Справа № 282/460/15-к
Провадження № 1-кп/282/52/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2015 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Любар кримінальне провадження № 0000166 від 18.04.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, 06.09.2010 року засуджений Чуднівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік 6 місяців, Відповідно до ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимості.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18.04.2015 року близько 04 години 00 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 за попередньою змовою з метою таємного викрадення чужого майна дизельного палива на автомобілі ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав до домогосподарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_3 , де на вулиці неподалік від вказаного домогосподарства знаходився вантажний автомобіль КАМАЗ 45143 д.н.з НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , залишивши свій автомобіль по вул. Гагаріна в с. Н. Любар неподалік від домогосподарства ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника майна та будь-яких інших осіб підійшли до вказаного вантажного автомобіля ОСОБА_6 , де ОСОБА_5 , зняв деревяний щит з паливного баку вантажного автомобіля та пошкодив металевий дріт, яким кріпилась кришка, відчинив його, а ОСОБА_4 , за допомогою дерев`яної палиці переконався в наявності дизельного палива в кількості приблизно 100 л.

Після цього, маючи намір на крадіжку вказаного дизельного палива об`ємом близько 100 літрів вартістю 2 000 гривень (згідно довідки ФОП ОСОБА_7 ) обвинувачені стали повертатись до свого автомобіля, щоб взяти резинові шланги та пластикові каністри для крадіжки дизельного палива.

Близько 04 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , на вулиці неподалік від свого домогосподарства побачив ОСОБА_6 , який в цей час повертався до дому. Під`їхавши до власного вантажного автомобіля КАМАЗ 45143 д.н.з. НОМЕР_2 , він побачив відставлені в сторону від паливного баку дерев`яні щити та те, що паливний бак відчинений.

З метою запобігання втечі ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину, ОСОБА_6 , своїм автомобілем заблокував виїзд автомобілю обвинувачених та викликав працівників міліції, в результаті чого ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , не мали можливості довести злочин до кінця вчинити крадіжку дизельного палива.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

28 квітня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_5 , та потерпілим ОСОБА_6 , укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

28 квітня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 , та потерпілим ОСОБА_6 , укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 28 квітня 2015 року, досягнуту між ним та потерпілим, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, примирився з потерпілим та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік. У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Речові докази по справі: Легковий автомобіль СЕДАН-В марки ВАЗ-21053 д.н.з. НОМЕР_1 з двома резиновими шлангами, шістьма пластиковими каністрами ємністю 20 літрів, двома пластиковими каністрами ємністю 10 літрів повернути законному володільцеві ОСОБА_4 , дерев`яне гілля довжиною 90 см., та дві частини металевої проволоки знищити. Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 28 квітня 2015 року, досягнуту між ним та потерпілим, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, примирився з потерпілим та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік. У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Речові докази по справі: Легковий автомобіль СЕДАН-В марки ВАЗ-21053 д.н.з. НОМЕР_1 з двома резиновими шлангами, шістьма пластиковими каністрами ємністю 20 літрів, двома пластиковими каністрами ємністю 10 літрів повернути законному володільцеві ОСОБА_4 , дерев`яне гілля довжиною 90 см., та дві частини металевої проволоки знищити. Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 , у підготовчому судовому засіданні підтримав угоди про примирення з обвинуваченими ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , просив суд їх затвердити, призначивши обвинуваченим покарання, визначене цими угодами. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинувачених не має, укладення угод з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоди про примирення та заслухавши думку потерпілого, обвинувачених, висновок прокурора суд приходить до висновку, що укладення угод сторонами є добровільним, зазначені угоди про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягають затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченим цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 , та обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 28 квітня 2015 року.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік. У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_5 , не застосовувався.

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 28 квітня 2015 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік. У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 , не застосовувався.

Речові докази по справі: Легковий автомобіль СЕДАН-В марки ВАЗ-21053 д.н.з. НОМЕР_1 з двома резиновими шлангами, шістьма пластиковими каністрами ємністю 20 літрів, двома пластиковими каністрами ємністю 10 літрів повернути законному володільцеві ОСОБА_4 , дерев`яне гілля довжиною 90 см., та дві частини металевої проволоки знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1