Справа № 11- 218 /2008 рік Головуючий в 1 інстанції - Стеблина
Категорія - 296 ч. 4 КК України Доповідач -
У Х В А Л А

іменем України

11 квітня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області
в складі :

Головуючого - Салая Г.А.

Суддів - Борисенка І.П.,
Григор'євої С.Г.

При секретарі - Маслової О.В.

З участю прокурора - Лісуна С.І.

Потерпілого - ОСОБА_3

Захисників -ОСОБА_4., ОСОБА_5

Засуджених - ОСОБА_2., ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями помічника прокурора м. Чернігова, потерпілого ОСОБА_3,
засудженогоОСОБА_1 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець м. Чернігова,
з середньою освітою, працюючий водієм таксі фірми „Алва”, раніше не судимий,
проживаючий в АДРЕСА_1,

засуджений по ст. 294 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Цим же вироком також засуджений
ОСОБА_2.: за ст. 296 ч.4 КК
України на 4 роки позбавлення волі; за ст.
263 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено
покарання 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки і на
нього покладено обов'язок періодично
з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Засуджений ОСОБА_2 вирок суду не оскаржує. Однак, відносно подана апеляція
прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища.

Стягнуто з засуджених: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь управління охорони здоров'я Чернігівської міської Ради 443 гр. 52 коп; з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_3. у відшкодування матеріальної
шкоди 570 гр., та моральної шкоди - 4500
гр., зОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у
відшкодування моральної шкоди 4000 грн.

Стягнуто на користь держави: з ОСОБА_2 -
1548 гр. 78 коп., з ОСОБА_1 - 207 гр. 78 коп.

Судом першої інстанції
засудженіОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані
винними у вчиненні злісного
хуліганства, у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням
вогнепальної зброї та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних
ушкоджень предмета - дерев'яної біти, аОСОБА_2також - у незаконному придбанні ,
носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. За
вироком суду ці злочини вони вчинили за таких обставин:

Наприкінці жовтня 2006 року ОСОБА_2,
перебуваючи в м. Києві, у невстановленої
особи нелегально придбав пістолет "ROHM RG 88" № НОМЕР_1 калібру 9
мм, який є ручною короткоствольною гладкоствольною зброєю, заряджений патронами калібру 9 мм,
спорядженими снарядами несмертельної дії, який, зберігаючи при собі, перевіз до
м. Чернігова та продовжував зберігати без передбаченого законом дозволу за
місцем свого проживання вАДРЕСА_2.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2 4 листопада 2006 року, близько
16 години 30 хвилин , будучі в стані алкогольного сп'яніння, маючи при собі
вищевказаний пістолет, знаходився на території ринку "Нива" неподалік
від м'ясного павільйону, де порушуючи громадський порядок, став дражнити собаку
ОСОБА_3.

На зауваження потерпілого ОСОБА_3. припинити такі
дії, ОСОБА_2 з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, почав лаятись нецензурною лайкою
та, діючи з особливою зухвалістю, розпочав бійку з ОСОБА_3. В процесі якої
завдав останньому кілька ударів в
область голови та інших частин тіла. Після цього ОСОБА_2 витяг з кишені куртки пістолет та , погрожуючи
ОСОБА_3 застосувати пістолет проти нього,
демонстративно здійснив один постріл в землю.

Потім ОСОБА_2 наказав ОСОБА_3 вийти за територію ринку
"Нива", щоб з'ясувати
стосунки. ОСОБА_3виконав вимогу
ОСОБА_2 і разом з останнім пішов до школи №30, розташованої неподалік. У вказаному
місці ОСОБА_2 повалив ОСОБА_3. на землю,
потім здійснив кілька прицільних пострілів
снарядами несмертельної дії, двічі влучивши в потерпілого.

З хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, діючи в групі з ОСОБА_2.,ОСОБА_1, який
прибув на місце події за викликом ОСОБА_2, почав безпричинно бити потерпілого. При цьомуОСОБА_1 завдав потерпілому ударів дерев'яною бітою по різних частинах
тіла, а ОСОБА_2 у цей час наносив удари
руками та ногами. Побивши потерпілого, ОСОБА_2 таОСОБА_1 повернулись до ринку.

Через кілька хвилин на територію ринку прийшов ОСОБА_3, щоб забрати свого
собаку. Побачивши останнього,ОСОБА_1 знову став безпричинно наносити удари йому
дерев'яною бітою по голові та інших
частинах тіла, від яких потерпілий впав на землю.ОСОБА_1 продовжував бити
ОСОБА_3. бітою по голові та різних частинах тіла, а ОСОБА_2 при цьому наносив
удари ногами та руками в голову та інші частини тіла.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи потерпілому ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, забійних ран лівої підключичної ділянки та передньої
черевної стінки, забиття, гематоми
нижньої третини правої гомілки, правого гомілково-ступневого суглобу,
правої ступні, забиття правого колінного суглобу, саден правого колінного
суглобу та правої надбрівної ділянки, гематоми внутрішніх поверхонь обох
стегон, інфраорбітальних гематом обох очей, які у своїй сукупності , так і
кожне окремо віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

В апеляціях :

-
потерпілий ОСОБА_3просить вирок суду щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скасувати в зв'язку із
необґрунтованим виправданням ОСОБА_2 за
ст. 186 ч.1 КК України та призначення їм обом
м'якого покарання. Постановити новий вирок, якимОСОБА_1призначити
покарання у вигляді позбавлення волі,
посилаючись на те, що поведінка
засуджених під час його побиття, застосування щодо нього вогнепальної зброї та дерев'яної біти свідчать про їх суспільну
небезпеку. Тому, їм має бути призначено
покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, вважає, що суд необґрунтовано
зменшив цивільний позов в частині відшкодування моральної та матеріальної
шкоди, а тому просить задовольнити його
в повному обсязі;

- засудженийОСОБА_1 просить вирок суду
щодо нього скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в його діях
складу злочину. Він бійку не вчиняв, а лиш намагався стримати ОСОБА_2та
ОСОБА_3. Побив ОСОБА_3. тому, що той намагався його вдарити пляшкою з під
пива. Дерев'яну біту заздалегідь не
заготовлював, ніс її додому, а використав її випадково у відповідь на агресивні
дії потерпілого. На його думку по
справі маються чисельні порушення норм кримінально-процесуального права. Однак, якщо
суд дійде висновку про те, що в його діях є склад злочину - хуліганство, то воно, на його думку, охоплюється ст. 296 ч.2 КК України і у цьому
випадку він є суб'єктом амністії, тому просить її застосувати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3частково підтримав свою апеляцію.
Він відмовився від доводів своєї апеляції в частині м'якості
призначеногоОСОБА_1покарання, а лиш підтримав свою апеляцію щодо
необґрунтованого виправдання засудженого ОСОБА_2 по ст. 186 ч.1 КК України, а
також в частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальної і моральної шкоди.

Вислухавши доповідача, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_3., засуджених
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та їх захисників, перевіривши під час судового слідства в
апеляційній інстанції докази по справі і доводи поданих апеляцій, колегія
суддів підстав для задоволення апеляції
потерпілого ОСОБА_3. і засудженого ОСОБА_1 не знаходить.

Судом першої інстанції також правильно встановлені фактичні обставини
скоєння ОСОБА_2. та ОСОБА_1. злісного
хуліганства.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснював, що між ним та потерпілим ОСОБА_3.
виникли неприязні стосунки, коли той грубо відштовхнув його від собаки, з яким
він бавився, та пошкодив при цьому його куртку. ОСОБА_2 стверджував, що відмова
потерпілого від добровільного відшкодування
спричиненої шкоди і була причиною розпочатої між ними бійки, в ході якої він
двічі використав пістолет, зробивши постріли - перший раз у землю, а вдруге -
по потерпілому. За твердженням ОСОБА_2
побиття тривало майже дві години і відбувалось у різних місцях - на
території ринку "Нива" та поза нею. Свідок ОСОБА_6розтягував їх, а
потім це намагався зробити іОСОБА_1, якого він викликав по телефону, щоб поїхати додому. Коли ОСОБА_3вихопив з рук пляшку з пивом і кинув
у ОСОБА_1 , той ухилився від удару, і
конфлікт вже стався між потерпілим
та ОСОБА_1. На вимогу сторонніх осіб залишити територію ринку та розібратись у іншому місці, він
запропонував ОСОБА_3 піти до школи, на що той погодився. Вже біля школи між ним
та потерпілим виникла бійка, потерпілий повалив його на землю та став душити,
тому він і застосував пістолет.

ЗасудженийОСОБА_1 пояснив, що приїхав
до ринку "Нива" на прохання ОСОБА_2, щоб забрати його додому,
але побачив, що між ним та потерпілим
ОСОБА_3. відбувається обопільна штовханина. Маючи на меті розборонити
їх, він, тримаючи в руках пляшку пива, підійшов
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3., але ж
ОСОБА_3вихопив у нього з рук пляшку пива та кинув в його сторону. Він встиг
ухилитись від удару. На такі дії потерпілого,ОСОБА_1 витяг з-за поясу дерев'яну біту, яку він в той день
ніс додому, та двічі вдарив потерпілого по сідницях. Цю ж біту він застосував
ще один раз , коли потерпілий та ОСОБА_2 вийшли з-за школи, продовжуючи
сперечатись. Це сталось, коли потерпілий несподівано підбіг до нього, та вдарив його рукою, від чого він впав на
землю. На таке він знову вдарив потерпілого бітою по сідницях. За твердженням
ОСОБА_1 за його участю конфлікт тривав майже годину.

Про те, що потерпілого ОСОБА_3. було побито спочатку ОСОБА_2. , а потім і ОСОБА_2. і ОСОБА_1.
із застосуванням першим пістолета, а другим - дерев'яної біти,
стверджував і свідок Асадов. Він підтвердив, що побиття ОСОБА_3. почалось після того, як той зробив зауваження ОСОБА_2 щодо його зухвалої поведінки по відношенню до
собаки. Свідок стверджував, що потерпілого
ОСОБА_2 до приїзду ОСОБА_1 бив
руками та ногами по тулубу, ногам, голові. ОСОБА_2 погрожував застосуванням пістолета і при
цьому зробив демонстративний постріл в землю. Коли ОСОБА_2 та потерпілий
відійшли до школи, чув звідти декілька
пострілів із пістолета, а потім коли вони повернулись, побачив на обличчі
потерпілого пошкодження.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8підтвердили, що між потерпілим ОСОБА_3. та
засудженими ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 4
листопада 2006 року відбулась бійка, яка,
на їх думку, була спровокована
потерпілим і яка продовжувалась майже 2 години
як на території ринку "Нива", так і поруч із нею.

Згідно висновків судово-медичної експертизи
у ОСОБА_3. виявлені тілесні ушкодження у вигляді : закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, забійних ран лівої підключичної ділянки та передньої
черевної стінки, забиття, гематоми
нижньої третини правої гомілки, правого гомілково-ступневого суглобу,
правої ступні, забиття правого колінного суглобу, саден правого колінного
суглобу та правої надбрівної ділянки, гематоми внутрішніх поверхонь обох
стегон, інфраорбітальних гематом обох очей, які у своїй сукупності , так і
кожне окремо віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я. При цьому цією експертизою встановлено, що
частина тілесних ушкоджень утворилась в
тому числі не виключно від дії дерев'яної біти, наданої експертам для
дослідження, а частина - від дії ранячого снаряду, яким могла бути гумова куля,
випущена з вогнепальної зброї.

Висновками судово-трасологічної експертизи одягу потерпілого було
встановлено, що куртка та светр, у які він був вдягнений 4 листопада 2006
року, мають пошкодження, які могли
утворитись в результаті пострілів
кулями, вилученими з місця події.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він
дерев'яну біту спеціально не брав з собою, щоб
наносити тілесні ушкодження ОСОБА_3 , а намагався відвезти її додому, бо
цю річ у йогом машині забув якийсь
пасажир, суперечать матеріалам справи.

Зокрема потерпілий ОСОБА_3бачив, якОСОБА_1 , підходячи до нього та ОСОБА_2,
витягнув з під куртки біту та відразу
почав наносити нею йому удари по тулубу,
голові, ногах.

СвідокОСОБА_6 пояснив, що колиОСОБА_1 під'їхав на таксі до ринку, він
вийшов з машини, відразу витяг біту
з-під куртки, підійшов до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. і вступив у бійку, застосовуючи
цю біту.

В подальшому під час досудового
слідства дерев'яна біта, якою 4 листопада
2006 року було побито потерпілого
ОСОБА_3., була вилучена з машини ОСОБА_1 , на якій він працює водієм таксі.
Тобто дана біта не належала сторонній
особі, а була власністю ОСОБА_1 , яку він і застосував щодо потерпілого.

Не ґрунтуються на законі і твердження засудженого ОСОБА_1 та його
захисника, про те, що біту було вилучено
з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, а тому її не
можна визнавати речовим доказом по справі.
Свідок ОСОБА_9, на зміні якого у машині було вилучено дерев'яну біту, не заперечував, що вона
перебувала у машині і вона була виявлена працівниками міліції, які потім запросили понятих та оформили вилучення належним чином.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано дійшов висновку, що дерев'яну
бітуОСОБА_1 взяв із машини , коли
приїхав на місце події, умисно для
нанесення тілесних ушкоджень, що в подальшому він і зробив. Побиття
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. потерпілого
ОСОБА_3. відбувалось у громадському місці, на очах у численних свідків,
тривалий час. По відношенню до потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
діяли узгоджено.

Наведеним доказам суд дав правильну оцінку і дії ОСОБА_1 за ст. 296 ч.4 КК України
кваліфікував вірно.

Покарання засудженомуОСОБА_1із застосуванням ст. 75 КК України судом
призначене обґрунтовано. Потерпілий
ОСОБА_3 відмовився від своїх
апеляційних вимог щодо погіршення міри
покарання, обранійОСОБА_1 судом першої інстанції. Суд врахував тяжкість
вчиненого злочину, суд взяв до уваги дані про його особу, сімейний стан та стан
здоров'я, а також наявність на утриманні матері похилого віку. Підстав для
застосування ОСОБА_1 ст. 69 КК України
колегія суддів не знаходить.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив злочин і
визнаний винним за ст. 296 ч.4 КК України, то він не є суб'єктом амністії від 9
червня 2007 року.

Судова колегія вважає, що цивільний позов про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди по справі судом першої інстанції
вирішений правильно. Тому, підстав для
задоволення апеляції потерпілого в цій частині колегія суддів не знаходить.

Однак, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 93 ч.2 КПК України солідарно стягнув з ОСОБА_2. та
ОСОБА_1 витрати по лікуванню потерпілого в стаціонарі, тоді як вказані витрати
повинні стягуватись в дольовому порядку. Тому, судова колегія вважає необхідним
вказані витрати стягнути в дольовому порядку.

Керуючись ст., ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію потерпілого ОСОБА_3. і
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2007 року
відносно ОСОБА_1- змінити. Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь управління
охорони здоров'я Чернігівської міської ради
витрати за лікування потерпілого в стаціонарі в сумі 220 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

С У Д Д І:

Салай Г.А. Григор'єва
В.Ф.
Борисенко І.П.