У Х В А Л А
18.05.2015 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 18.04.2012 року приблизно в 14 год. перебуваючи в палаті № 4 терапевтичного відділення Кременчуцької першої міської лікарні им. А.Т. Богаєвського, що за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. 40 років Жовтня, 60/1 , умисно наніс удар ребром правої кисті своєї руки по кисті лівої руки потерпілої ОСОБА_8 .
Від зазначених вище дій ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 544 від 08.05.2012 року, потерпілій ОСОБА_8 було завдано тілесних у ушкоджень у виді закритого перелому п`ятої п`ясної кістки лівої кисті руки, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 544 від 11.05.2012 року, у ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження: закритий перелом п`ятої п`ясної кістки лівої кисті, який утворився від не менше ніж однократної ударної дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо у вказаний ( у постанові про призначення експертизи) строк та при вказаних обставинах, про що свідчить їх характер. Дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. ( т. 2 а.с. 28).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 935 від 20.07.2012 року, показання ОСОБА_8 , які вона давала при відтворенні обстановки і обставин події від 23.08.2012 року не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині локалізації, кількості та механізму спричинення їй тілесних ушкоджень. (т. 2 а.с. 30-35,38).
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1099 від 20.06.2013 року, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у виді закритого перелому п`ятої п`ясної кістки лівої кисті з набряком м`яких тканин, які утворились від дії тупого обмеженого предмету, яким могло бути і ребро руки (про що переконливо свідчить консультація лікаря-рентгенолога від 06.06.2013 року), можливо в строк та при обставинах вказаних вище, не протирічить показанням даним підекспертною під час проведення відтворення обстановки та обставин події і оцінюються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку лікаря-консультанта рентгенолога від 06.06.2013 року «перелом свіжий і може відповідати даті травми 18.04.2012 року». Всі надані рентгенограми належать одній і тій же особі.
Покази ОСОБА_5 дані ним під час проведення обстановки та обставин події від 25.01.2013 року дещо входять в протиріччя щодо механізму утворення тілесних ушкоджень у підекспертної ОСОБА_8 , а саме згідно заключення лікаря-рентгенолога перелом п`ятої п`ясної кістки міг утворитися при ударній дії травмуючої сили в ділянку перелому, а не навпаки. ( т. 3 а.с. 5-8).
В судовому засіданні ОСОБА_5 надав суду висновок спеціаліста № 137/14 від 22.04.2014 року, який складено судово-медичним експертом ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» ОСОБА_10 та спеціалістом в галузі променевої діагностики ОСОБА_11 . Відповідно до даного висновку, у ОСОБА_8 мав місце косий перелом діафіза п`ятої п`ясної кістки лівої кисті з незначним зміщенням відламків, один з яких має гострий контур.
Враховуючи характер перелому та його розташування експерти вважають, що він утворився від удару об тупий твердий предмет ( стілець, стіл, тощо), що не могло мати місце за обставин, на які вказує потерпіла під час відтворення обстановки та обставин події 23.08.3012 року.
Не виключається можливість утворення вказаного перелому у ОСОБА_8 внаслідок падіння її з вертикального положення тіла на площину зі співударянням лівою кистю об контактуючу поверхню ( т. 1 а.с. 211-217).
Крім того в мотивувальній частині висновку спеціаліста вказано, що механізм виявленої у ОСОБА_8 травми характерний при ударі кістки об твердий предмет (стілець, стіл і т. ін.), але малоймовірно, що він виник від удару по кисті «на вісу», тобто без фіксування кисті руки потерпілої у сталому положенні.
Посилаючись на вказаний вище висновок спеціаліста № 137/14 від 22.04.2014 року та вважаючи, що цей висновок дає підстави для сумнівів у попередніх висновках судово-медичних експертиз, проведених експертом Кременчуцького міжрайонного відділення бюро СМЕ ГУОЗ Полтавської ОДА та експертом обласного бюро СМЕ департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА, сторона захисту просить призначити у справі комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам ДУ «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Запропоновані питання, які необхідно поставити на вирішення експертам.
Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які просили задовольнити клопотання та наполягали на проведенні комісійної експертизи саме спеціалістами ДУ «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти проведення експертизи, вважаючи, що в справі достатньо доказів про наявність, ступінь тяжкості та механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про те, що клопотання сторони захисту не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.
На запит суду щодо можливих строків виконання комісійної судово-медичної експертизи в Головному бюро СМЕ, директором ДУ «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» надано відповідь з якої слідує, що комісійна судово-медична експертиза в даній установі може бути проведена не раніше ніж через три роки. ( т. 1 а.с. 218-219).
Під час допиту в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_10 , остання пояснила, що на її переконання для усунення сумнівів, що виникли у справі необхідно провести комісійну судово-медичну експертизу під час якої, комісії лікарів необхідно оглянути потерпілу ОСОБА_8 та у разі необхідності провести повторну рентгенограму.
Потерпіла ОСОБА_8 подала до суду заяву з якої слідує, що вона заперечує проти призначення судово-медичної експертизи в Головне бюро СМЕ МОЗ України, оскільки фахівцям цієї установи вона не довіряє (т. 5 а.с. 108-109, т. 5 а.с. 26-27).
Зважаючи на викладене та з урахуванням можливих строків проведення експертизи в Головному бюро СМЕ і можливої відмови потерпілої від явки до експертів Головного бюро СМЕ, суд вважає, що в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 332, 242, 372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення комісійної судово-медичної експертизи в Головне бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров`я України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ