Справа № 603/73/15-к
Провадження № 1-кп/603/15/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 07 січня 2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Комишувате Новоукраїнського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово не працюючого, освіта середня спеціальна, не судимого,-

у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Так, 30 грудня 2014 року близько 22 год. у ОСОБА_3 , який знаходився у коридорі житлового будинку ОСОБА_6 , жительки с. Горигляди Монастириського району Тернопільської області, відчуваючого неприязнь до ОСОБА_5 на грунті словесного конфлікту із нею, виник злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, 30 грудня 2014 року близько 22 год. ОСОБА_3 , знаходячись у коридорі житлового будинку ОСОБА_6 , перебуваючи в словесному конфлікті з ОСОБА_5 та відчуваючи неприязнь до неї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на здоров`я ОСОБА_5 , передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, діючи імпульсивно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно схопив своїми руками обидві руки ОСОБА_5 і дуже сильно їх стиснув, чим завдав значного фізичного болю ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_3 своєю рукою два рази сильно стиснув внутрішню частину стегна правої ноги ОСОБА_5 , чим завдав їй фізичного болю та спричинив тілесне ушкодження у вигляді синця на внутрішній поверхні правого стегна, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього 30 грудня 2014 року близько 22 год. у ОСОБА_3 , який перебував у коридорі житлового будинку ОСОБА_6 , жительки с. Горигляди Монастириського району Тернопільської області, відчуваючого неприязнь до ОСОБА_5 на ґрунті словесного конфлікту із нею, керованого корисливим мотивом, виник злочинний намір спрямований на відкрите викрадення майна, належного ОСОБА_5 .

Так, реалізовуючи свій злочинний намір, 30 грудня 2014 року близько 22 год. ОСОБА_3 , знаходячись в коридорі будинку ОСОБА_7 , жительки с. Горигляди Монастириського району Тернопільської області, відчуваючи неприязнь до ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету протиправного заволодіння майном ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що полягають у незаконному посяганні на право власності ОСОБА_5 , передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах очевидності, у присутності потерпілої ОСОБА_5 , знаючи, що робить це помітно для ОСОБА_5 , яка усвідомлювала протиправний характер дій ОСОБА_3 , який у свою чергу також усвідомлював, що його дії нею помічені, усвідомлюються та оцінюються як факт викрадення майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 та занурив свою руку в праву кишеню її куртки та, незважаючи на заперечення ОСОБА_5 , її намагання відсторонити його руку, витягнув своєю рукою з кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «SamsungGT-S5380D» вартістю 426 грн. 75 коп., в якому знаходився стартовий пакет «Київстар» вартістю 10 гривень, на рахунку якого було 5 гривень та поклав у кишеню своєї куртки. Тобто, відкрито викрав речі, належні ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 із викраденими речами пішов до місця свого проживання у с. Вістря Монастириського району, в результаті чого заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 441,75 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі, разом з тим від давання показань відмовився.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та ч. 1 ст.186 КК України, його винуватість у вчинені цих злочинів повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом у судовому засіданні, які повністю доводять його винуватість у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення.

Зокрема вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується:

-показами допитаної під час судового розгляду потерпілої ОСОБА_5 , яка суду повідомила, що 30 грудня 2014 року близько 23 год. до неї зайшов у гості обвинувачений ОСОБА_3 , який на її думку перебував у стані алкогольного сп`яніння й між ними виникла словесна суперечка. Під час конфлікту ОСОБА_3 схопив своїми руками її обидві руки та сильно їх стиснув, потім ОСОБА_3 рукою два рази сильно стиснув внутрішню частину стегна правої ноги. Пізніше обвинувачений витягнув без її згоди з правої кишені її куртки мобільний телефон марки «Samsung», у якому знаходився стартовий пакет «Київстар», на рахунку якого було 5 гривень та поклав у кишеню своєї куртки, з яким пішов до місця свого проживання у с.Вістря Монастириського району;

- показами допитаної в ході судового розгляду свідка ОСОБА_7 , що є бабусею потерпілої, яка суду показала, що дійсно в коридорі її житлового будинку 30 грудня 2014 року близько 23 год. перебував обвинувачений ОСОБА_3 та її онука ОСОБА_5 . Коли вона зазирнула у коридор вона помітила певну штовханину між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , проте свідок вирішила не втручатися в їхні відносини та пішла до своєї кімнати;

- показами допитаної як свідок ОСОБА_8 , що є сестрою потерпілої, яка вказала, що 30 грудня 2014 року під час перебування у житловому приміщенні ОСОБА_6 , вона помітила, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які знаходилися у коридорі, виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 схопив своїми руками обидві руки потерпілої та стиснув їх, потім ОСОБА_3 рукою схопив ОСОБА_5 за праву ногу та кілька разів стиснув її в ділянці стегна.

Крім вищенаведених доказів, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 від 28.01.2015 року, де підозрюваний за допомогою статиста особисто відтворив дії, які він вчинив 30 грудня 2014 року по відношенню до потерпілої ОСОБА_5 .. Так, підозрюваний показав яким чином схопив ОСОБА_5 за руки, внутрішню частину правого стегна та стиснув їх, а також продемонстрував послідовність вчинюваних дій з метою заволодіння телефоном потерпілої, що знаходився у її куртці;

- висновком судово-медичного експерта Чортківського міжрайонного відділення Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 23 від 20.01.2015 року, з якого вбачається, що заподіяні потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновком судової товарознавчої експертизи № 6-26/15 від 20.01.2015 року, згідно якого залишкова вартість мобільного телефону «Samsung» моделі «GT-S5380D» з урахуванням втрати якості з його зносом та наявності дефектів на момент вчинення злочину, становить 426,75 грн. (чотириста двадцять шість гривень сімдесят п`ять копійок).

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження та за ч. 1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості, особу винного, позитивну характеристику за місцем проживання, також бере до уваги те, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є особою молодого віку (20 років), раніше не судимий, його відношення до скоєного, а також думку потерпілої.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, проте відмовився надавати будь-які пояснення, протягом судового розгляду не висловлював жалю з приводу вчиненого та не намагався попросити вибачення у потерпілої, тому суд не визнає щире каяття, як пом`якшуючу покарання обставину. Визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 під тиском зібраних доказів не свідчить про щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Таким чином, обмірковуючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи вищевказані обставини, думку потерпілої, яка в судовому засіданні наполягала на суворій мірі покарання у вигляді громадських робіт для обвинуваченого, а також враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій, передбачених за вчинення відповідних злочинів у виді громадських робіт за злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України та громадських робіт за злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, що на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне застосувати принцип часткового складання призначених покарань.

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження у формі арешту майна, запобіжних заходів стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирались.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

З обвинувального акта вбачається, що по кримінальному провадженні понесені процесуальні витрати за проведення експертизи в зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.

Зокрема, проведена судова товарознавча експертиза від 20 січня 2015 року і надано висновок за № 6 -26/15, вартість експертизи становить 245,96 грн.

Відтак, ці процесуальні витрати в сумі 245,96 грн. на залучення експерта за ініціативою сторони обвинувачення, відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Питання про речові докази, суд вважає за необхідне вирішити відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, зокрема, мобільний телефон марки «Samsung GT-S5380D» зі стартовим пакетом «Київстар» повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 245 (двісті сорок п`ять) грн. 96 коп. витрат на проведення експертиз.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung GT-S5380D» зі стартовим пакетом «Київстар» повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1