Справа № 709/235/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року смт.Чорнобай

Чорнобаївський районний суд в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай кримінальне провадження №0000369 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Супрунівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого на підставі ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого- ОСОБА_5 , сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :
17 жовтня 2014 року близько 20 год. ОСОБА_3 , знаходячись у с. Москаленки Чорнобаївського району Черкаської області поряд з огородженою металевою сіткою територією тракторної бригади ТОВ ім.Шевченка, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, проник на огороджену та охоронювану фізичною охороною територію тракторної бригади ТОВ ім. Шевченка, звідки намагався викрасти 240 кг брухту чорного металу загальною вартістю згідно з висновком експерта № 6/342 від 13 листопада 2014 року 542 грн. 40 коп., після чого переніс металобрухт чорних металів до паркану території тракторної бригади і з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденими речами намагався зникнути, але свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронниками підприємства.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2.ст.15 ч.3 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.

Допитаний на досудовому слідстві та в судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнав повністю і пояснив, що він проживає в с. Москаленки Чорнобаївського району Черкаської області разом зі своїми батьками. На даний час не працює, на прожиття заробляє, допомагаючи по будівництву в селі. 17 жовтня 2014 року близько 20 год. він вирішив піти до території тракторної бригади ТОВ ім. Шевченка, щоб зняти гідрошланги для власних потреб. Взявши гайковий ключ 24x27, плоскогубці, надівши рукавиці сірого кольору, ОСОБА_3 пішов до тракторної бригади. Коли він заходив до території бригади, побачив, що вона обгороджена металевою сіткою, за якою знаходиться багато металу та техніки, що стояла серед відкритого неба, він вирішив пройти крізь отвори зруйнованого металевого забору та подивитися, що там знаходиться та чи немає нічого цінного серед техніки та металобрухту. Він пройшов до території бригади та помітив там дві ресори, які лежали поряд одна від одної. ОСОБА_3 знайшов ще металевий редуктор та гідравлічний циліндр і з метою крадіжки переніс ці металеві предмети до сітки, де лежали дві ресори, щоб було легше їх забирати. Його побачив охоронець, підійшов та запитав, чому він тут знаходиться. ОСОБА_3 зізнався у скоєному. Охорона ТОВ викликала працівників міліції, яким він теж зізнався у скоєному. Свою вину в скоєнні злочину повністю визнає, щиро кається та обіцяє, що таке більше не повториться.

Представник потерпілого ТОВ ім. Шевченка ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого не має, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме допиту свідків, вивчення письмових матеріалів провадження щодо обставин злочину.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, представника потерпілого та, дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню. При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме задовільну характеристику по місцю проживання. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування завданого збитку; враховуючи відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню нею нових злочинів є кримінальне покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи, думку представника потерпілого, який просить суд не застосовувати до обвинуваченого суворе покарання, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано. Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати в сумі 147 грн. 42 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ( Т.2 а.с.29).

Речові докази - дві ресори до трактора Т-150, редуктор, гідравлічний циліндр, які зберігаються в ТОВ ім. Шевченка - залишити власнику ТОВ. ім. Шевченка с. Москаленки Чорнобаївського району Черкаської області (Т.2 а.с.33).

Керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені судом обов"язки.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов"язки не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід - особисте зобов"язання - залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов"язані з залученням експерта, в сумі 147,42 грн. ( Т.2 а.с.29).

Викрадені речі - дві ресори до трактора Т-150, редуктор, гідравлічний циліндр, які зберігаються в ТОВ ім. Шевченка - залишити власнику ТОВ ім. Шевченка с. Москаленки Чорнобаївського району Черкаської області (Т.2 а.с.33).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів через районний суд.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Чорнобаївського районного суду ОСОБА_1