Справа
№ 1-62/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2007
року Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Надопта А.А., при секретарі - Попович
С.С.,

за
участю прокурора - Роман В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Виноградові справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 Закарпатської
області, українця, гр-на України, з середньо-спеціальною освітою, не
працюючого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не
судимого, за ст.263 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 20-й
год. 30 хв.
був затриманий працівниками міліції на пероні вокзалу станції Королево
Львівської залізниці та доставлений в чергову частину ЛВ на ст. Королево, де в
нього, серед його речей був виявлений та вилучений предмет типу "нунчаку", який
згідно висновку експерта НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відноситься до
складеної холодної рої ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним
(кустарним) способом.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину в скоєнні інкримінованого йому
злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року був
затриманий працівниками міліції на пероні вокзалу станції Королево та
доставлений в чергову частину , де в нього, серед його речей був виявлений та
вилучений нунчак.

Визначаючи
в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України обсяг доказів, що підлягають
дослідженню, суд за згодою учасників судового розгляду обмежується допитом
підсудного, який визнав себе винним повністю і показання якого відповідають
фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, а тому дослідження доказів
щодо фактичних обставин вчинення злочину підсудньою вважати недоцільним .

При
викладених обставинах, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає вину
підсудного ОСОБА_1. в скоєнні злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України
доведеною, а кваліфікацію його дій як незаконне носіння холодної зброї без
передбаченого законом дозволу, -вірною.

Обираючи
міру покарання підсудному ОСОБА_1. суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпечності скоєного ним злочину, обставиною що пом'якшує його
відповідальність суд визнає те, що підсудній визнав свою вину, щиро розкаявся,
активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується
позитивно.

З врахуванням вище наведеного, суд вважає, що виправлення
та перевиховання підсудного можливе в умовах без ізоляції його від суспільства
і до нього слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано
його дії з наданням в порядку ст.75 КК України іспитового строку.

Питання
щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.81 КПК України.

Цивільний
позов в справі не заявлений.

Керуючись
ст.ст.323-324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК
України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити
попередню -підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі - "нунчак", який знаходиться
на зберіганні у черговій частині міліції ЛВ на ст. Чоп Львівської залізниці
(а.с.23-24) - знищити

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської
області протягом п'ятнадцяти діб, через районний суд.

Головуючий: НадоптаА.А.