Справа № 1-600/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

===============================================================================

14 листопада 2011 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рабець

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Таран Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого неповнолітню дочку, офіційно не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4,2І кв.4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, вул.Бобрицька, буд.№8 Броварського району Київської області, раніше не судимого,-

у скоєні злочину, передбаченого ст. 15ч.З: ст.185ч.З КК України.-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в житло за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудний ОСОБА_1 02 лютого 2011року, близько 17-ї години,перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходився разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 де останній запропонував вчинити крадіжку чужого майна з буд. №1 по вул.Січнева в смт. В.Димерка. що належить потерпілому ОСОБА_3, на що той погодився вступивши з ним в попередню змову на таємне викрадення чужого майна.

Того ж дня, близько 19-ї години підсудний ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_2, реалізуючн свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння №1, розташованого по вул. Січнева в смт. Велика Димерка Броварського р-ну Київської області, після чого, діючи умисно та корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_2, шляхом вільного доступу, проник до недобудованого будинку, який знаходиться на території вказаного домоволодіння, звідки спільно з останнім намагався викрасти шестисекційну радіаторну батарею, вартістю 240грн.. що належить ОСОБА_3

Перебуваючи в будинку, підсудний спільно з ОСОБА_2, взявши батарею, почали виносити її з будинку, але в цей час до будинку зайшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які їх помітили. Після цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кинули батарею на підлогу та з причин, шо не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій :

вважали необхідними для доведення злочину до кінця залишили батарею у будинку. Після цього, підсудний ОСОБА_1 з будинку втік, а ОСОБА_2 був затриманий ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ОСОБА_2 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2011 року засуджений за ст.ст.15ч.З; 185ч.З КК України до 3-х років позбавлення волі відповідно до вимог ст.75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

В судовому засіданні допитаний підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні замаху на крадіжку за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Пояснив, що перебуваючи в стані алкогольного спяніння, його сусід ОСОБА_2 запропонував викрасти батарею будинку ОСОБА_3 і він погодився йому допомогти перенести. Коли вони, вдвох зайшли до будинку то їх застав потерпілий і вони не встигли викрасти чугунну батарею. Він втік, а ОСОБА_2 О В затримали і трохи побили. На слідуючий день він спілкувався з працівниками міліції, але потім тривалий час лікувався в тубдиспансері. За себе повідомив, що має неповнолітню дочку, є інвалідом 2-ї групи. Інших злочинів не вчиняв.

Покази підсудного ОСОБА_1 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують його особу.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що підсудний ОСОБА_1 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в житло, але не доведену з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця і такі його дії правильно кваліфіковано за ст. 15ч.З; ст. 185ч.З КК України і він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.

Обираючи покарання ОСОБА_1 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185 ч.З КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався позитивно.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.І ст. 66 КК України, а також те, що він є інвалідом 2-ї групи.

Обтяжуючою покарання обставиною передбаченою ст.67 КК України в діях ОСОБА_1 1.П. є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого злочину, сукупність всіх обставин вчинення, помякшуючі обставини, його участь при вчинені злочину, дані про його особу, що він є інвалідом 2-ї групи, характеризуються позитивно за місцем проживання, визнав вину та розкаявся у вчиненому, матеріальних претензій потерпілий не має, як особи він не є небезпечними для суспільства, а тому суд приходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбуття покарання і призначає покарання у виді позбавлення волі та звільняє від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК Україні!.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся, речових доказів немає.

Виходячи з викладеного та керуючись ст..ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15ч.З; ст. 185 ч.З КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк З(три) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в І(один) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобовязати його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

До вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити без зміни міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суду Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_7