Провадження № 1-кп/498/68/15 Справа № 498/232/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області, в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Велика Михайлівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000538 від 07.12.2014 за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Цебрікове, Великомихайлівського району, Одеської області, з повною загальною середньою освітою, громадянина України, (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Великомихайлівським РВ УМВС України в Одеській області 08 серпня 2005 року) не одруженої, яка перебуває в фактичних шлюбних відносинах, не працюючої, раніше не судимої, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , має на вихованні трьох неповнолітніх дітей

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи матір`ю свого новонародженого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку згідно ст. 150 ч. 2 Сімейного кодексу України, покладено обов`язок піклуватися про здоров`я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону дитини» кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною», не вживала заходів для правильного догляду за дитиною, в зв`язку з чим 07.12.2014 року біля 01.00 годин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння в спальній кімнаті будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , маючи можливість передбачити суспільну небезпечні наслідки своєї поведінки, проявляючи злісну недбалість, лягла на ліжко поряд зі своїм новонародженим сином ОСОБА_5 . Через деякий час ОСОБА_4 заснула, та під час сну притиснула його своїм тілом, в результаті чого з необережності закрила дихальні шляхи ОСОБА_5 внаслідок чого останній помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 106 від 22.12.2014 року смерть ОСОБА_5 настала від механічної асфіксії в результаті закриття матір`ю грудною залозою отворів носа і рота, так званого «присипання». При дослідженні трупа слідів механічних травм не виявлено.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України визнала повністю, визнала всі фактичні обставини кримінального провадження, як вони викладені в обвинувальному актів та дала покази про те, що 06.12.2014 року вдень вона заходила в гості до своєї матері, ОСОБА_6 , яка проживає з нею по сусідству, де вживала з нею спиртні напої. Біля 21.00 години вона разом із ОСОБА_7 , взявши із собою свою новонароджену дитину, пішли в гості до її матері, де знову стали розпивати спиртні напої. Біля 22.00 годин вони повернулись до дому, вона покормила дитину грудьми, та положила спати в дитяче ліжко. 07.12.2014 року біля 01.00 годин вона прокинулась від того, що дитина заплакала. Вона взяла дитину із дитячого ліжка, погодувала її, та положила дитину між собою та ОСОБА_7 , після чого вони заснули. 07.12.2014 року біля 07.00 годин вона прокинулась та хотіла погодувати дитину. Поглянувши на дитину, яка знаходилась на ліжку біля неї, вона побачила, що з носа дитини йшла кров. Вона взяла дитину на руки, та побачила, що дитина була без ознак життя. Вона злякалась розбудила свого співмешканця ОСОБА_7 та одразу повідомила до міліції. У вчиненому розкаюється в подальшому подібного зобов`язується не вчиняти.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1, ст. 119 КК України, та кваліфікує його за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України вбивство, вчинене через необережність.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 1 ст. 119 КК України, що злочин передбачений ч. 1 ст. 119 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка раніше не судима, по місцю проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, не працює. Має на вихованні трьох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину щодо малолітнього, та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, розкаюється у вчинені злочину, та має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що підстав для ізоляції ОСОБА_4 від суспільства немає, а покарання останній може бути призначено з випробуванням.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначити їй покарання, за ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строк якого встановити 2 (два) роки.

На підставі ст.76 ч.1 п. 2, 3 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394, 395 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1