В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. Справа153/878/15-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження №153/878/15-к (внесене в ЄРДР за №0000182 від 27 квітня 2015 року) про обвинувачення
ОСОБА_3 ,

який народився у 1950 році у жовтні місяці 06 числа, уродженця села Тростянець Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера, не одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.195 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

На протязі останніх близько 11 років ОСОБА_3 співмешкав із ОСОБА_6 , та на протязі останніх близько 3 років вони спільно проживали в будинку матері ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В лютому 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розійшлись та стали проживати окремо, в зв`язку з чим поміж ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_3 з іншого, виникли неприязні відносини. Внаслідок вказаних неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на погрозу знищення майна ОСОБА_5 шляхом підпалу.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 26 квітня 2015 року близько 19 години 30 хвилин, маючи при собі пляшку із дизельним паливом, зайшов на територію присадибної ділянки ОСОБА_5 , що розташована з правого боку від будинку останньої, за вищевказаною адресою. Після цього, ОСОБА_3 в присутності ОСОБА_5 став поливати дизельним паливом стіг сіна та дрова, що були складені на вказаній ділянці та які були придбані ОСОБА_3 під час спільного проживання із ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_3 почав словесно погрожувати ОСОБА_5 знищити її будинок та господарство шляхом підпалу. Після цього, з метою доведення свого наміру до кінця та переконання ОСОБА_5 у серйозності своїх намірів щодо знищення її майна, ОСОБА_3 за допомогою сірників підпалив вищевказане сіно та дрова. Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_3 , у ОСОБА_5 були реальні підстави побоюватись здійснення погрози знищення її майна шляхом підпалу з його боку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 195 КК України, тобто погроза знищення чужого майна шляхом підпалу, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в пред`явленому йому обвинуваченні по ст.195 КК України.

У скоєному розкаюється. Просить суд суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого у межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.195 КК України доведена повністю, дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості; особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебував і перебуває на даний час в стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину; визнання ними вини.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.ст.69, 69-1 КК України, а тому з урахуванням всіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особи винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що підсудний може бути виправлений та перевихований без ізоляції його від суспільства, тому, суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудному покарання у виді штрафу.

Речових доказів у справі не має.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.195 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у сумі 850 гривень на користь держави.

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1