ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/403/15-к

Провадження № 1-кп/486/59/2015

10 квітня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження (зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000131 від 13.02.2015 року) по обвинувальному акту щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця радгосп Бузулук Тургайської області, Казахстан, громадянина України, працюючого КП "ЖЕО" прибиральником, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - за ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», на території України оголошено початок проведення часткової мобілізації.

ОСОБА_4 з 06 червня 2006 року по теперішній час перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний.

13.01.2015 року ОСОБА_4 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією, за рішенням якої він визнаний за станом здоров`я придатним до військової служби та його призвано на військову службу за мобілізацією до збірного пункту, який знаходиться на території в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 для комплектування команди.

ОСОБА_4 , в порушення вимог Закону України «Про затвердження Указу Президента України», «Про часткову мобілізацію», ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок та проходити військову службу, маючи намір ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відмовився отримувати повістку про прибуття з відповідними речами на пункт збору 11 лютого 2015 року, про що власноруч написав відповідну заяву та не прибув 11 лютого 2015 року на 08 годину 00 хвилин до пункту збору, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що призвело до неякісного комплектування команди військовозобов`язаних.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєному злочині, передбаченому ст. 336 КК України визнав повністю та пояснив, що 13.01.2015 року він пройшов медичний огляд, за рішенням комісії був визнаний придатним до військової служби та його призвано на військову службу за мобілізацією до збірного пункту. Проте від отримання повістки він відмовився та не прибув 11 лютого 2015 року на 08 годину 80 хвилин до пункту збору. У вчиненому щиро кається.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні вищезазначеного злочину та не оспорював фактичні обставини справи, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується, обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у скоєному злочині, находження у нього на утриманні неповнолітньої дитини, і вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, з звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення за ним контролю, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 336 КК України і призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1