В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючому в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого.

за ст. 286 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Угода про примирення досягнута до підготовчого судового засідання .
Відповідно до обвинувального акту , ОСОБА_4 , 08.10.2013 року близью 19:50 год., керуючи автомобілем «ВАЗ» 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Ужгород, в с. В.Геївці по вулиці Головній, біля будинку № 146, не врахував дорожню обстановку чим порушив вимоги «Правил дорожнього руху України», а саме:

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивні спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупиню транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В результаті чого здійснив наїзд на велосипедиста - гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_3 , який рухався в зустрічному напрямку своє* смугою руху та поміняв напрямок свого руху ліворуч в сторону смуги руху автомобіля «ВАЗ».

Згідно висновку №152 судової автотехнічної експертизи від 14 серпня 2014 року виконане судовим експертом ОСОБА_6 водій автомобіля марки «BA3-21063» д.н. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 мав технічну можливість зупинки керований ним автомобіль до місця наїзду на велосипедист гр. ОСОБА_5 шляхом своєчасного застосування екстерного гальмування з моменту виникненн йому небезпеки для руху. З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали обставиш повязанні з тим, що водій автомобіля марки «BA3-21063» д.н. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 моменту виникнення йому небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосуванн екстерного гальмування.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1139 від 17.12.2013 року: при судове медичній експертизі гр. ОСОБА_5 , а також даних медичної документації, у нього були виявлег тілесні ушкодження у вигляді: ЗТГК, лівобічний пневмоторакс. Забій легень, ЗЧМТ. Стру головного мозку. Перелом лівої акулової кістки зі зміщенням, рубець від забійної рани на шкірни покривах лівої скроневої ділянки.

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів, діючих прикладанням значної сили по ударно-забійному механізму і по своєму характеру потягли з соболю розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судове медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МО України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості вкладаються в час і місце події, яка мала місце 08.10.2013 року.

Беручи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, які були виявлені у с] ОСОБА_5 у вигляді закритої травми грудної клітини з лівобічним гемотораксом, забій легенз ЗЧМТ. Струс головного мозку, перелом лівої акулової кістки зі зміщенням. Виникли вищевказаі тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів, діючих з прикладанням значної сили п ударно-забійному механізму і в момент первинного контакту потерпілий знаходився вертикальному або близькому до нього положенні і задньою поверхнею тулуба був повернутий бік рухаючогося автотранспорту з послідуючим падінням на автомобіль (найбільш ймовірно в капот лобове скло) з послідуючим падінням і ковзанням на тверде покриття дороги.

Таким чином , дії гр. ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ст. 286 ч. 1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому правопорушенні визнав , щиро розкаявся.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 досягли угоди про примирення, яку подали до суду та в судовому засіданні підтримали таку, підписали її , причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні за вищевказаних обставин та зобов`язався не втручатись в особисте життя потерпілого ОСОБА_5 . Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 досягнута також домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 у вигляді штрафу .
На підставі наведеного, суд розглянув справу на підставі ст 473, ч.5 ст.474 КпКУ.
ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 заявили, що наслідки угоди вони розуміють цілком.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства , примусу погроз , обіцянок , дії будь- яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,474,475 КпК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 30.01.2015 року укладену між потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затвердити.
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 3400 /три тисячі чотириста / грн. 00 коп., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Витрати пов`язані із проведенням експертиз в розмірі 1030,72 гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1