Справа № 314/2630/15-к
Провадження № 1-в/314/613/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника установи: ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у дистанційному судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: місто Мелітополь , українець, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, АДРЕСА_1 .
Раніше судимий:
1)
10.10.1988 за ст. 141 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 41 . 1 КК України з відстрочкою 1 рік. Згідно ст. 4 Указа ПВР від 11.07.1991 року на невідбутий строк ОСОБА_6 1 місяць 10 днів.
2) 16.10.1990 року за ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 06.09.1991 року.
3) 27.01.1994 року за ст. 229 - 6 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений у 1995 року за амністією.
4) 28.051997 року за ст. 229 - 6 ч. 2, 45 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, штраф 200 гр.
5) 12.11.1997 року за ст. 229 - 6 ч.2, 229 - 6 ч.3,42 до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 43 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 14.10.2004 року по відбуттю строку покарання.
6) 16.11.2005 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік.
7) 23.04.2008 року за ст. 307 ч. 2, 69, 309 ч. 2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений умовно - достроково 23.07.2010 року, на невідбутий строк 9 місяців.
По даній справі засуджений: 12.05.2011 року Мелітопольським міськрайоним судом Запорізької області за ст. 307 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацію майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Мелітопольського міськрайоного суду Запорізької області від 23.04.2008 року і остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку: 21.02.2011 року. Кінець строку: 21.08.2016 року.
про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), надійшла заява про можливість умовно-дострокового звільнення. В судовому засіданні представник адміністрації дану заяву не підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 05.03.2011 року. За період тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі характеризувався наступним чином. Не порушував вимоги режиму утримання . Заохочень не мав.
З 25.06.2011 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101). За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений три рази. Має одне стягнення, яке на даний момент погашене у встановленому законом порядку.
Працевлаштований на промисловій зоні, сантехніком, до праці відноситься сумлінно надану роботу виконує вчасно. Питання про можливість застосування зміни умов тримання ст. 101 КВК України, протокол № 20 від 21.08.2014 року, визнано недоцільно.
Питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким ст. 82 КК України, протокол №27 від 17.11.2014 року, визнано недоцільно.
Відповідно до Витягу з протоколу засідання установи виконання покарань №13 від 15.04.2015 року, щодо застосування умовно-дострокового звільнення ст. 81 КК України, відмовлено, так як не довів свого виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 в дистанційному судовому засіданні пояснив, що вину у скоєному злочині, за яке відбуває покарання визнає частково.
Адміністрація колонії заяву не підтримала і вважає, що ОСОБА_5 тільки почав ставати на шлях виправлення, але ще не довів свого виправлення.

Прокурор заяву не підтримав і вважає, що заяву не належить задовольняти, оскільки питання про умовно-дострокове звільнення є передчасним, засуджений характеризується посередньо, за дослідженими обставинами не вбачається, що засуджений довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який не підтримав заяву засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення заяви, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Комісією Кам`янської виправної колонії УДПтС України у Запорізькій області №101 відповідно до витягу з протоколу №13 від 15.04.2015 року, щодо застосування умовно-дострокового звільнення ст. 81 КК України, відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.
Суд враховує, що доведеність виправлення, а саме досягнення стану, визначено ст. 6 КВК України має індивідуальний характер. Обсяг обставин, які доводять що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення визначається з урахуванням тяжкості злочину, особи засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, обсягу дій якими засуджений доводив своє виправлення за весь час відбування покарання.

Як встановлено матеріалами справи засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 21.02.2011р. Засуджений ОСОБА_5 має чотири заохочення у виді подяки (08.04.2013, 07.06.2014, 19.01.2015, 30.03.2015) та стягнення у виді суворої догани (29.05.2013).

Суд приходить до висновку, що обсяг встановлених обставин не доводять досягнення засудженим ОСОБА_5 стану в визначенні ст. 6 КВК України. Крім того, критична позиція засудженого до вчиненого злочину, а саме часткове визнання вини не можуть підтверджувати наявності позитивних змін в особистості засудженого та його готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а отже в задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України,п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1

24.06.2015