У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України

у складі:

головуючого-судді

Редьки А.І.,

суддів

Пошви Б.М. і Заголдного В.В.,

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 31 січня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 21
січня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 5 грудня
2006 року.

Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 21 січня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Херсона, раніше судимого

15.05.2002 року за ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) на 3 роки
позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК
України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 342
КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 345 КК України на 3
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне
покарання ОСОБА_1 призначено 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за попереднім
вироком від 15.05.2002р. і остаточно визначено ОСОБА_1 4 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь відділу охорони здоров'я при
УМВС України в Херсонській області 205 грн. 68 коп. за лікування потерпілого.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26 квітня 2005 року в
порядку ст. 365 КПК України вирок щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного
позову скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства, а з мотивувальної частини вироку виключено кваліфікуючу
ознаку, передбачену ч. 2 ст. 345 КК України, як погроза насильством.

У решті вирок залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного
Суду України від 23 травня 2006 року ухвалу апеляційного суду скасовано, справу
направлено на новий апеляційний розгляд.

Ухвалу в частині змін, внесених апеляційною інстанцією до вироку щодо
ОСОБА_1 про виключення кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч. 2 ст. 345 КК
України, як погроза насильством та скасування вироку в частині вирішення
цивільного позову - залишено без зміни.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 5 грудня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він 6 липня 2003 року, приблизно о 3-й
год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння у кінотеатрі “Іскра” в
м. Херсоні, на законні вимоги працівників окремого батальйону
патрульно-постової служби міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які знаходились при
виконанні покладених на них службових обов'язків по охороні громадського
порядку, припинити протиправні дії з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вчинив їм опір і
при цьому завдав ОСОБА_3 удар скляною пляшкою
0,5 л по голові, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати, а
справу закрити на підставі п. 1 ст. 6 КПК України, посилаючись при цьому на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що його вину у
вчиненні злочинів, за які його засуджено, не доведено.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів
вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, суд зробив на підставі
доказів, досліджених у судовому засіданні, і детально викладених у вироку.

Як убачається з матеріалів справи, суди першої та апеляційної інстанцій
всебічно та повно дослідивши зібрані по справі докази, у тому числі і ті, на
які містяться посилання у скарзі, та давши їм належну оцінку в їх сукупності,
дійшли обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Доводи засудженого про неповноту та однобічність судового слідства та про
те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, непереконливі та не
відповідають матеріалам справи, оскільки усі обставини справи досліджено повно
і вирок у частині доведеності вини ОСОБА_1 належно мотивовано.

Що стосується доводів засудженого ОСОБА_1 про те, що апеляційним судом при повторному
розгляді апеляційної скарги допущено істотні порушення вимог КПК України,
зокрема, що були порушення принципів безпосередності та усності судового
розгляду, то вони є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи засудженого, які є аналогічними
доводам касаційної скарги, і не знайшов підстав для її задоволення. Рішення
апеляційного суду відповідає матеріалам справи і є правильним.

Аналіз усіх доказів дає підстави касаційному суду зробити висновок про
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б вплинули на
законність і обґрунтованість судових рішень, у справі не допущено.

Покарання ОСОБА_1 призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

Виходячи з наведеного, підстав для призначення справи до розгляду у
касаційному порядку з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб
немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової палати Верховного
Суду України у кримінальних справах

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

Редька
А.І. Пошва Б.М. Заголдний В.В.