Справа №591/6634/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/268/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за №0000798, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2012 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 7 квітня 2015 року, якою обвинувальний акт відносно

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1

про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 ст. 191 КК України

і

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_2

про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 4 ст. 191 і частиною 1 ст. 382 КК України

повернутий прокурору м. Суми,

ВСТАНОВИЛА:
7 квітня 2015 року, суд першої інстанції, по результатам підготовчого судового засідання кримінального провадження за №0000798, постановив рішення про повернення прокурору м. Суми обвинувального акта відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , оскільки, прокурор не виконав вимоги ст. 293 КПК України так як не вручив під розписку їх копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним, а при відмові підозрюваних від отримання не оголосив обвинувальний акт під час закінчення досудового слідства, чим порушив принцип змагальності і їх право на захист.

У поданій апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду першої інстанції, є незаконною. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що прокурор у кримінальному провадженні, після завершення досудового розслідування, повністю виконав вимоги ст. 293 КПК України, що стверджується розписками та протоколами від 20 лютого 2015 року складеними прокурором про відмову обвинувачених в присутності понятих отримати обвинувальний акт та копії реєстру матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні з застосуванням технічної фіксації виконання слідчої дії, про те суд першої інстанції на ці обставини не звернув уваги. Прокурор також звертає увагу на те, що ухвалу суду не умотивовано, так як не вказано яким вимогам ст. 291 КПК України не відповідає обвинувальний акт, а тому просить повернути обвинувальний акт відносно підозрюваних ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , до суду першої інстанції для проведення нового підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

У поданій апеляційній скарзі на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 7 квітня 2015 року підозрюваний ОСОБА_8 , висловлюється про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повернення обвинувального акта, не вказав свого рішення з приводу фальсифікації потерпілою стороною матеріалів кримінального провадження та про неправомірні корупційні дії слідчого у провадженні якого перебувала справа, а тому просить вказати про ці обставини в ухвалі апеляційного суду.

У запереченні на апеляційні скарги, потерпіла ОСОБА_10 , висловила думку про те, що апеляційна скарга прокурора обґрунтована і підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_8 , безпідставна, оскільки, останній будь-яких процесуальних дій слідчого чи прокурора на досудовому слідстві не оскаржував.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення та доводи які викладені у апеляційних скаргах, думку прокурора про те, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підозрюваного безпідставна, вивчивши матеріали судового провадження, та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_7 , обґрунтована і підлягає до задоволенню, а апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 безпідставна і задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається із судового рішення, суд першої інстанції, рішення про повернення обвинувального акта прокурора мотивував тим, що прокурор (слідчий) після завершення досудового розслідування, не виконав вимоги ст. 293 КПК України, так як не вручив під розписку копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним, а у випадку відмови підозрюваних від отримання, не оголосив обвинувальний акт під час закінчення стадії досудового слідства, чим порушив принцип змагальності і їх право на захист.

На думку колегії суддів такий висновок суду першої інстанції є не правильним, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після завершення досудового розслідування, 20 лютого 2015 року, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , керуючись своїми повноваженнями передбаченими ст. 36 КПК України після відмови підозрюваними ОСОБА_8 і ОСОБА_9 отримати обвинувальний акт та копію реєстру матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні, в присутності понятих, з застосуванням технічної фіксації виконання слідчої дії, склав про цей факт два процесуальних документи розписку та протоколи (а.с. 12-13 і 18-19). Зміст розписок і протоколів від 20 лютого 2015 року свідчить про те, що прокурор з переданням обвинувального акта до суду, намагався під розписку вручити підозрюваним ОСОБА_8 і ОСОБА_9 їх копію, і копію реєстру матеріалів досудового розслідування, про те отримав відмову від підозрюваних від їх отримання. Доводи суду першої інстанції про те, що прокурор у випадку відмови підозрюваних від отримання обвинувального акта зобов`язаний був його оголосити, не передбачені кримінальним процесуальним законом.

На думку колегії суддів, дії прокурора відповідають його процесуальним повноваженням передбаченим ст. 36 КПК України і свідчать про виконанням ним вимог ст. 293 КПК України.

Суд першої інстанції також посилається і на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, про те в мотивувальній частині оскарженого судового рішення, суд першої інстанції конкретно не вказав, яким вимогам ст. 291 КПК України не відповідає обвинувальний акт.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановив незаконне, необґрунтоване, і неумотивоване судове рішення про повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 прокурору, а тому ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 7 квітня 2015 року на підставі частини 1 п. 6 ст. 407 частини 1 п. 3 ст. 409 та частини 1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню, з призначенням обвинувального акта у кримінальному провадженні підозрюваних ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , на новий розгляд в суді першої інстанції. Таким чином, апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Що стосується доводів апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_8 , то вони задоволенню не підлягають, оскільки, питання наявності чи відсутності фальсифікації потерпілою стороною доказів кримінального провадження, повинно вирішуватися під час розгляду кримінального провадження по суті і після їх дослідження в судовому засіданні, а не на стадії підготовчого судового засідання, а доводи апеляційної скарги з питань неправомірних корупційних дій слідчого теж задоволенню не підлягають, оскільки кримінальне провадження, яке направлене до суду таких матеріалів не містить.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 7 квітня 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 скасувати.

Направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № №0000798 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 ст. 191 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених частиною 4 ст. 191 та частиною 1 ст. 382 КК України до Зарічного районного суду м. Суми для проведення підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4