Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Мороза М.А., Пошви Б.М.
розглянула в судовому засіданні 19
квітня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 15 вересня
2006 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вироком до позбавлення волі засуджені:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

судимості не має,

за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 14 років з конфіскацією всього
майна, що є його особистою власністю;

за ч. 4 ст. 187 КК України на 10 років з конфіскацією всього майна, що є
його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1
призначено 14 років позбавлення волі;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
судимості не має,

за
ч. 4 ст. 187 КК України на 10 років з конфіскацією всього майна, що є його
особистою власністю;

за
п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років з конфіскацією всього майна, що
є його особистою власністю.

На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 остаточно
призначено 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його
особистою власністю.

ОСОБА_2
та неповнолітній ОСОБА_1 за попередньою змовою вчинили під час розбійного
нападу, з проникненням у житло, з корисливих мотивів, умисне вбивство.

Як
визнав суд, злочини було вчинено за наступних обставин.

13
грудня 2005 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_2, перебуваючи у с. Войковське,
запропонував неповнолітньому ОСОБА_1 вчинити розбійний напад на мешканку селища
ОСОБА_3 з метою заволодіти майном.

У
той же день, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийшли до будинку АДРЕСА_1, де мешкала похилого віку
ОСОБА_3. Обманним шляхом нападники примусили потерпілу відкрити вхідні двері,
заштовхали ОСОБА_3 у будинок, і вимагаючи гроші, напали на неї, завдаючи
численні удари руками й ногами у різні частини тіла.

Оскільки
потерпіла добре знала обох нападників, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вирішили її вбити.

Діючи
узгоджено, протягом тривалого часу вони почергово руками здавлювали органи шиї
потерпілої. Смерть ОСОБА_3 настала від механічної асфіксії.

Після
цього ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заволоділи продуктами харчування та іншим майном на
загальну суму 292 грн. 20 коп.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що на досудовому слідстві
працівники міліції застосували незаконні методи, тому він дав неправдиві
показання.

Суд
належним чином не перевірив твердження щодо його непричетності до вбивства
потерпілої. Просить урахувати усі обставини справи, та із застосуванням ст. 69
КК України, пом'якшити покарання.

ОСОБА_2
вирок не оскаржив і на нього касаційне подання не принесено.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про законність й
обґрунтованість вироку та безпідставність прохання засудженого ОСОБА_1,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, наведені у скарзі
засудженого, колегія суддів не знаходить
підстав для їх задоволення.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які
його засуджено, ґрунтується на досліджених доказах і є правильним.

Винність ОСОБА_1 стверджується його показаннями на досудовому слідстві, де
він повідомив, за яких обставин було вчинено вбивство, які безпосередні дії
вчинив він, а які - ОСОБА_2.

Його показання є послідовними, детальними і сумнівів у їх правдивості не
викликають. Подальша зміна пояснень ОСОБА_1 в частині умисного вбивства була
викликана бажанням винного уникнути відповідальності за цей злочин. Суд дав
оцінку цим обставинам і його рішення є обґрунтованим і правильним.

Крім показань ОСОБА_1, суд підставно послався на пояснення іншого
співучасника злочинів - ОСОБА_2. Суд також дав оцінку його поясненням і
обґрунтовано зробив висновок, що первинні покази ОСОБА_2, про його участь в
розбійному нападі і вбивстві ОСОБА_3 разом із ОСОБА_1, є найбільш правдивими і
такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Показання обох винних на досудовому слідстві узгоджуються між собою і не
суперечать іншим обставинам, встановлених слідством і перевірених судом.

Крім того, на обґрунтування свого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 суд
послався на дані, що є у протоколі відтворення обстановки та обставин події за
участю обох засуджених, а також у протоколі очної ставки між винними.

Суд обґрунтовано послався й на показання потерпілої ОСОБА_4, свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, водія таксі ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Пояснення зазначених осіб доповнили показання винних і суд встановив повний
реальний перебіг подій, що передували злочинам, а також після них.

З даних, що є у протоколі огляду місця події і трупа ОСОБА_3 видно, що у
будинку виявлено порушену обстановку, що свідчить про пошуки грошей та
викрадення майна. На трупі виявлено тілесні ушкодження, які вказують на те, що
до потерпілої застосовувалося насильство.

Згідно даних, що містяться у висновках судово-медичних експертиз, на трупі
виявлено, крім крововиливів і саден, ще й численні переломи ребер, які могли
утворитися внаслідок не менше 18 травмуючих дій. Крім того, виявлено садна та
переломи кісток органів шиї, які утворилися від неодноразового здавлювання шиї
пальцями як правої, так і лівої рук.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_3 є неодноразове здавлювання органів
шиї руками (механічна асфіксія).

Висновки судово-медичних експертиз повністю підтверджують показання винних
у тій частині, що під час нападу вони застосовували насильство і що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 почергово здавлювали органи шиї потерпілої.

Показання ОСОБА_1 про те, що викрадений з будинку потерпілої металевий
посуд винні здали металобрухт, підтверджені даними, що є у протоколі
огляду та її
вилучення з домогосподарства ОСОБА_11
у м. Харзизську.

Про намагання приховати сліди злочинів свідчать дані, що є у протоколі
огляду місця події, свідченнях потерпілої ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5

Це, зокрема, стосується того, що труп потерпілої перебував у ліжку,
накритий ковдрою та одягом, речі у хаті майже не були розкидані, вхідні двері
були підперті сапою зсередини. Про те, що двері були підперті сапою повідомив
ОСОБА_1, який власноручно це зробив, щоб імітувати закриті двері із середини.

Таким чином, суд, перевіривши зібрані докази, зробив правильний й обґрунтований
висновок щодо винності ОСОБА_1 в умисному вбивстві ОСОБА_3 за попередньою
змовою групою осіб з корисливих мотивів під час розбійного нападу із
проникненням у житло потерпілої.

Посилання ОСОБА_1 на неповноту судового слідства не можна вважати підставними,
оскільки суд ретельно дослідив усі обставини справи, дав оцінку зібраним
доказам і належним чином умотивував своє рішення.

Твердженням ОСОБА_1 про те, що він себе обмовив внаслідок фізичного і
психічного впливу з боку працівників міліції, були предметом перевірки органів
прокуратури і суду і не підтвердилися.

Колегія суддів не вбачає підстав вважати заяви ОСОБА_1 з даного питання
обґрунтованими.

Не ґрунтуються на матеріалах справи й доводи ОСОБА_1 про те, що ніякої
попередньої домовленості між ним і ОСОБА_2 на вчинення злочинних дій щодо
ОСОБА_3 не було.

Зі справи убачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 діяли спільно та узгоджено, з
єдиною метою заволодіти майном та грошима потерпілої шляхом застосування
насильства.

Заподіяння численних тілесних ушкоджень, а також здавлювання органів шиї
потерпілої свідчать про бажання винних позбавити потерпілу життя і саме у такий
спосіб.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 та п.п. 6, 12 ч. 2 ст.
115 КК України.

Згідно із висновком судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 є осудною
особою.

Призначаючи винному покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України,
урахував як обтяжуючі покарання обставини, так і пом'якшуючі, у тому числі й
ті, на які посилається засуджений.

Призначене покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів, особі
засудженого, є достатнім і необхідним.

Підстав для пом'якшення покарання, а також застосування ст. 69 КК України
не знайдено.

Керуючись ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду
Донецької області від 15 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

судді:

Кравченко К.Т. Мороз М.А.
Пошва Б.М.