У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.04.2011
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області у складі суддів :

Крегула М.М.(головуючого), Демченко С.М.,
Дідика В.М.,

з участю прокурора - Міцовда К.Д.,

обвинуваченого - ОСОБА_4,

адвоката - ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляцією прокурора, який брав участь
у розгляді справи в суді першої
інстанції, на постанову Тячівського
районного суду від 17.02.2014 року , якою
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1 України, громадянина
України, з повною загальною середньою
освітою, не працюючого, одруженого, на
утриманні пятеро неповнолітніх дітей,
раніше судимого за вироком Тячівського
районного суду від 10.10.2011 року за ст. 185
ч.3 КК України на три роки позбавлення
волі з іспитовим строком на два роки, у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 185
ч. 2 КК України,

повернуто прокурору Тячівського
району для організації додаткового
розслідування.

Органом досудового слідства ОСОБА_4
обвинувачується в тому, що 4 жовтня 2012
року, близько 02.30 год., знаходячись на
вулиці Верховинській в смт. Усть-Чорна,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, помітив припарковані на
обочині квадроцикли, на багажному
відсіку одного з яких лежали дві
сумки-мішки світло-чорного та жовтого
кольорів, в яких знаходилися особисті
речі громадянина Польщі ОСОБА_12, ОСОБА_7
таємно, з корисливих мотивів, шляхом
вільного доступу, викрав та відніс ці
сумки до подвір'я будинку АДРЕСА_2
належне ОСОБА_8 і яке розташоване по
сусідству з його дворогосподарством,
де на городі, за підсобним приміщенням
їх заховав. Вартість викраденого
становить 4565.90 гривень.

Підставами для повернення справи на
додаткове розслідування, як зазначено
у постанові, є неповнота досудового
слідства, що не може бути усунута в
судовому засіданні.

В апеляції прокурора ставиться питання
про скасування постанови суду з
направленням справи на новий судовий
розгляд, оскільки, на думку прокурора,
викладені в постанові висновки про
неповноту досудового слідства, яка не
може бути усунута в судовому засіданні,
не відповідають фактичним обставинам
справи та зібраним доказам . Вказує, що
ні судом , ні самим підсудним ОСОБА_4 та
його захисником не доведений факт
скоєння крадіжки іншою особою, а саме
його малолітньою дочкою ОСОБА_9. Разом з
цим, в разі встановлення судом, що
злочин вчинила будь - яка з осіб, не
притягнутих до кримінальної
відповідальності, за клопотанням
прокурора , потерпілого або його
представника суд повинен винести
мотивовану ухвалу, а суддя - постанову,
якими про вчинення цього злочину
повідомити прокурора.

Заслухавши доповідь судді, промову
прокурора, який підтримав апеляцію,
підсудного ОСОБА_4 та його адвоката
ОСОБА_5, які просили відмовити в
задоволенні апеляції прокурора та
залишити без змін постанову суду,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції,
апеляційний суд приходить до
переконання, що вона не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 281 КПК України (1960 р.) суд
вправі повернути кримінальну справу
для проведення додаткового
розслідування у разі неповноти або
неправильності досудового слідства,
якщо ця неповнота або неправильність
не може бути усунена в судовому
засіданні.

Згідно роз'яснень, що містять в
постанові Пленуму ВСУ № 2 від 11 лютого
2005 року «Про практику застосування
судами України законодавства, що
регулює повернення кримінальних справ
на додаткове розслідування», досудове
слідство визнається неповним, якщо під
час його провадження всупереч вимогам
статей 22, 64 КПК України (1960 р.) не були
досліджені або були поверхнево чи
однобічно досліджені обставини, які
мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

За змістом п.3. ч. 2 ст. 370, ст. 374 КПК
України (1960 р.) порушення права
обвнуваченого на захист на досудовому
слідстві є безумовною підставою для
скасування вироку чи постанови і
повернення справи на додаткове
розслідування.

Відповідно до роз'яснень , викладених у
п. 1 , 2 , 9 постанови Пленуму ВСУ №8 від 24
жовтня 2003 року «Про практику
застосування законодавства, яке
забезпечує право на захист у
кримінальному судочинстві» звернуто
увагу судів на те, що забезпечення
дозрюваному, обвинуваченому,
підсудному, засудженому і виправданому
права на захист відповідно до положень
ст. 59, ч.2 ст. 63 і п.6 ч.3 ст. 129 Конституції
України й чинного
кримінально-процесуального
законодавства є однією з основних
засад судочинства, важливою гарантією
об'єктивного розгляду справи та
запобіганню до притягнення до
кримінальної відальності невинуватих
осіб.

Як вбачається із постанови слідчого
про прийняття відмови від участі
захисника від 12 жовтня 2012 року ( а.с. 29),
відмову від захисника прийнято у
підозрюваного ОСОБА_10, а не ОСОБА_4 За
поясненням самого ОСОБА_4 він не мав
коштів для укладення угоди з адвокатом,
оскільки у нього на утриманні пятеро
дітей і йому не розяснили право мати
безоплатного адвоката. Суд вважає, що
під час досудового слідства мало місце
порушення обвинуваченого права на
захист, що перешкодило суду першої
інстанції всебічно, повно та об'єктивно
розглянути справу і постановити
законне й обґрунтоване судове рішення.

Крім того, у матеріалах містяться й
інші процесуальні документи з
зазначенням у них обвинуваченого як
ОСОБА_10, а не ОСОБА_4 ( а.с. 68-82). Такі ж
самі неточності містяться і в
постанові про притягнення як
обвинуваченого від 12.10.2012 року, а із
протоколів про оголошення про
предявлення обвинувачення, розяснення
його суті і вручення копії постанови
видно, що такі процесуальні дії вчинено
відносно ОСОБА_10, а не обвинуваченого
ОСОБА_4 ( а.с. 69,70,71). Разом з цим, в
обвинувальному висновку також
зазначено, що шкода заподіяна саме
ОСОБА_10, а не ОСОБА_4 ( а.с. 81).

У матеріалах справи міститься
протокол відтворення обстановки та
обставин події від 5.12.2013 року за участі
ОСОБА_9, який не містить даних про
залучення педагога і захисника.

У звязку з цим, постановою Тячівського
районного суду від 6 грудня 2013 року, за
клопотанням прокурора і захисника про
повторне судове доручення через
невиконання попереднього доручення у
відповідності до вимог КПК України,
було повторно доручено органу
досудового слідства провести
відтворення обстановки і обставин
події з участю малолітньої ОСОБА_11 щодо
обставин події, про які вона вказує у
своїх показаннях, її фізичної
спроможності вчинити такі дії,
орієнтування на місцевості. Однак дане
доручення не було виконано.

Крім цього, в порушення вимог ст. 217 КПК
України слідчим не повідомлено
потерпілого про закінчення досудового
слідства і не роз'яснено йому право на
ознайомлення з матеріалами
кримінальної справи, оскільки,
письмове повідомлення надіслане
потерпілому 09.10.2012 року про
необхідність явки в приміщення СВ
Тячівського РВ УМВС України в
Закарпатській області на 15.10.2012 року
для ознайомлення з матеріалами
кримінальної справи не свідчить про
виконання цих вимог закону, оскільки,
відсутні дані про фактичне направлення
такого повідомлення в установленому
законом порядку на дресу потерпілого
до Республіки Польша.

Зазначені порушення вимог
кримінального - процесуального закону,
в т.ч. права на захист обвинуваченого,
суд обгрунтовано визнав істотними, та
наряду з неповнотою та неправильністю
досудового слідства, прийняв правильне
рішення про повернення справи на
додаткове розслідування , оскільки для
усунення цих порушень потрібні слідчі
та інші процесуальні дії, спрямовані на
збирання інших доказів в такому обсязі,
виконання яких неможливе з додержанням
специфіки процесуальної форми
судового розгляду.

Окрім того, як видно із Витягу з
кримінального провадження № 0000517,
відносно ОСОБА_9 також порушено
кримінальну справу за ст. 185 ч.1 КК
України по факту вчинення нею крадіжки
двох сумок - мішків, що належали
громадянину Польщі ОСОБА_12 і що мало
місце 04.10.2012 року , тому з метою повного,
всебічного й об'єктивного дослідження
обставин справи необхідно прийняти
рішення про об'єднання кримінальних
справ, порушених щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_9,
в одне провадження.

З урахуванням наведеного, доводи
прокурора в апеляції, про відсутність
підстав для направлення справи на
додаткове розслідування, апеляційний
суд вважає необґрунтованими, підстав
для зміни чи скасування постанови суду
не вбачає.

Керуючись ст. ст.365, 366 КПК України (у
редакції Закону 1960 року), апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Постанову Тячівського районного
суду Закарпатської області від 17.02.2014
року про направлення кримінальної
справи щодо ОСОБА_4 обвинуваченого за
ч. 2 ст. 185 КК України на додаткове
розслідування залишити без зміни, а
апеляцію прокурора - без задоволення.

Судді: