Провадження № 11-кп/792/5/15
Справа № 676/6629/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 листопада 2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

засуджено за:

- ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- ч.1 ст.126 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом повного складання покарань, остаточно визначено покарання у виді штрафу в розмірі 1360 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не обирались.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задоволено частково.

В рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 1000 грн.

Як установив суд першої інстанції ОСОБА_7 14 липня 2014 року приблизно о 10 год., знаходячись на другому поверсі будівлі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду по вул.Драй Хмари, 7, в м.Кам`янець-Подільському, на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , умисно наніс їй один удар ногою в обличчя, чим заподіяв легке тілесне ушкодження.

Крім того, 22 липня 2014 року приблизно о 8 год. 15 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території будинковолодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_10 , в ході сварки, з метою заподіяння фізичного болю,останній, умисно штовхнув її долонями своїх рук в груди, від чого вона впала на землю. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наніс їй один удар дерев`яною палицею в область зап`ястя лівої верхньої кінцівки, завдавши фізичного болю, що не спричинило тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, як убачається з її змісту, просить вирок місцевого суду скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вказує на неповноту та однобічність дослідження доказів, оскільки, як на доказ доведеності його вини, суд послався на непослідовні показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , свідка: ОСОБА_13 , який є зацікавленою особою, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , яким про факт нанесення удару потерпілій ОСОБА_10 стало відомо лише зі слів останньої, висновок судово- медичної експертизи №486 від 15.07.2014 року, з якого вбачається, що тілесні ушкодження у потерпілої могли виникнути як за день до 14.07.2015 року, так і наступного дня; висновок судово-медичної експертизи №524, з якого слідує, що діагноз травматолога виставлений голослівно та не перебуває у причинному зв`язку із вказаними тілесними ушкодженнями. Крім того вказує, що судом безпідставно не взято до уваги показання свідка ОСОБА_17 , яка була очевидцем події та заперечила факт спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Представник потерпілої ОСОБА_18 , в поданих запереченнях на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою, просить залишити вирок місцевого суду без зміни.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілої про законність і обґрунтованість вироку, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у заподіянні потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження та умисному спричиненні фізичного болю за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам справи і є обґрунтованими.

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи достовірних доказів на підтвердження вказаного обвинувачення, неналежну оцінку судом доказів і необґрунтоване, у зв`язку з цим, його засудження, спростовуються матеріалами справи і є безпідставними.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої інстанції та під час розгляду кримінального провадження в апеляційному суді підтвердив, що з потерпілою ОСОБА_10 перебуває в довготривалих неприязних відносинах. Заперечив застосування до потерпілої фізичного насильства та нанесення їй ударів. За його показаннями 22 липня 2014 року між ним та ОСОБА_10 дійсно виникла сварка з приводу права власності на газову плиту, під час якої остання стала наносити йому удари металевою палицею. З метою захисту він вирвав з її рук палицю, однак фізичного насильства, яке б спричинило біль, щодо неї не застосовував. Внаслідок його необережних дій потерпіла лише впала.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не погодився з його доводами про непричетність до заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та фізичного болю, так як його вина підтверджується дослідженими судом доказами.

За показаннями потерпілої ОСОБА_10 між нею та обвинуваченим, який є її сином, існують неприязні відносини. У зазначений день та час вона знаходилась в приміщенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду, коли до неї підійшов ОСОБА_7 та наніс один удар ногою в обличчя. Крім того, 22 липня 2014 року він влаштував з нею сварку, в ході якої штовхнув руками в груди, внаслідок чого вона впала на землю, потім наніс їй удар палкою по лівій руці. В результаті падіння та нанесення удару відчула фізичну біль в області кисті руки та колінного суглобу.

Вказані обставини потерпіла підтвердила під час проведення, з її участю, 19 серпня 2014 року слідчого експерименту.

Ці показання потерпілої узгоджуються з даними:

- висновку експерта №486 від 15 липня 2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синяка в області обличчя, які по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, могло утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом біля 1-2 діб тому назад від моменту проведення судово-медичного обстеження.

- довідки №4595 від 22 липня 2014 року Кам`янець-Подільського травматологічного пункту, які свідчать про звернення ОСОБА_10 до медичного закладу та надання їй медичної допомоги після застосування до неї фізичної сили ОСОБА_7 .

Про те, що ОСОБА_7 наніс один удар в обличчя ОСОБА_10 , в приміщенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду, підтвердив в суді першої інстанції та під час проведення 21 серпня 2014 року слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 , який був очевидцем вказаної події.

За показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 - працівників підрозділу судової міліції «Грифон» про вчинене ОСОБА_7 їм повідомив ОСОБА_13 .

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_14 вона бачила як ОСОБА_7 , стояв біля потерпілої, остання повідомила, що він наніс їй удар ногою в обличчя.

Крім того, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що були очевидцями як ОСОБА_7 вийшов з будинку та влаштував сварку з ОСОБА_10 , під час якої штовхнув потерпілу руками в груди, внаслідок чого вона впала на землю, коли спробувала піднятись, він наніс їй удар палицею по руці.

З урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_7 діяння, яке за своїми ознаками утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 КК України, оскільки характер, локалізація, час утворення тілесних ушкоджень в потерпілої ОСОБА_10 відповідають її показанням та фактичним обставинам кримінального провадження.

Тому кваліфікація злочинних дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження та умисне спричинення фізичного болю є правильною.

При цьому, суд обґрунтовано відкинув твердження обвинуваченого, а колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи достовірних доказів на підтвердження вказаного обвинувачення, на неповноту і однобічність дослідження доказів, неналежну їх оцінку судом і необґрунтоване, у зв`язку з цим, його засудження, так як вони спростовуються матеріалами справи і є безпідставними.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції були досліджені всі докази, які надала сторона обвинувачення та захисту.

Піддавати сумніву показання потерпілої та свідків, навіть тих, які не були безпосередніми очевидцями вчинення ОСОБА_7 злочинних дій, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , на які є посилання в апеляційній скарзі, у суду першої інстанції підстав не було, не вбачає таких і колегія суддів, оскільки вони узгоджуються між собою, з даними висновку експерта №486 від 15 липня 2014 року, довідки №4595 від 22 липня 2014 року Кам`янець-Подільського травматологічного пункту та частково з показаннями самого обвинуваченого, зокрема, з тими, у яких він в судовому засіданні не заперечував, що вони з ОСОБА_10 перебувають у неприязних відносинах через спадщину та що 22 липня 2014 року, під час конфлікту, вона дійсно падала.

Матеріали провадження не містять будь-яких даних, не надані такі і апелянтом), які б свідчили що вказані свідки є особами, заінтересованими у справі, перебували у неприязних стосунках з обвинуваченим, тому показання вказаних свідків суд правильно визнав за достовірні.

Посилання апеляційної скарги на зацікавленість свідка ОСОБА_13 у вирішенні кримінального провадження на користь потерпілої, оскільки він, перебуваючи на посаді державного виконавця, приймав участь у судовому засіданні за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_10 в якості третьої особи і його позиція була спрямована на підтримання сторони відповідачки, є лише припущенням обвинуваченого і не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, які б викликали сумнів у об`єктивності показань цього свідка в даному кримінальному провадженні.

Незалежно від того, що ніхто із свідків не вказав на наявність чи відсутність синяка на обличчі потерпілої 14.07.2014 року, вказана апелянтом обставина не спростовує висновок експерта №486 від 15 липня 2014 року, згідно з яким у ОСОБА_10 було виявлене таке тілесне ушкодження, оскільки обвинуваченим на надано жодних доказів, які б підтвердили, що потерпіла могла отримати вказане тілесне ушкодження в інший день чи в інший спосіб.

Суд правильно розцінив критично показання свідка ОСОБА_17 , в тій частині, що ОСОБА_7 будь-якого фізичного насильства до ОСОБА_10 не застосовував, так як вони спростовуються дослідженими доказами і суперечать фактичним обставинам. Крім того вона є співмешканкою обвинуваченого і зацікавлена у вирішенні справи.

Доводи апелянта про те, що суд не дав оцінки розбіжностям в показаннях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не заслуговують на увагу, так як в апеляційній скарзі відсутні посилання на ці розбіжності.

Посилання обвинуваченого на голослівність діагнозу травматолога, з врахуванням на висновок експерта №524 від 28 липня 2014 року, згідно з яким у ОСОБА_10 не виявлено тілесних ушкоджень, не спростовує висновок суду про те, що потерпілій ОСОБА_10 було спричинено фізичний біль саме ним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочинів ОСОБА_7 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отриманні з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Необхідним та достатнім є і призначене обвинуваченому покарання.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , його позитивну характеристику, наявність інвалідності 2 ї групи і обґрунтовано прийшов до висновку, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді штрафу, у межах санкції ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних злочинів.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення ухвали.

Судді: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .