Справа № 11-2612007 р. Головуючий у 1
інстанції - Новіков О.М.
ч. 1 КК України. Доповідач - Оседач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого:
судді Оседача М.М. суддів: Антипець В.М., Борисенка І.П. при секретарі: Носко
Л.А. з участю прокурора: Надточій О.О. адвоката: Лескова В.О. захисника: ОСОБА_4потерпілої:
ОСОБА_3 засудженого: ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією помічника прокурора Бахмацького району на вирок Бахмацького
районного суду Чернігівської області від 25 січня 2007 року,

яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 українець,
громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий,
не судимий, -

засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України з застосуванням статті 69 КК України
до 3 років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за
те, що 20 жовтня 2006 року, близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння в АДРЕСА_1, на ґрунті існуючих тривалий час неприязних відносин
вчинив сварку з батьком - ОСОБА_2, під час якої, з метою умисного вбивства, наніс
останньому чотири удари сокирою в область шиї, від яких настала смерть
потерпілого.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор, який
підтримував обвинувачення в суді першої інстанції подав апеляцію, в якій не
оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікацію дій
засудженого, просить вирок суду за м'якістю призначеного покарання скасувати і
постановити новий вирок та призначити покарання ОСОБА_1 в межах санкції,
передбаченої ст. 115 ч. 1 КК України. Свої вимоги аргументує тим, що призначена
міра покарання є занадто м'яка, оскільки, на його думку, суд першої інстанції
не взяв до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив особливо тяжкий злочин,
перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп'яніння та частково визнав свою
вину у скоєному частково.

Заслухавши доповідача в ході проведеного по справі часткового судового
слідства, пояснення засудженого ОСОБА_1, його захисників та потерпілої, які
заперечують проти доводів апеляції і просять залишити вирок суду без змін,
прокурора, який підтримав апеляцію та просить її задовольнити, дослідивши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає її такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований
висновок про доведеність винності ОСОБА_1 в скоєнні умисного вбивства без
обтяжуючих обставин, що по суті не заперечується в апеляції прокурора.

Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому
порядку і перевірених судом доказах, зокрема, показах самого ОСОБА_1, який не
заперечував факту нанесення 20 жовтня 2006 року за місцем свого проживання
ударів сокирою в області шиї своєму батьку, поясненнями свідка ОСОБА_3, яка
підтвердила дані обставини, висновками судово-медичної експертизи, іншими
наведеними у вироку доказам, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку.

Кваліфікація судом дій ОСОБА_1 за ч.І ст. 115 КК України, як скоєння ним
умисного вбивства, є правильною і по суті також не оспорюється в апеляції
прокурора.

Призначаючи покарання суд врахував як характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, в результаті якого настала смерть потерпілого та
дані про особу, які характеризують засудженого, так і обставини, які
пом'якшують та обтяжують покарання.

При визначенні пом'якшуючих покарання обставин, суд
першої інстанції обґрунтовано врахував те, що засуджений ОСОБА_1 хоч і визнав
вину частково, проте щиро розкаявся в скоєному, його вік, який на час вчинення
злочину межував з досягненням ним повноліття, протиправну поведінку самого потерпілого протягом
тривалого часу, виключно
позитивні

характеристики за місцем
попереднього навчання і по місцю проживання та наявність клопотання односельчан
про необхідність пом'якшення йому покарання. Крім того, колегія суддів враховує
і думку потерпілої ОСОБА_3, яка в суді апеляційної інстанції край негативно
висловилась щодо поведінки її покійного брата до свого сина та дружини за час
їх спільного проживання, виключно позитивно охарактеризувала ОСОБА_1 та просила
не позбавляти останнього на тривалий термін ув'язнення, в зв'язку з чим просила
залишити в силі вирок суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку,
що при винесенні вироку суд ретельно врахував викладене та конкретні обставини
вчинення засудженим особливо тяжкого злочину і прийшов обґрунтованого висновку
про необхідність призначення покарання у вигляді ізоляції засудженого від
суспільства, проте вважав за доцільне визначити покарання у вигляді позбавлення
волі нижче від найнижчої межі.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, в
зв'язку з чим доводи апеляції прокурора щодо необхідності призначення
засудженому більш суворого покарання слід визнати такими, що не заслуговують на
увагу.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора Бахмацького району залишити
без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від
25 січня 2007 року щодо ОСОБА_1- без змін.