№ провадження 1-кс/646/4059/2014
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2014 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора під час здійснення досудового розслідування та на постанову про відмову у визнанні потерпілою

в с т а н о в и в :

05 грудня 2014 року заявник ОСОБА_4 звернулася із скаргою, в якій зазначила, що 12 жовтня 2014 року повідомила прокуратуру Харківської області про скоєння посадовою особою ГУ МВСУ в Харківській області полковником міліції ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст. 111, 364, 365 КК України, на підставі чого було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000625. 09 листопада 2014 року заявник звернулася до прокурора з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. 29 листопада 2014 року заявник отримала з прокуратури Харківської області відповідь про те, що постановою від 14 листопада 2014 року відмовлено у визнанні її потерпілою, тому відсутні підстави для розгляду поданого нею клопотання. Заявник вважає, що прокурором було допущено фальсифікацію, оскільки постанова від 14 листопада 2014 року має посилання на номер кримінального провадження 000033 від 18 травня 2013 року, хоча у 2013 року ОСОБА_4 ніяких заяв про прокуратури Харківської області не направляла. Також заявник зазначила, що прокурор допускає певну волокиту у здійсненні досудового розслідування, не здійснює слідчі дії для збору доказів. Тому заявник ОСОБА_4 просила визнати неправомірними дії процесуального керівника прокурора ОСОБА_2 щодо не здійснення розгляду клопотання від 09 листопада 2014 року, про скасування постанови від 14 листопада 2014 року про відмову у визнанні потерпілою, визнати неправомірними дії прокурора ОСОБА_6 щодо нездійснення належним чином досудового розслідування, визнати неправомірними дії прокурора Харківської області щодо незабезпечення заходів кримінального провадження відносно начальника УКЗ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_5 та відсторонити вказану особу від посади на два місяці.

В судовому засідання заявник ОСОБА_4 підтримала доводи, викладені в скарзі.

Прокурор прокуратури Харківської області ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечував та пояснив, що при здійсненні досудового розслідування не було вставлено, що особистим права та інтересам ОСОБА_4 було спричинено шкоду, тому постановою від 14 листопада 2014 року їй було відмовлено у визнанні потерпілою. В цій постанові було допущено технічну помилку в указанні номера та дати кримінального провадження, оскільки правильним номером є 0000625. Також прокурор пояснив, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не є потерпілою у кримінальному провадженні вона не може звертатися до слідчого із клопотанням в порядку ст. 220 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000532 в частині, яка стосується поданої скарги, вважає правильним відмовити у задоволенні скарги.

Як встановлено в судовому засіданні прокуратурою Харківської області здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням № 00000532 від 13 жовтня 2014 року за фактом неправомірних дій службової особи правоохоронного органу.

06 листопада 2014 року до ЄРДР було внесено відомості за № 0000625 за заявою ОСОБА_4 щодо незаконних, за думкою заявника, дій заступника начальника УКЗ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_7 , з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 27 листопада 2014 року було об`єднано матеріали вищезазначеного кримінального провадження з іншими матеріалами в одне провадження, яке було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 000598.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 01 грудня 2014 року вищезазначені матеріали кримінального провадження були також об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 000532 в одне провадження, яке було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000532.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області від 14 листопада 2014 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 у якості потерпілої у кримінальному провадженні № 000625, оскільки не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_4 завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження слідчим прокуратури області проводиться досудове розслідування щодо неправомірних, на думку заявниці, дій співробітника правоохоронного органу. Дані дії, як вбачається з матеріалів провадження, заявниця вважає в тому, що заступник начальника управління кадрового забезпечення ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_7 , не отримавши письмових вказівок керівництва щодо виконання запиту УМВС України в м. Севастополі, перевищуючи свої службові повноваження, в порушення вимог щодо передачі таких документів між управлінням МВС України через Державну фельд`єгерську службу, передала на руки невстановленій особі особові справи співробітників ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в подальшому були звільнені з органів внутрішніх справ без особових справ.

Однак при цьому заявник ОСОБА_4 не наводить суду обставин та доказів, які б свідчили про те, що діями зазначеної у заяві особи їй було спричинено шкоду. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що подані до прокуратури Харківської області заяви взагалі не містять посилань на спричинення заявнику шкоди.

Статтею 55 Кримінального процесуального Кодексу України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

На підставі викладеного, керуючись положеннями статей 7 та 22 КПК України щодо засад змагальності кримінального провадження, враховуючи час знаходження справи в провадженні суду, за який, на думку суду, заявниця мала можливість надати всі необхідні на її думку докази, що підтверджують обставини можливості спричинення їй шкоди, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги в частині скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 14 листопада 2014 року відмовити.

В рамках вказаного кримінального провадження 09 листопада заявником ОСОБА_4 було подано клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк, не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

14 листопада 2014 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Харківської області ОСОБА_12 заявнику ОСОБА_4 було направлено відповідь про те, що їй відмовлено у визнанні потерпілою, тому подане нею клопотання не підлягає розгляду в порядку ст. 220 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з такими висновком прокурора, оскільки заявник ОСОБА_4 не є особою, яка відповідно до вимог ст. 220 КПК України наділена правом подавати клопотання слідчому або прокурору.

У зв`язку із чим прихожу до висновку, що скарга ОСОБА_4 в частині зобов`язання прокурора застосувати заходи забезпечення кримінального провадження задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію;відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час здійснення досудового розслідування чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, тому в цій частині скарга ОСОБА_4 задоволенню також не підлягає.

При цьому суд не приймає до уваги посилання заявника на фальсифікацію постанови про відмову у визнанні потерпілою в частині указання номера та дати кримінального провадження, оскільки в судовому засіданні прокурор пояснив, що ним було допущено технічну помилку.

Крім того суд не приймає до уваги посилання заявника на допущену волокиту при здійсненні досудового розслідування, оскільки порядок оскарження недотримання розумних строків слідчим або прокурором під час досудового розслідування визначений ст. 308 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Харківської області під час здійснення досудового розслідування та про скасування постанови про відмову в визнанні потерпілою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1