11-кп/775/270/2015(м)
266/584/13-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі апеляційну за-хисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 квітня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000033 від 26.12.2012 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.12.2006 року Антрацитовським міським судом Луганської області за ст.ст. 186 ч. 1, 2, 309 ч. 1, 69, 70 ч. 1 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всьо-го майна, що належить на праві власності обвинуваченому; за ст. 304 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі; за ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 9, 12 КК України у виді довічного по-збавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить на праві власності обвинуваченому.

Цим же вироком ОСОБА_9 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна, апеляція відносно якої не подавалась.

Стягнуто з обвинувачених на користь держави, в дольовому порядку, процесуа-льні витрати за проведення товарознавчих та дактилоскопічної експертизи по 911 грн 40 копійок з кожного,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції обвинувачені визнанні винні в тому, що вчи-нили злочини при наступних обставинах.

ОСОБА_6 , спільно проживаючи з 2010 року по 05 вересня 2012 року з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про її неповноліття, наприкінці серпня 2012 року, знаходячись з нею в с. Урзуф Першотравневого району Донецької області, запропонував їй взяти з ним участь у скоєнні розбійного нападу на мешканку с. Урзуф Першотравневого району Донецької області - ОСОБА_11 , збуди-вши у неповнолітньої ОСОБА_9 бажання для вчинення цих кримінальних право-порушень. На пропозицію ОСОБА_6 ОСОБА_9 погодилась.

05 вересня 2012 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_9 взяла участь разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_12 у вчиненні розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло на ОСОБА_11 , за адре-сою АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_6 втягнув неповнолітню ОСОБА_9 у злочинну діяльність.

05 вересня 2012 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ОСОБА_13 і ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шля-хом розбійного нападу з проникненням у житло, прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де проживала ОСОБА_11 , яка відчинила вхідні двері в будинок, після чого ОСОБА_14 і ОСОБА_12 увірвались у будинок, де ОСОБА_6 штовхнув у груди руками ОСОБА_11 , від чого вона впала на підлогу, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_15 за допомогою скотча зв`язали руки ОСОБА_11 , з метою подолання опору потерпілої заклеїли їй скотчем рот, а ОСОБА_9 в цей час також увійшла в будинок та зачинила вхідні двері на ключ.

Знаходячись у будинку, ОСОБА_6 і ОСОБА_12 у присутності ОСОБА_9 стали вимагати у ОСОБА_11 видати їм гроші. ОСОБА_11 на їх вимогу видала грошові кошти в сумі 500 гривень, вказавши, що більше грошей в неї немає. Після чого ОСОБА_12 у присутності ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , застосовуючи фізичне насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, став на-носити удари кулаками рук по обличчю, завдаючи їй тілесні ушкодження. Тим часом, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , користуючись тим, що стосовно потерпілої здійснюється насильство, з метою заволодіння майном потерпілої, стали обшукувати будинок, в результаті чого знайшли кошти та ювелірні вироби. Надалі ОСОБА_12 , реалізуючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, продовжив застосовувати до потерпілої фізичне насильство, при цьому знайшовши плоскогубці в будинку ОСОБА_11 , якими став з силою здавлювати 3-й палець лівої руки потерпілої, після чого продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння майном потерпілої, за допомогою знайдених в будинку ОСОБА_11 щипців для манікюру, став різати 5-й палець правої руки, заподіюючи тим самим тілесні ушкодження потерпілій. Після чого ОСОБА_6 разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_12 зірвали сережки з мочки вуха ОСОБА_11 , а також зняли з пальця руки каблучку, якою також заволоділи.

ОСОБА_6 , ОСОБА_12 і ОСОБА_9 в процесі скоєння розбійного на-паду на ОСОБА_11 , завдали потерпілій легкі тілесні ушкодження, які не тягнуть роз-ладу стану здоров`я, легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В процесі скоєння розбійного нападу на ОСОБА_11 ОСОБА_6 , ОСОБА_16 та ОСОБА_9 заволоділи майном, що належить ОСОБА_11 на загальну суму 16898,41 грн..

ОСОБА_6 і ОСОБА_12 після здійснення розбійного нападу на ОСОБА_17 за попередньою змовою групою осіб з метою приховування іншого злочину з особливою жорстокістю вчинили умисне вбивство ОСОБА_11 при наступних обставинах:

05 вересня 2012 року приблизно о 22:30 год. ОСОБА_6 і ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку ОСОБА_11 , роз-ташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після здійснення розбійного нападу на ОСОБА_11 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_18 знала ОСОБА_12 особисто, під час розбійного нападу бачила ОСОБА_19 та ОСОБА_9 в обличчя, могла їх упізнати та повідомити про вчинений ними злочин, вирішили вчинити умисне вбивство ОСОБА_20 з метою приховати ра-ніше скоєний ними інший злочин розбійний напад на ОСОБА_11 , вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло. Реалізуючи свій злочинний намір, діючі узгоджено, з метою умисного вбивства перевели ОСОБА_11 до входу в підвальне приміщення, штовхнули її, від чого вона впала на підлогу. Після чого ОСОБА_6 і ОСОБА_12 продовжили свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство потерпілої з метою приховати інший злочин, ОСОБА_12 став руками душити ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 ножем, що знаходився при ньому, умисно наніс удар в область грудної клітини ОСОБА_11 , після чого скинули її у підвальне приміщення. ОСОБА_12 , розуміючи, що ОСОБА_11 ще жива, оскільки вона гучно стогнала і хрипіла, спустився в підвальне приміщення, де за допомогою ножа, який йому передав ОСОБА_6 , став різати шию ОСОБА_11 , при цьому заподіюючи їй муки і страждання. Після чого ОСОБА_6 для доведення злочинного наміру, направленого на позбавлення життя потерпілої з метою приховати інший злочин, передав ОСОБА_12 знайдену ним у будинку ОСОБА_11 викрутку, якою ОСОБА_12 став умисно наносити удари в грудну клітину ОСОБА_11 , завдаючи їй сильний фізичний біль, до тих пір, доки остання не перестала подавати ознаки життя. ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , усвідомлювали, що заподіюють потерпілій своїми діями особливих фізичних страждань шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордувань, мучень та діяли з особливою жорстокістю.

В результаті сумісних погоджених злочинних дій ОСОБА_6 і ОСОБА_12 , направлених на умисне вбивство ОСОБА_11 , останній завдано тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення, що призвели до смерті.

Смерть ОСОБА_11 настала на місці в результаті різаної рани шиї з пошко-дженням крупних судин, що ускладнилося недокрів`ям внутрішніх органів, набряком головного мозку і легенів, очагами гострої емфіземи і дістелектазів в легенях.

Захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі вказує, що вирок є дуже суво-рий, що обумовлено тим, що висновки суду в неповній мірі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Стверджує, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 не було попередньої змови на вчинення вбивства. Вважає, що ОСОБА_6 під час вчинення злочинів не був в стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що не встановлено обставин, які б підтверджували, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив вбивство з особливою жорстокістю. Просить змінити вирок в частині призначеного покарання за п.п. 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді 13 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить на праві власності обвинуваченому.

В запереченнях на апеляцію прокурор вказує, що вважає оскаржений вирок за-конним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни немає, оскільки ви-сновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а призначене покарання повністю відповідає ступеню тяжкості кримінального правопо-рушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляції захисника, думку потерпілого та прокурора, які заперечували проти апеляції захисника, перевіривши матеріали про-вадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Висновки суду про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив втягнення неповнолітньої у злочинну діяльність, розбій, поєднаний з проникненням у житло та умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з метою приховування іншого злочину, з особливою жорстокістю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються дослідженими судом та наведеними у вироку доказами.

Суд першої інстанції дав діям обвинуваченого правильну юридичну оцінку, ква-ліфікував його дії за п.п. 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 304, ч. 3 ст. 187 КК України.

Суд правильно зазначив, що вина ОСОБА_6 доведена повністю зібрани-ми по кримінальному провадженню доказами: показаннями свідка, потерпілого, прото-колами допитів підозрюваних, протоколами відтворювання обставин та умов події, протоколами допитів обвинувачених, протоколом огляду місця події від 06.09.2012 ро-ку, протоколом додаткового огляду місця події та іншими добутими по кримінальному провадженню доказами.

Суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив здобуті у провадженні докази, дав їм правильну оцінку, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_19 у вчиненні злочину, передбаченого п.п. 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Викладені у апеляції доводи стосовно того, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_21 не було попередньої змови на вчинення вбивства є безпідставними.

Так, ОСОБА_6 під час досудового розслідування і в судовому засіданні показав, що ОСОБА_12 сказав, що треба вбити потерпілу, після чого саме ОСОБА_14 вдарив її ножем в груди, потім, після того як потерпілу кинули у льох та діз-налися, що вона жива, ОСОБА_6 запропонував перерізати їй горло, і передав ніж ОСОБА_12 . Після того як ОСОБА_12 не вдалося перерізати горло ОСОБА_11 , ОСОБА_6 передав викрутку ОСОБА_12 за допомогою якої, шляхом на-несення численних ударів вбили потерпілу. Тобто дії ОСОБА_6 та ОСОБА_12 носили послідовний, узгоджений характер, і мали єдину мету позбавлення ОСОБА_17 життя, що свідчить про наявність між ними зговору на умисне вбивство.

Крім того, ОСОБА_6 не намагався перешкодити ОСОБА_12 вбити по-терпілу, не викликав міліцію, не намагався відмовити ОСОБА_12 , а навпаки після пропозиції ОСОБА_12 вбити ОСОБА_11 , розпочав активні дії, спрямовані на вбивство потерпілої, після чого надавав допомогу ОСОБА_12 для доведення зло-чину до кінця.

Також доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_6 під час вчинення зло-чинів не був в стані алкогольного сп`яніння, спростовуються матеріалами прова-дження, а саме показаннями ОСОБА_9 , показаннями самого ОСОБА_6 , при допиті як обвинуваченого та показаннями, даними в судовому засіданні, показаннями свідка ОСОБА_22 (т. 1 доказів по кримінальному провадженню а.п. 38, 160)

Твердження захисника у апеляційній скарзі, що не встановлено обставин, які б підтверджували, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив вбивство з особливою жо-рстокістю неспроможні, оскільки ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 нанесли численні удари по тілу в життєво важливі органи потерпілій ОСОБА_23 ножем, ви-круткою, намагалися задушити та перерізати горло потерпілій. Вчиняючи такі дії ОСОБА_24 усвідомлював що спричиняв особливі фізичні страждання потерпілій і ба-жав саме таким чином позбавити її житя, що відповідно до п. 8 ППВСУ № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» визнається умисним вбивством, вчиненим з особливою жорстокістю.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції статті, відпо-відно до положень загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчине-ного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`як-шують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достат-нє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 міру покарання у вигляді довічного позбавлення волі, суд 1-ї інстанції належним чином врахував те, що обвинувачений скоїв криміна-льні правопорушення, які є тяжкими та особливо тяжкими, позбавив життя людину по-хилого віку, вбивство скоїв з особливою жорстокістю, мав активну роль у скоєнні цих кримінальних правопорушень, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисний корисливий злочин та відбував покарання у вигляді позбавлення волі. За-значене свідчить про його виключну, підвищену небезпеку для суспільства, на час ско-єння кримінального правопорушення ОСОБА_6 не працював, характеризувався за місцем проживання негативно. Суд також врахував думку потерпілого, який наполя-гав на найсуворішому покаранні.

Обставиною, що пом`якшує покарання судом встановлено визнання вини.

Обставинами, що обтяжують покарання судом визнано скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також щодо особи похилого віку.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 являє підвищену небезпеку для суспільства, його виправлення у разі призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк, неможливе, вірно призначив пока-рання за п.п. 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфі-скацією всього майна, що належить на праві власності обвинуваченому. Підстав до пом`якшення покарання немає.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої ін-станції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, правильно встановив всі обставини кримінального провадження, призначив обвинуваченому ОСОБА_6 таке пока-рання, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обви-нуваченого.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли скасування вироку, пропущено не було

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_25 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 кві-тня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізовано-го суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2