Провадження №1-кп/761/136/2015
В И Р О К

іменем України

02 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, який одружений, має двох малолітніх дітей 2007 та 2012 року народження, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимий: 17 грудня 2008 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 23 червня 2009 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 15, ч. 3 ст. 185, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , раніше судимий за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 15 червня 2014 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Шевролет Круз» сріблястого кольору, державний номер НОМЕР_1 , заїхав на територію гаражно-будівного кооперативу «Бакинський - 1», що знаходиться по вул. Бакинській, 35-А у м. Києві. Проїжджаючи повз гаражне приміщення № НОМЕР_2 , останній звернув увагу на відкрите вікно другого поверху. Вважаючи, що всередині приміщення можуть знаходитись гроші чи інші цінні речі, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 зупинивши свій автомобіль навпроти гаражного приміщення № НОМЕР_2 , вийшов з нього та піднявся по металевим сходам на другий поверх. Після чого побачивши, що в кімнаті на ліжку спить раніше йому невідома ОСОБА_6 , а також те, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 через відчинене вікно незаконно проник на другий поверх приміщення, звідки таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «LG P-713» в корпусі чорного кольору, вартістю 2 222 гривні, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС-Україна», вартістю 15 гривень, на рахунку якої грошових коштів не знаходилось, ноутбук марки «ASUS» вартістю 4 500 гривень та грошові кошти в сумі 14 гривень, а всього ОСОБА_4 таємно повторно, поєднано з проникненням у приміщення, викрав майно ОСОБА_6 на загальну суму 6 751 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 19 листопада 2014 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, проходячи повз будинок 15-А по вул. Дорожицькій в м. Києві, ОСОБА_4 звернув свою увагу на центр творчості дітей та юнацтва «Шевченківець» філію шахового центру «Товариш», де він зайшовши до приміщення почав шукати вбиральню. Проходячи повз тренерський кабінет він звернув увагу, що двері відчинені. Підійшовши до дверей, ОСОБА_4 побачив, що на столі, який знаходився в тренерському кабінеті, лежить шкіряна барсетка чорного кольору, яка належала ОСОБА_7 . Вважаючи, що всередині вказаної барсетки можуть знаходитись гроші та інші цінні речі, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до столу в тренерському кабінеті та своєю лівою рукою таємно повторно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме шкіряну барсетку чорного кольору вартістю 680 гривень, в якій знаходились: грошові кошти в сумі 657 гривень; ключ марки «Guardian» вартістю 70 гривень; ключ марки «Border» вартістю 50 гривень; ключ від системи домофон марки «Cyfral» вартістю 15 гривень; ключ від системи домофон марки «Vizit» вартістю 15 гривень; ключ марки «Kale» вартістю 50 гривень; ключ марки «Apecs» вартістю 45 гривень; ключ довгий вартістю 120 гривень; ключ марки «SMT» вартістю 25 гривень; ключ марки «Kale» вартістю 50 гривень; ключ вартістю 25 гривень; ключ вартістю 25 гривень; ключ вартістю 25 гривень; ключ великий вартістю 100 гривень; ключ великий від сейфу вартістю 150 гривень; ключ великий від гаражу вартістю 100 гривень; мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS» вартістю 1 000 гривень, підключений до оператора мобільного зв`язку «Київстар», сім-картку вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 30 гривень 40 копійок та підключеного до оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартість сім-картки 15 гривень, на рахунку якої знаходилось 2 гривні; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , який для потерпілого матеріальної цінності не представляє; військовий квиток на ім`я ОСОБА_7 , який для потерпілого матеріальної цінності не представляє, дві банківській картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, а всього ОСОБА_4 таємно повторно викрав майно ОСОБА_7 на загальну суму 3 269 гривень 40 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення намагався зникнути, однак на виході з приміщення центру творчості дітей та юнацтва «Шевченківець», був затриманий потерпілим ОСОБА_7 .
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах, суду надав показання, що дійсно 15 червня 2014 року він перебував за кермом автомобіля марки «Шевролет» та заїхав на територію гаражного кооперативу з метою продати обладнання для автомобіля, оскільки у нього було скрутне матеріальне становище. Проїжджаючи повз одного з гаражних приміщень, він звернув увагу на відкрите вікно другого поверху. Піднявшись на другий поверх, він проник до приміщення, де побачив незнайому жінку, яка спала. Біля неї він побачив мобільний телефон, ноутбук та гроші, які він забрав та покинув приміщення. Мобільний телефон він здав у ломбард, а ноутбук викинув. Через день його викликали в міліцію. Крім того, 19 листопада 2014 року він перебував у приміщенні центру творчості дітей та проходячи по коридору побачив відчиненні двері до кімнати, де на столі лежала барсетка. Він взяв цю барсетку та направився до виходу, але до нього підійшов чоловік, як він зрозумів господар цієї барсетки, й він йому повернув його речі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, не доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до приміщення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочином середньої тяжкості та тяжким, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається, має двох малолітніх дітей та батька, який є інвалідом 3 групи.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, який маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення аналогічного злочину, належні висновки не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах установлених санкціями статей, за якими визнав його винним, яке є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив сукупність злочинів, суд призначає йому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України та вважає необхідним застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази мобільний телефон марки «LG P-713» в корпусі чорного кольору та USB зарядний пристрій, які передані потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речові докази, зазначені в постанові слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 від 19 листопада 2014 року, які передані потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ - диск з камер відео спостереження на території ГБК Бакинський-1, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: