ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2013 року
Підволочиський районний суд
Тернопільської області

в складі:

головуючого
Сташківа Н.Б.

за участі :

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

сторони обвинувачення прокурора
Гарасимика А.О.

сторони захисту обвинуваченої
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2

представника у справах неповнолітніх
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду сел.
Підволочиська Тернопільської області
кримінальне провадження,
зареєстрованого у Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за № 0000269
від 30 липня 2013 року відносно
обвинуваченого :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Личківці Чортківського району
Тернопільської області, громадянина
України, українця, одруженого,
тимчасово не працюючого, жителя
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125
КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_4 29 липня 2013 року
близько 19.30 год. на пасовищі у с.
Зарубинці Підволочиського району
Тернопільської області на ґрунті
особистих неприязних відносин із
потерпілою ОСОБА_2, з метою заподіяння
тілесних ушкоджень, вступив із нею у
словесний конфлікт, після чого умисно
наніс їй декілька ударів дерев'яною
палицею по тілу, а саме по правій руці,
передпліччі, зовнішній стороні правого
плеча та шийного відділу. У подальшому
наніс їй 3-4 удари долонею в область
потиличної ділянки голови, чим
спричинив тілесні ушкодження у виді
синця на правій переднє-боковій
поверхні нижньої третини шиї, садна на
задній поверхні верхньої третини
грудної клітки, синців на лівій боковій
поверхні тазової ділянки, зовнішній
поверхні верхньої третини правого
передпліччя, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4
вину у вчиненні інкримінованого
правопорушення не визнав та пояснив, що
дійсно 29 липня 2013 року близько 10.00 год.
на полі біля пасовища у с. Зарубинці
Підволочиського району Тернопільської
області виявив нестачу належних йому
тюків у кількості 3 штук. Шукаючи їх по
периметру городу, почув із-за кущів
несмішливий голос потерпілої, котра
говорила «Що він щось шукає». Не
звернувши на це увагу, забрав їх решту
та поїхав до дому. Після чого мав намір
забрати з пасовища корову, проте ще раз
вирішив перевірити наявність тюків.
Проходячи по городу, він ще раз почув
насмішливий голос потерпілої, зі
змісту якого було зрозуміло, «Що він їх
не знайде». Будучи обуреним від
поведінки потерпілої, підійшов до неї
та у агресивній формі почав із нею
конфлікт. У подальшому потерпіла
ОСОБА_2 з ємкості, у якій була вода,
бризнула на нього. Обурившись, він щось
виразився у її сторону та пішов додому.
Ствердив, що будь-яких тілесних
ушкоджень потерпілій не наносив та не
вчиняв відносно неї жодних
протиправних дій, а лише між ними
відбувся словесний конфлікт.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_4
своєї вини у скоєні інкримінованого
органами досудового слідства
правопорушення не визнав, суд
об'єктивно дослідивши, оцінивши та
проаналізувавши всі зібрані та
перевірені у судовому засіданні
докази, прийшов до переконання про
повну доведеність вини підсудного
ОСОБА_4 у скоєні правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а
покази дані ним у судовому засіданні
повністю спростовуються показами
свідків та матеріалами кримінального
провадження, серед яких зокрема :

Будучи допитаною у судовому засіданні
в якості потерпілої ОСОБА_2 показала, що
29 липня 2013 року перебувала на пасовищі
у с. Зарубинці Підволочиського району
Тернопільської області разом із своєю
неповнолітньою дочкою ОСОБА_6 Близько
19.30 год. у той час, коли вони мали намір
іти додому, до них підійшов ОСОБА_4 та
почав висловлюватись у її адресу
нецензурними словами, наніс їй
декілька ударів палицею, яку мав із
собою, по різних частинах тіла. Після
того як палиця тріснула, наніс їй
декілька ударів долонею по обличчі. Не
маючи фізичної змоги оборонятись, вона
бризнула йому в обличчя водою, та
поскаржилась, що з приводу
неправомірних дій звернеться до
працівників правоохоронних органів, на
що підсудний плюнув у її обличчя. У
подальшому ОСОБА_4 забрав корову та
пішов в напрямку власного помешкання.
Через незначний проміжок часу відчула
нудоту та вирішила звернутись за
медичною допомогою, куди її відвіз
родич власним автомобілем. У
відділенні ФАПУ вона повідомила
фельдшерів, за яких обставин їй були
нанесені тілесні ушкодження та скарги
на головну біль, нудоту, після чого їй
була надана медична допомога. У
подальшому у їх присутності
спілкувалась з працівникам міліції та
повідомила про факт нанесення їй
тілесних ушкоджень. Крім того вказала,
що працівники невідкладної швидкої
медичної допомоги роз'яснили їй, що
вони особисто не уповноважені
проводити огляду на предмет заподіяних
тілесних ушкоджень, а порадили
звернутись до відділу судово-медичної
експертизи. На наступний день у
Підволочиському РВ УМВС України в
Тернопільській області взяла
направлення та звернулась до відділу
експертизи з метою встановлення
ступеня тяжкості заподіяних тілесних
ушкоджень.

Вказані покази потерпілої ОСОБА_2 є
логічними послідовними і повністю
узгоджуються із наданими державним
обвинуваченням матеріалами
кримінального провадження та логічним
показам інших свідків зокрема :

Будучи допитаною в судовому засіданні
в якості свідка у присутності
законного представника та одночасно
потерпілої ОСОБА_2, представника служби
у справах неповнолітніх, неповнолітня
ОСОБА_6 пояснила, що 29 липня 2013 року вона
з матір'ю - потерпілою ОСОБА_2
перебувала на пасовищі у с. Зарубинці
Підволочиського району Тернопільської
області. Коли вони уже мали намір іти
додому до них підійшов підсудний
ОСОБА_4 та почав виражати в сторону
матері претензії ніби вона викрала
належні йому тюки. У подальшому наніс
матері - ОСОБА_2 удари палицею, яку мав
із собою в область руки та передпліччя.
Коли палиця тріснула, наніс ще декілька
ударів рукою. Потерпіла ОСОБА_2, не
маючи чим оборонятись, бризнула на
нього водою, після чого підсудний
ОСОБА_4 плюнув їй у обличчя та швидко
пішов із коровою додому.

Будучи допитаною у судовому засіданні
в якості свідка ОСОБА_7, котра являється
матір'ю потерпілої, показала, що 29 липня
2013 року до неї подзвонила дочка та
повідомила, що її на пасовищі побив
ОСОБА_4 По дорозі до дочки вона зустріла
ОСОБА_8, котра сказала їй, що між
потерпілою та підсуднім відбувся
конфлікт, в результаті чого ОСОБА_4
наносив удари палицею. Підбігши до
дочки, остання сиділа біля річки,
плакала та трусилась, а поруч лежала
зламана суха дерев'яна палиця. У
подальшому дитина подзвонила до
батька, а він до брата, котрий відвіз її
дочку до лікарні. Після надання їй
медичної допомоги та коли вона
повернулась додому на її тілі, а саме
потиличній ділянці було видно садно, а
також відтиск пальців у шийному
відділі.

Будучи допитаною у судовому засіданні
в якості свідка ОСОБА_9, змінюючи покази
щодо дати інциденту, оскільки через
значний проміжок часу призабула її,
однак в завершенні показала, що 29 липня
2013 року ввечері близько 22.30. год.
зустрілась із матір'ю потерпілої
ОСОБА_7, котра сказала, що її дочку побив
ОСОБА_4 При зустрічі із потерпілою вона
побачила, як та лежала в ліжку плакала
та вказувала, що її побив ОСОБА_4 за те,
що ніби вона вкрала у нього три тюки. У
потерпілої був синець на передпліччі
правої руки та спині.

Будучи допитаним у судовому засіданні
в якості свідка ОСОБА_10 показав, що
працює фельдшером швидкої медичної
допомоги. 29 липня 2013 року на прийом
звернулась потерпіла ОСОБА_2, вказавши,
що її побив сусід. Він разом із іншим
фельдшером ОСОБА_12 оглянули потерпілу
ОСОБА_2, надали їй невідкладну допомогу,
а саме виміряли артеріальний тиск,
ввели заспокійливий засіб, після чого
виставили діагноз «ситуаційний невроз
». З пояснень потерпілої ОСОБА_2 вона
була побита її сусідом ОСОБА_4 Будь-яких
візуальних тілесних ушкоджень синців,
саден на тілі потерпілої він не бачив,
оскільки не здійснював її детального
огляду, а тому порадив їй з метою
встановлення ступеня тяжкості
тілесних ушкоджень звернутись до
експерта. У подальшому у їх присутності
вона спілкувалась по телефону з
працівниками міліції, котрим вказала,
що її були заподіяні тілесні
ушкодження підсудним ОСОБА_4

Будучи допитаною у судовому засіданні
в якості свідка ОСОБА_12 щодо обставин
надання медичної допомоги потерпілій
ОСОБА_2 та факту отримання нею тілесних
ушкоджень, а саме те, що її побив ОСОБА_4
дала аналогічні покази показам свідка
ОСОБА_10

Також будучи допитаною у судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_8
показала, що 29 липня 2013 року проводила
польові роботи на земельній ділянці, що
їй належить. Близько 19.30 год. почула
крик дитини та озирнувшись побачила, як
ОСОБА_4 змахував палицею в сторону
потерпілої ОСОБА_2 Чітко нанесених
ударів по конкретних частинах тіла, у
якій руці знаходилась палиця та інші
деталі вона не може вказати, оскільки
знаходилась на значній відстані, проте
факт замаху палицею підсудним над
потерпілою та нанесення декілька
ударів по тілу потерпілої підтвердила.
У подальшому потерпіла бризнула на
підсудного водою.

Будучи допитаним у судовому засіданні
в якості свідка ОСОБА_13 показав, що 29
липня 2013 року проводив польові роботи
на земельній ділянці, що йому належить
на відстані 200-250 м. від події. Близько
19.30 год. почув крик дитини та жінки.
Бачив, як підсудний ОСОБА_4 змахував
палицею над потерпілою, проте самого
факту нанесення їй ударів не бачив.
Будучи допитаним у судовому засіданні
в якості експерта ОСОБА_14 показав, та
підтвердив, що виявлені 30 липня 2013 року
у потерпілої ОСОБА_2 тілесні ушкодження
з урахуванням на їх вид, морфологічні
ознаки, забарвлення, стан поверхні,
наявність почервоніння шкіри
відносяться до легких тілесних
ушкоджень частина котрих була нанесена
тупим предметом циліндричної форми
приблизно за добу до звернення і не
виключається отримання їх потерпілою
ОСОБА_2 за обставин викладених у
постанові слідчого, а саме те, що її
побив ОСОБА_4 . Крім того надав
роз'яснення того, що з урахуванням сили
нанесеного удару, віку особи, синці
можуть проявлятись як через пів год.
після нанесення удару так і через 1
добу.

Будучи допитаним у судовому засіданні
в якості експерта ОСОБА_14 показав, та
підтвердив, що виявлені 30 липня 2013 року
у потерпілої ОСОБА_2 тілесні ушкодження
з урахуванням на їх вид, морфологічні
ознаки, забарвлення, стан поверхні,
наявність почервоніння шкіри
відносяться до легких тілесних
ушкоджень частина котрих була нанесена
тупим предметом циліндричної форми
приблизно за добу до звернення і не
виключається отримання їх потерпілою
ОСОБА_2 за обставин викладених у
постанові слідчого, а саме те, що її
побив ОСОБА_4 Крім того надав
роз'яснення того, що з урахуванням сили
нанесеного удару, віку особи, синці
можуть проявлятись як через пів год.
після нанесення удару так і через 1
добу.

Вказані пояснення експерта ОСОБА_14
спростовують той факт, що фельдшера
швидкої медичної допомоги ОСОБА_10 та
ОСОБА_12, надаючи потерпілій ОСОБА_2
медичну допомогу приблизно через 30-40
хв. часу після отримання нею ударів, не
бачили поверхнево - візуально на ній
нанесення тілесних ушкоджень.

Також в судовому засіданні в якості
свідка допитувався ОСОБА_16, проте суд
не бере до уваги його покази оскільки
повідомлені ним обставини не дають
можливості підтвердити чи спростувати
факт конфлікту чи заподіяння підсудним
потерпілій тілесних ушкоджень та не
мають прямого значення для
об'єктивного вирішення даного
кримінального провадження, а тому і не
можуть лягти в основу обвинувального
вироку.

Разом із тим покази потерпілої та
свідків суд бере до уваги та вважає їх
правдивими, оскільки вони об'єктивно,
логічно та ґрунтовно відповідають
обставинам справи, факту заподіяння
тілесних ушкоджень та письмовим
матеріалам, зокрема: як убачається із
висновку експерта Тернопільського
обласного бюро судово-медичної
експертизи № 994 від 30 липня 2013 року при
судово-медичній експертизі у ОСОБА_2
виявлені синець на правій переднє -
боковій поверхні нижньої третини шиї,
садно на задній поверхні верхньої
третини грудної клітки, синці на лівій
боковій поверхні тазової ділянки,
зовнішній поверхні верхньої третини
правого плеча та заднє-внутрішній
поверхні середньої третини правого
передпліччя та за ступенем тяжкості
належать до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином судом встановлено, що 29
липня 2013 року близько 19.30 год. год. на
пасовищі, що у с. Зарубенці
Підволочиського району Тернопільської
області між підсудним ОСОБА_4 та
потерпілою ОСОБА_2 виник конфлікт в
результаті чого підсудній наносив
потерпілій удари палицею та долонею по
різних частинах тіла, чим спричинив
тілесні ушкодження у виді синців,
саден, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень.

За вказаних обставин суд приходить до
переконання про повну доведеність вини
підсудного ОСОБА_4 в умисних діях, які
виразились нанесенні умисного легкого
тілесного ушкодження, і повністю
погоджується із кваліфікацією
органами досудового слідства дій за ч.1
ст. 125 КК України.

При призначені покарання підсудному
ОСОБА_4 суд, у відповідності до вимог ст.
65 КК України, враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, котрий
відповідно до ст. 12 КК України
відносяться до злочинів невеликої
тяжкості, наслідки, що наступили, особу
обвинуваченого, те, що він раніше не
притягувався до кримінальної
відповідальності, по місцю проживання
характеризується з позитивної сторони.

Також, беручи до уваги відсутність
обставин, що пом»якшують чи обтяжують
покарання, думку потерпілої щодо
призначення підсудному покарання, з
урахуванням фактичних обставин справи,
суд приходить до переконання, що ОСОБА_4
слід призначити покарання у виді
штрафу в межах санкції статті
обвинувачення, передбаченої ч.1 ст. 125
КК України, що буде необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і
призначити йому покарання у виді
штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 680 гривень, які стягнути у
дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільного позову у справі не заявлено.

На вирок може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Тернопільської
області через Підволочиський районний
суд протягом 30-ти днів з моменту його
проголошення, а засудженому, який
перебуває під вартою протягом цього ж
строку з моменту вручення копії
судового рішення.

Головуючий