Справа №1-22/2007р.
ВИРОК ІМ"ЯМ
УКРАЇНИ

20 лютого 2007
p. Сколівський
районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кузіва Б.І.

при секретарі Петраш Л.Я.

з участю прокурора Капало А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе
справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
р. народження, уродженця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, із базовою вищою освітою, розлученого,
проживаючого в АДРЕСА_2,
без судимості, працюючого вантажником Сколівського ЛГ

за ст.ст. 122 ч.1, 146 ч.1 КК
України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.12.2006 року біля 19.00 год. в АДРЕСА_2, де в даний час
проживає, на грунті неприязних відносин умисно наніс своїй колишній дружині
ОСОБА_2 удар рукою в обличчя, а коли та зробила йому зауваження, зачинив вхідні двері на замок і, не випускаючи її з будинку
почав умисно бити її кулаками та ногами по обличчю, тілу, заподівши їй
перелом правої ключиці в середній третині, струс головного мозку, синці на
голові та тілі, які відносяться до умисних середньої тяжкості ушкоджень за
ознакою довготривалого розладу здоров"я, а також протягом 2-х годин насильно
утримував ОСОБА_2 в будинку, де вона не бажала перебувати, незаконно позбавивши
її волі.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю і показав, що побив колишню дружину
через те, що вона не прийшла до нього зразу ж після приїзду його від сина, який навчається в Івано-Франківській
області, так як вони і домовлялися, а утримував її в будинку закривши
двері на замок, бо хотів, щоб вона повернулась до нього жити разом.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно обставин умисного
заподіяння ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесного ушкодження та
незаконного позбавлення її волі, так як ці обставини не оспорюються учасниками
судового розгляду і суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх
позицій.

Суд важає, що
дії ОСОБА_1 по епізодах умисного заподіяння ОСОБА_2 середньої тяжкості
тілесного ушкодження та незаконного позбавлення її волі правильно кваліфіковано
за ст.ст. 122 ч.1, 146
ч.1 КК України, з чим погоджується як сам підсудній так і інші учасники
процесу.

Обираючи міру
покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного,
обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання. Зокрема те, що ОСОБА_2
вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживання та праці, щиро розкаявся у скоєному,
злочин вчинено внаслідок збігу тяжких особистих сімейних обставин.

Обтяжуючих вину обставин не має.

Суд вважає, що
покарання для ОСОБА_1 слід обрати в межах санкції ст. 122 ч.1 КК України у
вигляді 2-х років
виправних робіт із щомісячним відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку. За
ст. 146 ч.1 КК України суд обирає покарання у вигляді 1 рік 6 місяців виправних
робіт із щомісячним відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку із
застосуванням ст. 69 КК України, тобто переходить до більш м"якого виду
покарання не зазначеного в санкції статті за цей злочин. Остаточне покарання
слід призначити за правилами ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим -2 роки виправних
робіт за місцем праці з відрахуванням щомісячно 10% заробітку із застосуванням ст. 69 КК України.

Підстав для зміни міри запобіжного заходу немає.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди суд задовольняє в сумі 1 тис. грн., а
матеріальної - в сумі 375, 13 грн. згідно
представлених документів.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 122 ч.1,146 ч.1 КК України та обрати йому
покарання:

за ст. 122 ч. 1 КК України - 2 (два) роки
виправних робіт із щомісячним відрахуванням в дохід держави 10% заробітку.

за ст. 146 ч.1 - 1 рік 6 місяців
виправних робіт із щомісячним відрахуванням в дохід держави 10% заробітку із
застосуванням ст. 69 КК
України.

Згідно ст. 70 КК України
остаточне покарання обрати шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим - 2 (два)
роки виправних робіт із щомісячним відрахуванням в дохід держави 10 % заробітку із
застосуванням ст. 69 КК
України.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -підписку про
невиїзд.

Початок відбування покарання рахувати з моменту
приведення вироку до виконання.

Стягнути із
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 375,13
гривень матеріальних збитків та 1
тис. гривень моральних збитків.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом
15

діб.