ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-665/08

14 серпня 2008 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Іляш С.І.,

за участю прокурора - Панова В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України, українки, освіта базова
загальна середня, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, 19.04.2008 року, приблизно о 06 год. 00
хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у квартирі
АДРЕСА_2, по запрошенню її власника ОСОБА_2, скориставшись тим, що останній
спав і за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала чуже майно, що належить
ОСОБА_2, а саме гроші в сумі 410 гривень та мобільний телефон «Nokia N95 8 GB» IMEI 13992 вартістю 7000 гривень, з сім-картою
оператора «Київстар», вартістю 30 гривень, баланс рахунку якої складає 20
гривень, після чого розпорядилась викраденим на власний розсуд, сховавши
викрадене у свої речі, завдавши потерпілому шкоду, на загальну суму 7 460
гривень.

Будучи допитаною у судовому засіданні, підсудна ОСОБА_1
свою вину у вчиненому визнала повністю, та пояснила, що вона 18.04.2008
року, приблизно о 23 год. 00 хв., на території ПКтВ «Гідропарк», вона
познайомилася з чоловіком на ім'я ОСОБА_2, який запросив її до себе у квартиру.
Приблизно о 04 год. 00 хв. вже 19.04.2008 року, після спільного вживання
горілки, вони лягли відпочивати. Приблизно о 06 год. 00 хв. ранку, вона
прокинулася та пройшла на кухню випити води. На столі побачила мобільний
телефон ОСОБА_2 «Nokia N95», та вирішила його викрасти, а тому поклала вказаний
телефон у кишеню свого плаща. Після того, вона викрала з куртки ОСОБА_2
приблизно 400 гривень. Вийти з квартири вона не змогла, оскільки ОСОБА_2 закрив
двері з середини, а ключ сховав. Вона роздяглась та лягла спати. Вранці ОСОБА_2
виявив відсутність свого телефону та грошей. Коли виявив своє майно у її плащі
викликав працівників міліції. Щиро розкаялась у
вчиненому та просила суд не карати її суворо.

Враховуючи те, що підсудна ОСОБА_1
не оспорювала фактичні обставини справи і судом встановлено, що вона правильно
розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та
істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та
роз'яснивши їм положення ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження
інших доказів по справі, крім тих, що характеризують особу підсудної.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку, що
винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
що їй інкримінується, доведена повністю, а її умисні дії правильно
кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України, як
таємне викрадення чужого майна.

Тому суд обмежився дослідженням матеріалів кримінальної
справи, що характеризують особу підсудної.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання винної,
є щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67
КК України обставин, що обтяжують її покарання, є
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При
обранні міри покарання підсудній
суд враховує наступні обставини справи:

- ступінь
тяжкості вчиненого підсудною
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України, який віднесений кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості;

- особу ОСОБА_1, яка має постійне місце проживання, раніше не судима, на обліку у лікаря
- нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудної ОСОБА_1 без ізоляції від
суспільства, а тому
необхідно призначити їй покарання в межах санкції ч. 1 ст.
185 КК України у вигляді
позбавлення волі та із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від
відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї
обов'язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов
по справі не заявлений.

Міру запобіжного заходу у відношенні підсудної ОСОБА_1 у
вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання слід скасувати.

Питання речових доказів вирішується судом у відповідності
до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК
України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один)
рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_1 обов'язки протягом
іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про
зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Речовий доказ - мобільний телефон «Nokia N95 8 GB» IMEI 13992, коробку від
мобільного телефону та гроші у сумі 410 гривень, що знаходиться на зберіганні у
власника - ОСОБА_2, залишити останньому.

Міру запобіжного заходу у відношенні засудженої ОСОБА_1 у
вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя В.Карабань