частини
всіх видів не менше 1/2 частини
неоподаткованого мінімуму на кожну дитину, починаючи з 10
серпня 2000
року і до
їх повноліття .

(а.с.9-Ю)

- показами потерпілої ОСОБА_3, даними суду, що
в 1989 одружилась
з підсудним. Від шлюбу в них народилось два сина: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3
народження. Діти залишились жити з нею. В 2000
році шлюб між нею та підсудним було розірвано. Рішенням Золотоніського
районного суду видано виконавчий лист №2-447 від 10 серпня 2000 року, підсудний
зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження в
розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини
неоподаткованого мінімуму на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10 серпня
2000 року і до їх повноліття. Починаючи з березня 2006 року він
перестав платити аліменти, ухиляється від їх сплати. Підсудний ніякої допомоги
дітям не надавав, лише під час розгляду справи в суді підсудний
погасив заборгованість по
аліментах.

- проголошеними показами свідка
ОСОБА_6, що з нею по сусідству проживає ОСОБА_3 разом із двома синами ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. ОСОБА_3 перебувала в
шлюбі з підсудним. Від шлюбу народились два їх сина ОСОБА_4 та ОСОБА_5. З 2000 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 не проживають разом, розлучились, діти залишились проживати з ОСОБА_3.
Вона самостійно забезпечує матеріально своїх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Підсудний ніякої допомоги по господарству чи іншої не надає, від сплати
аліментів ухиляється, як батько ігнорує своїх
дітей.

(а.с.21)

- аналогічними показами
свідка ОСОБА_7 проголошеними в суді

(а.с. 22
проголошеними показами свідка ОСОБА_8, що вона працює державним виконавцем
в державній виконавчій службі м. Золотоноша та Золотоніському районі. В неї
знаходились матеріали по ухиленню ОСОБА_2, сплати аліментів на користь ОСОБА_3
для утримання його синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Починаючи з березня 2006 року
ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку з чим йому надсилались
попередження про необхідність сплати аліментів та притягнення до кримінальної
відповідальності в разі ухилення від сплати аліментів. Проте підсудний
попередження проігнорував, аліменти не сплачує. У зв'язку із злісним ухиленням
від сплати аліментів, матеріали були направлені в Золотоніський МРВ для притягнення до
кримінальної відповідальності.

(а.с.41)
- довідкою № 1142 від 06.02.2007 року виданою Державною
виконавчою службою у м.
Золотоноша та Золотоніському районі
про те, що
станом на 01.02.2007 року заборгованість по
аліментах підсудного ОСОБА_2
сплачено в повному
обсязі.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в
результаті всебічного повного та об'єктивно їх дослідження в судовому засіданні
суд приходить до висновку, що пред'явлене
обвинувачення доведено, а дії підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства
кваліфіковано вірно за ч. 1
ст. 164 КК
України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суд коштів на
утримання дітей (аліментів).

Обставини, що пом'якшують відповідальність підсудному
згідно ст. 66 КК
України суд враховує щире каяття та визнання вини і сприяння в
розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність підсудному
згідно ст. 67 КК України суд
не вбачає.

За місцем проживання
характеризується негативно.

З урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки
вчиненого злочину, суд доходить до висновку про можливість виправлення
підсудного без відбуття покарання та приймає рішення на підставі ст.75 КК України про
звільнення ОСОБА_2 від відбуття
покарання з випробуванням.

На підставі ст. 7
6 КК України в зв'язку із звільненням від відбуття покарання ОСОБА_2 з
випробуванням, суд покладає на нього обов'язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично
з'являтись для реєстрації в органи
кримінально виконавчої системи.

Керуючись
ст.ст. 323,
324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч.І ст. 164 КК
України та призначити йому покарання
у вигляді І/одного/
року обмеження волі.

На підставі ст. 7
5 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбуття призначеного
покарання з 1-но /одно/ річним іспитовим
строком.

На підставі ст. 7
6 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично
з'являтись на реєстрацію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в
законну силу залишити попередній підписка про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської
області через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області на протязі
15 діб.

СУДДЯ :