Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007
року

Теребовлянський
районний суд, Тернопільської області

в складі:
головуючого судді Бойка І.І.

при
секретарі Страхоцькій
М. В.

з участю
прокурора Бурика О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя с. АДРЕСА_1
українця, громадянина
України, освіта середня-спеціальна, неодруженого,
працюючого різноробочим у ТзОВ «Сорочанське», раніше не судимого,

за ч. 1 ст.
121, ч. 4 ст.
296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня
2007 року близько 23 год.
ОСОБА_1., перебуваючи у
стані алкогольного сп'янніння,
знаходячись в громадському місці - коридорі будинку культуриАДРЕСА_1
зініціював суперечку з ОСОБА_2. Під час суперечки ОСОБА_1. висловлювався в
сторону ОСОБА_2. нецензурною лайкою та до стіни розбив пляшку з-під вина, і залишив у себе її шийку. Даний інцидент
намагалася припинити художній керівник будинку культури ОСОБА_3 однак ОСОБА_1.
її вимоги проігнорував і продовжував хуліганські дії. Коли в коридор зайшов
ОСОБА_4. , ОСОБА_1., грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи свою зневагу до існуючих норм та
правил поведінки, на очах обурених його
діями ОСОБА_3 та ОСОБА_2., з особливою
зухвалістю, безпричинно, застосовуючи заздалегідь пристосований
предмет для нанесення тілесних ушкоджень - шийку пляшки, наніс ОСОБА_4. удар в верхньобокову поверхню ший та ліву частину
обличчя.

В
результаті злочинних дій ОСОБА_1. потерпілому ОСОБА_4, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді
обширної рвано-забійної рани лівої щоки із дефектом м'яких тканин лівої
щоки, лівого кута рота, рвано-забійної рани верхньо-бокової поверхні
шиї, садин обличчя, які згідно висновку експерта № 65 від 15
березня 2007 року є невиправними і за ознакою непоправного знівечення обличчя
відноситься до тяжких тілесних ушкоджень,
а також була припинена дискотека,
яка проводилась в будинку культури с.
Сороцьке, Теребовлянського району
на п'ять хвилин.

Сам
підсудній ОСОБА_1. свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 19 січня 2007 року, перебуваючи у стані алкогольного

сп'яніння, у вечірню пору доби пішов у будинок культури с.
Сороцьке на дискотеку,
прихопивши із собою пляшку вина. Не зустрівши в будинку культури своїх
друзів пішов у магазин, що
неподалік, де побачив знайомих та випив
разом з ними ще горілки. На протязі вечора він ще декілька разів заходив у цей
магазин та випивав горілку. Не пригадує скільки за цей вечір вжив
спиртного, однак перебував у стані
алкогольного сп'яніння і на даний час не може пригадати усіх подій того вечора.
Пригадує, що коли в черговий раз він
вийшов із приміщення магазину, то пішов
в будинок культури, де до нього підійшов
у коридорі ОСОБА_2. і між ними виникла словесна суперечка, яка переросла у шарпанину, під час якої у нього із за куртки випала
пляшка з вином, яка розбилася. Він взяв
пляшку шийки в руку і продовжив конфліктувати із ОСОБА_2. Під час цього він
наніс даною шийкою пляшки удар ОСОБА_4. ,
однак не знає і не пригадує, чому
та як наніс удар, оскільки перебував у
стані сп'яніння. Побачивши, що у
останнього із обличчя тече кров, він
кинув шийку пляшки на підлогу і побіг додому.

Підсудній
ОСОБА_1. просить справу розглядати без дослідження письмових доказів та допиту
свідків так як погоджуюється з усіма фактичними обставинами справи.

Крім, визнання вини самим підсуднім ОСОБА_1 його вина доводиться іншими доказами, що маються в матеріалах кримінальної
справи, які в судовому засіданні не
досліджувалися, фактичні дані яких
підсудній не заперечує та не оспорює.

Оцінюючи
зібрані докази в їх сукупності, суд
вважає, що дії підсуднього
ОСОБА_1., що виразились в умисному
тяжкому тілесному ушкодженні, що
спричинило непоправне знівечення обличчя,
підпадають під ознаки ч. 1 ст. 121 КК України.

Оцінюючи
зібрані докази в їх сукупності, суд
вважає, що дії підсуднього
ОСОБА_1., що виразились в грубому
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, вчинене із застосуванням
спеціально пристосованого предмета, для
нанесення тілесних ушкоджень, підпадають
під ознаки ч. 4 ст. 296 КК України.

Обираючи
міру покарання підсудньому ОСОБА_1 суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсуднього, його молодий
вік, те,
що повністю визнав свою вину та щиросердечно розкаявся у вчиненому, вперше притягується до кримінальної
відповідальності, шкоду потерпілому
повністю відшкодував, виключно позитивно
характеризується по місцю проживання та роботи,
потерпілий просить не позбавляти волі підсуднього, важкий сімейний стан підсуднього, рішення виконкому Сороцької сільської ради
від 16 квітня 2007 року № 16 про те, що
підсудній приймає активну участь в громадському житті села, просять не позбавляти його волі, підсудній має постійне місце праці, також його відношення до вчиненого
злочину, схід жителівАДРЕСА_1 та батьки
потерпілого просять суворо не карати підсуднього та не позбавляти його
волі, а тому суд вважає можливим
виправлення підсуднього без відбування

покарання, на підставі
ст. 75 КК України звільнивши його від відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 121 КК України та ч. 4 ст.
296 КК України, та призначити
покарання:

за ч. 1 ст.
121 КК України - п'ять років позбавлення волі; за ч. 4 ст.
296 КК України - три роки позбавлення волі.

На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання
ОСОБА_1 - п'ять років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з випробуванням з однорічним іспитовим
строком та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов'язок
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Іспитовий строк
обчислювати з дня проголошення вироку.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок
може бути оскаржений до Тернопільського Апеляційного суду на протязі 15 діб
через Теребовлянський районний суд.