Справа № 1-242/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2008 року
Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі : головуючого
судді
Бурко Р.В.

при секретарі Красіловській
О.А..

з
участю прокурора
Голощапової А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
залу суду в місті Знам'янка Кіровоградської області кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Кіровоград, українця,
громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_1, раніше не судимого, -

за
ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний
ОСОБА_1 скоїв злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей /аліменти/, за наступних обставин.

Згідно
рішення Кіровського районного суду міста
Кіровограда від 29.01.2001 року ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки
АДРЕСА_2 на утримання неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та СОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 1/3 частині
заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення ними
повноліття, тобто до 21.08.2001 року. 29.01.2001 року виконавчий лист надійшов
до Ленінського ВДВС. В теперішній час ОСОБА_1 ніде не працює і йому
нараховуються аліменти, з розрахунку середньої обласної заробітної плати. В
період з січня 2001 року по липень 2008 року ОСОБА_1 офіційно ніде не працював,
але мав тимчасові доходи, в середньому по 1200 грн. за місяць. Згідно ст.74 ЗУ
“Про виконавче провадження” аліменти нараховуються в розмірі 1/3 від
середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по м.Кіровограду:
на березень 2008 року борг 16286 грн., за квітень, травень, червень 2008 року
по 437,66 грн. Загальна сума заборгованості по аліментах станом на 30.06.2008 року
становить 17599 грн. Також встановлено, що за весь термін стягнення аліментів
підсудний ОСОБА_1 ніякої матеріальної допомоги не надавав, у вихованні дітей
участі не приймав. Таким чином ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК
України за ознаками злісного ухилення від сплати аліментів.

Будучи допитаним
у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому йому діянні визнав повністю і
пояснив суду, що він згідно рішення
Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29.01.2001 року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та СОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі по 1/3 частині заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму, до досягнення ними повноліття, тобто до 21.08.2001 року. Але,
оскільки він не працює і не має постійного заробітку, тому сплачує аліменти
несвоєчасно, в зв'язку з чим і утворилася заборгованість по аліментам.

Суд, на підставі
ч.3 ст.299 КПК України, з урахуванням думки учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження
доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і дійшов
до висновку, що підсудний ОСОБА_1 винен в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.164
КК України за ознаками злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дітей /аліментів/.

Призначаючи
підсудному покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки
скоєного ним, що він вчинив умисний,
закінчений невеликої тяжкості злочин.

Суд враховує особу
підсудного ОСОБА_1, який раніше не скоював злочини, позитивно характеризується за місцем
проживання, не займається суспільно-корисною працею.

Пом'якшуючими
вину підсудного обставинами суд вважає, що він щиросердечно розкаюється у
скоєному ним, що від скоєного ним не настало суспільно небезпечних наслідків.

Обтяжуючих вину
підсудного обставин судом по справі не встановлено.

З урахуванням
тяжкості скоєного підсудним, його особи, наявності пом'якшуючих і відсутності
обтяжуючих його вину обставин, суд вважає, що виправлення підсудного
можливе без відбування покарання,
застосувавши до нього вимоги ст.ст.75, 76 КК України.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.323-324 КПК України суд, -

З
А С У
Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому
покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі
ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_1 від призначеного покарання у виді двох років
обмеження волі звільнити, якщо він протягом двохрічного іспитового строку
не вчинить новий злочин і виконає
покладені на нього обов'язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2. повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути
оскаржено протягом 15-ти діб до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області
Бурко Р.В.