ОСОБА_1 ОСОБА_2,ОСОБА_3В
Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2012 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Андрушкевича С.З.

суддів: Єрещенка А.М., Захарчука С.В.

з участю прокурора: Селюченко І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 серпня 2012 року.

Цим вироком

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм ТОВ „ОСОБА_5 Авто-ЛТД, -

засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. ст. 75, 76 ч. 1 п. 3 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки: повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід залишено попереднім підписку про невиїзд.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 980,80 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Як визнав суд, 15.12.2011 року близько 20 години, ОСОБА_4, керуючи технічно справним автомобілем „FIAT DUCATO, державний номер АВ 7995 АК, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ABC № 057067 належить товариству з обмеженою відповідальністю „Макс-Авто-ЛТД, рухався по лівій смузі проїзної частини автодороги „Житомир ОСОБА_5 в напрямку м. Бердичева Житомирської області, перевозячи при цьому пасажирів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташовується на 33 км + 500 м. вказаної автодороги с. Осиково Бердичівського району та позначений дорожніми розмітками 5.35.1, 5.35.2 „Пішохідний перехід і дорожньою розміткою 1.41.1 „Зебра Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій ОСОБА_4 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, чим створив небезпеку для руху іншим учасникам, невірно оцінив дорожню обстановку і, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 „б, 12.3, 48.1 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість запобігти наїзду, з моменту виявлення перешкоди для руху, яку обєктивно спроможний був виявити з місця водія, своєчасно негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу не вжив та на лівій смузі проїзної частини автодороги здійснив наїзд передньою частиною посередині керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_12, яка перетинала проїзну частину по зазначеному нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку його руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному звязку з її смертю.

В апеляції прокурор просив вирок суду змінити, виключити з його мотивувальної частини посилання суду на порушення водієм ОСОБА_4 правил експлуатації транспорту, оскільки суд при винесенні вироку безпідставно збільшив обсяг предявленого обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора в підтримання апеляції , перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним, ніким із можливих апелянтів не оспорюється.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Як на досудовому слідстві , так і в судовому засіданні було встановлено, що водій ОСОБА_4 порушив вимоги пп. 1.5, 2.3 б, 12.3 Правил дорожнього руху України, які і знаходяться в прямому причинно-наслідковому звязку із створенням аварійної обстановки та виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_4 було предявлено обвинувачення в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою що керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_12, яке і було підтримано державним обвинувачем в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 286 КК України, порушення правил експлуатації транспорту полягає в недотриманні водієм технічних умов експлуатації, експлуатації технічно несправних транспортних засобів, порушенні порядку перевезення пасажирів, неправильному завантаженні, укладанні і закріпленні вантажів тощо.

Тому, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає посилання суду першої інстанції на порушення ОСОБА_4 правил експлуатації транспорту зайвим.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 серпня 2012 року щодо ОСОБА_4 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку як зайву, вказівку суду на порушення ОСОБА_4 правил експлуатації транспорту.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді :