У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Школярова В.Ф., Філатова В.М.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Києві 12 лютого 2008
року кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 15 квітня 2005 року та Ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області
від 26 вересня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, не судимий,

- засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5
років;

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянин України, не судимий,

- засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5
років;

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3

- засуджений
за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

Вироком постановлено стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
в солідарному порядку на користь потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 10000 грн.
кожному в порядку відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2006 року вирок
місцевого суду скасовано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України з виключенням
з його мотивувальної частини кваліфікуючої ознаки - вчинення злочину групою
осіб. Даною ухвалою ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений
ч. 2 ст. 121 КК України, та закрито провадження по справі у зв'язку із
закінченням строків давності.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнані винними у вчиненні
злочину за наступних обставин.

6 червня 1996 року близько 24 години, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, на четвертому поверсі гуртожитку Одеського
фінансово-економічного коледжу, розташованого у м. Одесі по вул. Чапаєвської
дивізії, 4-В, умисно шляхом нанесення ударів руками і ногами в різні частини тіла
спричинили потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді зірчатого
розриву селезінки, поперечно-ободочної кишки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_4 настала
його смерть. Під час побиття потерпілий
вирвався від нападників, забіг у побутову кімнату на 4-му поверсі гуртожитку,
звідки випав з вікна, в результаті чого отримав середньої тяжкості тілесні
ушкодження у вигляді переломів 11 і 12 ребер лопаточної лінії зліва, перелому
лівої плечової кістки.

У касаційній скарзі потерпілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області
від 26 вересня 2006 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, а провадження у справі у зв'язку із закінченням строків
давності закрито безпідставно, оскільки кримінальна справа неодноразово
зупинялася.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи
та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
нанесенні умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6, що спричинили смерть
потерпілого, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються
дослідженими судом доказами, наведеними у вироку.

Так, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що 6 червня 1996 року вони перебували у гуртожитку за вказаною вище адресою та близько 24.00 чули шум бійки і бачили, як ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 били ОСОБА_6, наносячи йому удари по різних
частинах тіла (т.3, а.с. 63, 66-67).

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили факт бійки
6 червня 1996 року близько 24.00 у гуртожитку (т.1, а.с. 56-57, 188-189; т. 2,
а.с. 129).

Судом також були досліджені дані протоколів очних ставок
(т. 1, а.с. 190-192, 193-195, 196-197; т.2, а.с. 114-116, 117-119, 120-122),
висновки судово-медичних експертиз, у тому числі ті, якими підтверджено,
що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження
у вигляді розривів селезінки, поперечно-ободової кишки та інші утворилися від
ударів тупими предметами з обмеженою поверхнею (т.2, а.с.190-199), а смерть
потерпілого знаходиться у прямому причинному зв'язку
з закритою травмою черевної порожнини внаслідок розвинутого
сепсису (т. 1, а.с. 109-111, 112-114).

Відповідно до досліджених матеріалів справи дії ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 судом правильно кваліфіковані як умисне тяжке тілесне
ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Між тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 49 КК України
особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням
строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком
законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 злочин, який є тяжким, вчинено 6 червня 1996 року, а апеляційний
розгляд справи відбувся 26 вересня 2006 року, тобто на той час, коли уже минув
зазначений у ст. 49 КК України строк давності.

Потерпілі у касаційній скарзі посилаються на те, що
кримінальна справа стосовно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 неодноразово зупинялася.
Однак, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється тільки
у випадку, коли особа, яка вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду.
Згідно з матеріалами справи вказані особи таких дій не вчинювали.

Тому апеляційний суд, взявши до уваги той факт, що
вина ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину доведена, а вказані особи не заперечують проти закриття кримінальної справи з
нереабілітуючих підстав, дійшов правильного висновку про закриття кримінальної справи і звільнення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на
підставі ст. 49 КК України. Вказане рішення апеляційного суду колегія суддів вважає
законним.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26
листопада 2006 року стосовно ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - без
змін.

Судді:

Присяжнюк Т.І. Школяров В.Ф. Філатов В.М.