Справа № 395/535/15-к
Провадження № 1-кп/395/62/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м.Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді Кіровоградської області в залі судових засідань кримінальне провадження № 0000007 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, доглядає за батьком, якому 86 років, офіційно не працевлаштованого, проживає: АДРЕСА_1 , особи, не маючої судимості, страждає психічноповедінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, потребує лікування -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
29 грудня 2014 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_3 заздалегідь знаючи, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не проживає, вирішив проникнути до даного домоволодіння, яке входить до складу спадщини, що належить ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки чужого майна. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 , переліз через паркан на подвір`я даного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей літньої кухні, які були зачинені на дверні запори, та, пошкодивши замок, проник до середини приміщення, звідки з корисливих мотивів таємно та протиправно викрав:
швейну машинку марки «Zinger» вартістю згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року 650грн. 00 коп.; двокомфорну плиту пічного опалення з конфорками вартістю згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року 185 грн. 00 коп.;
дев`ять колосників вартістю згідно висновку експерта № 61 від 17 січня 2015 року 52 гри. 81 коп. кожен - на загальну суму 475 грн. 29 коп. і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_3 викрадене обернув на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1310 грн. 29 коп.
Крім цього 08 січня 2015 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння, яке входить до складу спадщини, що належить ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Заздалегідь знаючи, що у даному будинку ніхто не проживає, ОСОБА_3 переліз через паркан на подвір`я даного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей котельні будинку, які були зачинені на дверні запори та, пошкодивши замок, проник до середини приміщення, звідки з корисливих спонукань, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, таємно та протиправно викрав:
пральну машинку марки «Рига», тип СМР-15 вартість якої згідно висновку експерта № 61 від 17 січня 2015 року, з урахуванням зносу, складає 250 грн. 00 коп.;
сокиру, вартість якої згідно висновку експерта № 61 від 17 січня 2015 року, з урахуванням зносу, складає 25 грн. 80 коп.;
дві алюмінієві каструлі із кришками ємністю 40 л., вартість яких згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року, з урахуванням зносу, складає 350 грн. 00 коп. кожна - на загальну суму 700 грн.00 коп.;
два емальовані відра ємністю 12 л., вартість яких згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року, з урахуванням зносу, складає 80 грн. 00 коп. кожне - на загальну суму 160 грн. 00 коп.
Після цього ОСОБА_3 пішов до приміщення гаражу, яке було не зачинене, звідки викрав алюмінієвого бідона ємністю 40 л., вартість якого згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року, з урахуванням зносу, складає 250 грн. 00 коп. і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_3 викрадене обернув на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1385 грн.80 коп.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та показав, що 29 грудня 2014 року близько 04 год. 00 хв. заздалегідь знаючи, що в домоволодінні, де раніше проживала ОСОБА_7 , ніхто не проживає, та, будучи впевненим, що у цього домоволодіння власника немає, вирішив проникнути до даного домоволодіння з метою вчинення крадіжки чужого майна. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 проник до середини приміщення літньої кухні, звідки з корисливих спонукань таємно та протиправно викрав:
швейну машинку марки «Zinger»;
двокомфорну плиту пічного опалення з конфорками;
дев`ять колосників і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, яке в подальшому обернув на свою користь, здавши його на металобрухт.
Крім цього 08 січня 2015 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння, де раніше проживала ОСОБА_7 , заздалегідь знаючи, що у даному будинку ніхто не проживає, та, будучи впевненим, що у цього домоволодіння власника немає, ОСОБА_3 проник до середини приміщення котельні будинку, звідки з корисливих спонукань, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, таємно та протиправно викрав:
пральну машинку старого зразка;
сокиру без топорика;
дві алюмінієві каструлі із кришками ємністю 40 л.,
два емальовані відра ємністю 12 л.
Після цього ОСОБА_3 пішов до приміщення гаражу, яке було не зачинене, звідки викрав алюмінієвого бідона ємністю 40 л. і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_3 викрадене обернув на свою користь, здавши на металобрухт.
Свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав, вказавши, що щиро кається у таких вчинках.
Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив у суді обставини викрадення його майна невідомою особою. Належність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 потерпілому ОСОБА_6 підтверджується фотокопією заповіту ОСОБА_7 від 14 лютого 2011 року та фотокопією заяви ОСОБА_6 про прийняття спадщини від 12 грудня 2014 року СР 56891048, зареєстрованою у книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 222, спадкова справа № 77/2014.
Оскільки показання обвинуваченого та потерпілого у судовому засіданні послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.
Окрім показань обвинуваченого, потерпілого винуватість ОСОБА_3 також підтверджується письмовими доказами у справі:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 січня 2015 року № 41;
протоколом огляду місця події від 08 січня 2015 року і фототаблицями до нього, внаслідок якого працівники Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області оглянули домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , де виявили пошкодження дверних запорів літньої кухні, розібраний стан двокомфорної плити пічного опалення, відсутність швейної машинки марки «Zinger» на її станку;
протоколом огляду місця події від 08 січня 2015 року і фототаблицями до нього, в результаті якого працівники Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області оглянули територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де виявили і вилучили корпус від пральної машинки марки «Рига», тип СМР-15, колісник розміром 30*20 см та товщиною 20 мм, сокиру розміром 17*13 см.;
протоколом проведення слідчого експерименту від 06 квітня 2015 р. та фототаблицями до нього;
висновками судової товарознавчої експертизи від 17 січня 2015 року №61 та від 05 лютого 2015 року № 150.
Суд критично ставиться до показань ОСОБА_3 щодо чинення на нього неправомірних дій з боку працівників міліції під час досудового розслідування за даним кримінальним провадженням, оскільки обвинувачений під час судового розгляду вказав на те, що до будь-яких правоохоронних органів із заявами щодо зазначених фактів не звертався, та в подальшому в судовому засідання, змінивши свої показання, вказав про відсутність вказаних фактів, що підтверджує надання ним таких показань з метою уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.
Частиною першою статті 32 КК України встановлено, що повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Оскільки ОСОБА_3 було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 185 КК України, суд визнає наявність повторності.
Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_3 вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, тобто:
таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло;
а також повторно вчинене таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
При призначенні обвинуваченому покарання обставинами, які його:
пом`якшують, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України);
обтяжують, суд визнає вчинення злочину повторно (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України).
Суд не визнає наявності у вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушеннях обтяжуючої обставини - рецидиву злочинів, оскільки відповідно до статті 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Тоді як судимості ОСОБА_3 відповідно до вироку від 17 вересня 1996 року Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ст. 140 ч. 3, ст. 229-2 ч.1, ст. 229-6 ч. 1 КК України, яким його було засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки (згідно довідки ВСК Ф1 № 24012015/35016 вирок вступив в законну силу 24 вересня 1996 року), та вироку від 19 січня 2005 року Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ст. 309 ч. 1 КК України, яким його було засуджено до 1 року позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки (згідно довідки ВСК Ф1 № 24012015/35016 вирок вступив в законну силу 04 лютого 2005 року), є, погашеними.
Обираючи ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, розмір завданих збитків, стан здоров`я обвинуваченого (відповідно до Заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 30 березня 2015 року обвинувачений страждає психічноповедінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, має синдром залежності, потребує лікування), його сімейний стан, а також особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, і можливим на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання його звільнити з випробуванням та зобов`язати у відповідності до ст. 76 КК України: періодично з`являтися в органи кримінально виконавчої інспекції для реєстрації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи, пройти курс лікування від наркоманії.
У ході досудового розслідування державою було понесено витрати на проведення: судової товарознавчої експертизи № 61 від 17 січня 2015року на суму 295 грн., 20 коп., що підтверджується актом № 61 здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста № 61 від 17 січня 2015 року; судової товарознавчої експертизи № 150 від 05 лютого 2015 року на суму 492 грн. 00 коп., що підтверджується актом № 150 здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста № 150 від 05 лютого 2015 року. У зв`язку з чим на суд відповідно до частини другої статті 124 КПК України покладено обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта
Вирішуючи питання про відшкодування завданої злочином шкоди, суд виходить з того, що з вини обвинуваченого внаслідок інкримінованого злочину потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальні збитки та моральну шкоду.
Під час досудового розслідування потерпілий пред`явив позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 3096, 09 грн. матеріальних збитків та 20 тис. грн. моральної шкоди, а всього 23096,06 грн.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав власний позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві.
Обвинувачений ОСОБА_3 у суді визнав позов про відшкодування майнової шкоди повністю, а з приводу стягнення моральної шкоди частково в розмірі 1000 грн.
Заслухавши згадані показання та безпосередньо дослідивши докази в справі, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов потерпілого частково з таких підстав.
Потерпілий стверджує, що йому в результаті вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень завдано матеріальних збитків на суму 3.096,09 грн., що підтверджується висновками експерта № 61 від 17 січня 2015 року та № 150 від 05. Лютого 2015 року. Спричинення завданих матеріальних збитків у вказаному розмірі визнає обвинувачений.
При цьому частиною першою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, статтею 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
З огляду на те, що ОСОБА_3 вказані вимоги не оспорюються, суд вважає, що розмір заподіяних ОСОБА_3 матеріальних збитків не підлягає доказуванню та становить 3.096 (три тисячі дев`яносто шість) гривень 09 (дев`ять) копійок.
Окрім цього, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 зазнав моральних страждань внаслідок вчинення злочину обвинуваченим - був суттєво порушений його звичний спосіб життя, він витрачав свій час для звернення в різні організації для захисту своїх прав, переживав за втрачене майно та необхідність вжиття додаткових заходів для збереження майна. Однак потерпілий не надав суду доказів, які б обґрунтовували розмір моральної шкоди, визначеної потерпілим.
Тому розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння відповідача, моральних страждань позивача, а також інших (вище перелічених) негативних наслідків.
Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 3.096,09 грн. матеріальних збитків, та 1.000 грн. у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди
У решті позову потрібно відмовити за його недоведеністю.
Оскільки на даний час продовжують існувати ризики, визначені п.1 та п.5 ч. 1 статті 177 КПК України: переховуватися від суду ( у разі оскарження вироку); обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд вважає, за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1166-1167 ЦК України та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 127-129, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, та вчиненні крадіжки повторно, поєднаної з проникненням у житло, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, та визначити іспитовий строк 02 (два) роки.
Відповідно до пунктів 3 - 5 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, пройти курс лікування від наркоманії.
Речові докази, після набрання вироком законної сили: пральна машина марки «Рига», сокира, колісник, що належать потерпілому ОСОБА_6 та знаходиться у нього на зберіганні, залишити зазначеному володільцеві.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 295 (двісті дев`яносто п`ять) гривень 20 (двадцять) копійок та 492 (чотириста дев`яносто дві) гривні, а всього стягнути 787(сімсот вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Позов потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків і заподіяної злочином моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 3.096,09 грн. матеріальних збитків, та 1.000 грн. у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього стягнути 4.096 (чотири тисячі дев`яносто шість) гривень 09 (дев`ять) копійок.
У решті позову відмовити.
Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до часу вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1
копія
Справа № 395/535/15-к
Провадження № 1-кп/395/62/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м.Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді Кіровоградської області в залі судових засідань кримінальне провадження № 0000007 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, доглядає за батьком, якому 86 років, офіційно не працевлаштованого, проживає: АДРЕСА_1 , особи, не маючої судимості, страждає психічноповедінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, потребує лікування -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
29 грудня 2014 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_3 заздалегідь знаючи, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не проживає, вирішив проникнути до даного домоволодіння, яке входить до складу спадщини, що належить ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки чужого майна. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 , переліз через паркан на подвір`я даного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей літньої кухні, які були зачинені на дверні запори, та, пошкодивши замок, проник до середини приміщення, звідки з корисливих мотивів таємно та протиправно викрав:
швейну машинку марки «Zinger» вартістю згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року 650грн. 00 коп.; двокомфорну плиту пічного опалення з конфорками вартістю згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року 185 грн. 00 коп.;
дев`ять колосників вартістю згідно висновку експерта № 61 від 17 січня 2015 року 52 гри. 81 коп. кожен - на загальну суму 475 грн. 29 коп. і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_3 викрадене обернув на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1310 грн. 29 коп.
Крім цього 08 січня 2015 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння, яке входить до складу спадщини, що належить ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Заздалегідь знаючи, що у даному будинку ніхто не проживає, ОСОБА_3 переліз через паркан на подвір`я даного домоволодіння, підійшов до вхідних дверей котельні будинку, які були зачинені на дверні запори та, пошкодивши замок, проник до середини приміщення, звідки з корисливих спонукань, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, таємно та протиправно викрав:
пральну машинку марки «Рига», тип СМР-15 вартість якої згідно висновку експерта № 61 від 17 січня 2015 року, з урахуванням зносу, складає 250 грн. 00 коп.;
сокиру, вартість якої згідно висновку експерта № 61 від 17 січня 2015 року, з урахуванням зносу, складає 25 грн. 80 коп.;
дві алюмінієві каструлі із кришками ємністю 40 л., вартість яких згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року, з урахуванням зносу, складає 350 грн. 00 коп. кожна - на загальну суму 700 грн.00 коп.;
два емальовані відра ємністю 12 л., вартість яких згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року, з урахуванням зносу, складає 80 грн. 00 коп. кожне - на загальну суму 160 грн. 00 коп.
Після цього ОСОБА_3 пішов до приміщення гаражу, яке було не зачинене, звідки викрав алюмінієвого бідона ємністю 40 л., вартість якого згідно висновку експерта № 150 від 05 лютого 2015 року, з урахуванням зносу, складає 250 грн. 00 коп. і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_3 викрадене обернув на свою користь, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1385 грн.80 коп.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та показав, що 29 грудня 2014 року близько 04 год. 00 хв. заздалегідь знаючи, що в домоволодінні, де раніше проживала ОСОБА_7 , ніхто не проживає, та, будучи впевненим, що у цього домоволодіння власника немає, вирішив проникнути до даного домоволодіння з метою вчинення крадіжки чужого майна. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 проник до середини приміщення літньої кухні, звідки з корисливих спонукань таємно та протиправно викрав:
швейну машинку марки «Zinger»;
двокомфорну плиту пічного опалення з конфорками;
дев`ять колосників і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, яке в подальшому обернув на свою користь, здавши його на металобрухт.
Крім цього 08 січня 2015 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до домоволодіння, де раніше проживала ОСОБА_7 , заздалегідь знаючи, що у даному будинку ніхто не проживає, та, будучи впевненим, що у цього домоволодіння власника немає, ОСОБА_3 проник до середини приміщення котельні будинку, звідки з корисливих спонукань, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, таємно та протиправно викрав:
пральну машинку старого зразка;
сокиру без топорика;
дві алюмінієві каструлі із кришками ємністю 40 л.,
два емальовані відра ємністю 12 л.
Після цього ОСОБА_3 пішов до приміщення гаражу, яке було не зачинене, звідки викрав алюмінієвого бідона ємністю 40 л. і з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В подальшому ОСОБА_3 викрадене обернув на свою користь, здавши на металобрухт.
Свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав, вказавши, що щиро кається у таких вчинках.
Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив у суді обставини викрадення його майна невідомою особою. Належність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 потерпілому ОСОБА_6 підтверджується фотокопією заповіту ОСОБА_7 від 14 лютого 2011 року та фотокопією заяви ОСОБА_6 про прийняття спадщини від 12 грудня 2014 року СР 56891048, зареєстрованою у книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 222, спадкова справа № 77/2014.
Оскільки показання обвинуваченого та потерпілого у судовому засіданні послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.
Окрім показань обвинуваченого, потерпілого винуватість ОСОБА_3 також підтверджується письмовими доказами у справі:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 січня 2015 року № 41;
протоколом огляду місця події від 08 січня 2015 року і фототаблицями до нього, внаслідок якого працівники Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області оглянули домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , де виявили пошкодження дверних запорів літньої кухні, розібраний стан двокомфорної плити пічного опалення, відсутність швейної машинки марки «Zinger» на її станку;
протоколом огляду місця події від 08 січня 2015 року і фототаблицями до нього, в результаті якого працівники Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області оглянули територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де виявили і вилучили корпус від пральної машинки марки «Рига», тип СМР-15, колісник розміром 30*20 см та товщиною 20 мм, сокиру розміром 17*13 см.;
протоколом проведення слідчого експерименту від 06 квітня 2015 р. та фототаблицями до нього;
висновками судової товарознавчої експертизи від 17 січня 2015 року №61 та від 05 лютого 2015 року № 150.
Суд критично ставиться до показань ОСОБА_3 щодо чинення на нього неправомірних дій з боку працівників міліції під час досудового розслідування за даним кримінальним провадженням, оскільки обвинувачений під час судового розгляду вказав на те, що до будь-яких правоохоронних органів із заявами щодо зазначених фактів не звертався, та в подальшому в судовому засідання, змінивши свої показання, вказав про відсутність вказаних фактів, що підтверджує надання ним таких показань з метою уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.
Частиною першою статті 32 КК України встановлено, що повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Оскільки ОСОБА_3 було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 185 КК України, суд визнає наявність повторності.
Аналіз вищевикладеного безсумнівно переконує суд у тому, що обвинуваченим ОСОБА_3 вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, тобто:
таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло;
а також повторно вчинене таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
При призначенні обвинуваченому покарання обставинами, які його:
пом`якшують, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України);
обтяжують, суд визнає вчинення злочину повторно (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України).
Суд не визнає наявності у вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушеннях обтяжуючої обставини - рецидиву злочинів, оскільки відповідно до статті 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Тоді як судимості ОСОБА_3 відповідно до вироку від 17 вересня 1996 року Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ст. 140 ч. 3, ст. 229-2 ч.1, ст. 229-6 ч. 1 КК України, яким його було засуджено до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки (згідно довідки ВСК Ф1 № 24012015/35016 вирок вступив в законну силу 24 вересня 1996 року), та вироку від 19 січня 2005 року Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ст. 309 ч. 1 КК України, яким його було засуджено до 1 року позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки (згідно довідки ВСК Ф1 № 24012015/35016 вирок вступив в законну силу 04 лютого 2005 року), є, погашеними.
Обираючи ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, розмір завданих збитків, стан здоров`я обвинуваченого (відповідно до Заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 30 березня 2015 року обвинувачений страждає психічноповедінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, має синдром залежності, потребує лікування), його сімейний стан, а також особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, і можливим на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання його звільнити з випробуванням та зобов`язати у відповідності до ст. 76 КК України: періодично з`являтися в органи кримінально виконавчої інспекції для реєстрації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи, пройти курс лікування від наркоманії.
У ході досудового розслідування державою було понесено витрати на проведення: судової товарознавчої експертизи № 61 від 17 січня 2015року на суму 295 грн., 20 коп., що підтверджується актом № 61 здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста № 61 від 17 січня 2015 року; судової товарознавчої експертизи № 150 від 05 лютого 2015 року на суму 492 грн. 00 коп., що підтверджується актом № 150 здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста № 150 від 05 лютого 2015 року. У зв`язку з чим на суд відповідно до частини другої статті 124 КПК України покладено обов`язок у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта
Вирішуючи питання про відшкодування завданої злочином шкоди, суд виходить з того, що з вини обвинуваченого внаслідок інкримінованого злочину потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальні збитки та моральну шкоду.
Під час досудового розслідування потерпілий пред`явив позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 3096, 09 грн. матеріальних збитків та 20 тис. грн. моральної шкоди, а всього 23096,06 грн.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав власний позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у заяві.
Обвинувачений ОСОБА_3 у суді визнав позов про відшкодування майнової шкоди повністю, а з приводу стягнення моральної шкоди частково в розмірі 1000 грн.
Заслухавши згадані показання та безпосередньо дослідивши докази в справі, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов потерпілого частково з таких підстав.
Потерпілий стверджує, що йому в результаті вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень завдано матеріальних збитків на суму 3.096,09 грн., що підтверджується висновками експерта № 61 від 17 січня 2015 року та № 150 від 05. Лютого 2015 року. Спричинення завданих матеріальних збитків у вказаному розмірі визнає обвинувачений.
При цьому частиною першою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, статтею 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
З огляду на те, що ОСОБА_3 вказані вимоги не оспорюються, суд вважає, що розмір заподіяних ОСОБА_3 матеріальних збитків не підлягає доказуванню та становить 3.096 (три тисячі дев`яносто шість) гривень 09 (дев`ять) копійок.
Окрім цього, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_6 зазнав моральних страждань внаслідок вчинення злочину обвинуваченим - був суттєво порушений його звичний спосіб життя, він витрачав свій час для звернення в різні організації для захисту своїх прав, переживав за втрачене майно та необхідність вжиття додаткових заходів для збереження майна. Однак потерпілий не надав суду доказів, які б обґрунтовували розмір моральної шкоди, визначеної потерпілим.
Тому розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння відповідача, моральних страждань позивача, а також інших (вище перелічених) негативних наслідків.
Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 3.096,09 грн. матеріальних збитків, та 1.000 грн. у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди
У решті позову потрібно відмовити за його недоведеністю.
Оскільки на даний час продовжують існувати ризики, визначені п.1 та п.5 ч. 1 статті 177 КПК України: переховуватися від суду ( у разі оскарження вироку); обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд вважає, за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1166-1167 ЦК України та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 127-129, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, та вчиненні крадіжки повторно, поєднаної з проникненням у житло, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, та визначити іспитовий строк 02 (два) роки.
Відповідно до пунктів 3 - 5 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, пройти курс лікування від наркоманії.
Речові докази, після набрання вироком законної сили: пральна машина марки «Рига», сокира, колісник, що належать потерпілому ОСОБА_6 та знаходиться у нього на зберіганні, залишити зазначеному володільцеві.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 295 (двісті дев`яносто п`ять) гривень 20 (двадцять) копійок та 492 (чотириста дев`яносто дві) гривні, а всього стягнути 787(сімсот вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Позов потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків і заподіяної злочином моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 3.096,09 грн. матеріальних збитків, та 1.000 грн. у рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, а всього стягнути 4.096 (чотири тисячі дев`яносто шість) гривень 09 (дев`ять) копійок.
У решті позову відмовити.
Міру запобіжного заходу особисте зобов`язання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжити до часу вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя підпис
з оригіналом згідно
Суддя: ОСОБА_1