Справа № 591/6384/13-к Провадження № 1-кп/591/261/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2013 рокум. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сибільов О.В., розглянувши справу по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зарічним районним судом винесено вирок, яким ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді арешту та стягнуто судові витрати на користь держави.

Відповідно до ч.5 ст. 534 КК України, процесуальні питання, пов"язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ст.535 КК України судове рішення, що набрало законної сили, звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду України. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов"язки виконати судове рішення. У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Виходячи з вимог п. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (пункт 3 частини першої статті 18 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 р. N 5037-VI), у виконавчому документі зазначаються, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, наявність вказаної інформації є обов'язковою.

Відповідно до пп.19(1).1.7. п.19(1). ч.19(1) ст.19 Податкового Кодексу України, органи державної податкової служби формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, до якого вноситься інформація про індивідуальні ідентифікаційні номери фізичних осіб. Отже, надання інформації стосовно індивідуальних ідентифікаційних номерів фізичних осіб віднесено до компетенції відповідного органу державної податкової інспекції.

Згідно зі ст.533 КК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов"язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Тому, орган державної податкової інспекції зобов'язаний надати витребувану судом інформацію.

Керуючись ст. 533 КК України, ст.ст.18, 26 Закону України "Про виконавче провадження", пп.19(1).1.7. п.19(1). ч.19(1) ст.19 Податкового Кодексу України -

УХВАЛИВ:

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Суми протягом трьох календарних днів з моменту отримання цієї ухвали надати відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Суми, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1.

У випадку невідповідності зазначених судом у цій ухвалі даних про особу (П.І.Б., дата народження, адреса реєстрації місця постійного проживання) інформації, яка містить у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Суми надати відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер вказаної вище особи без зазначення будь - якої адреси (за пошуковими параметрами - П.І.Б., дата народження).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Сибільов