Справа № 748/57/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/452/2015
Категорія - ст. 187 ч. 4 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_6

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/452/2015 р. за апеляційними скаргами захисника, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника, адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2015 року, яким

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з неповною вищою освітою, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 27.09.2012 року Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст.187, ст.69 КК України, з урахування ухвали апеляційного суду м. Києва від 24.04.2013 року, на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, звільнений 30.01.2014 року згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 22.01.2014 року на підставі ст.84 КК України за хворобою на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 8 днів,

- визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, з призначенням покарання:

- за ст.187 ч.3 КК України, із застосуванням ст.69 КК України 5 /п`ять/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ст.187 ч.4 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України 6 /шість/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ст.257 КК України 5 /п`ять/ років 6 /шість/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ст.263 КК України 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ч.1, ч.3 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання - 6 /шість/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислено з часу його затримання, з 10 год. 55 хв. 23 липня 2014 року.

Стягнуто із ОСОБА_12 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 1888 грн. 63 коп.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , громадянин України, з повною середньою освітою, не одружений, офіційно не працює, не судимий в силу ст.89 КК України,

- визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, з призначенням покарання:

- за ст.187 ч.3 КК України, із застосуванням ст.69 КК України 5 /п`ять/ років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ст.187 ч.4 КК України, із застосуванням ст.69 КК України 5 /п`ять/ років 6 /шість/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- за ст. 257 КК України 5 /п`ять/ років 3 /три/ місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1, 3 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання - 5 /п`ять/ років 6 /шість/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислено з часу його затримання, з 20 год. 30 липня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 1458 грн. 20 коп.

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_4 , громадянин України, з повною вищою освітою, одружений, до 01.09.2014 року працював у Національному університеті державної податкової служби України, адвокат (свідоцтво №4049 від 27.08.2009 р.), не судимий,

- визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, з призначенням покарання:

- за ст.187 ч.4 КК України 8 /вісім/ років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю;

- за ст.257 КК України 5 /п`ять/ років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю;

- за ст.263 ч.1 КК України 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ч.1, ч.3 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислено з часу його затримання, з 14 год. 03 листопада 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 1507 грн. 34 коп.

Долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_12 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, 17 червня 2014 року близько 13 год., за попередньою змовою з ОСОБА_11 та двома особами, відносно яких матеріали провадження виділенні у окреме провадження, з метою заволодіння грошовими коштами у сумі 70000 грн., що належать ОСОБА_16 , проникли до господарства АДРЕСА_5 , де напали на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .. Під час нападу ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та невстановлена слідством особа, матеріали провадження стосовно якої виділені в окреме провадження, завдали численних ударів по тілу ОСОБА_16 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних гематом лівої скроневої ділянки, правого плечового суглобу, подряпин тулубу, які у сукупності, так і кожне окремо, відповідно до висновку експерта, є легкими тілесними ушкодженнями. Однак заволодіти грошима та майном потерпілого нападникам не вдалось, бо ОСОБА_16 втік та покликав на допомогу. У цей час один із нападників, матеріали провадження стосовно якого виділено у окреме провадження, заволодів майном потерпілої ОСОБА_17 - мобільним телефоном китайського виробництва, який цінності для потерпілої не представляє, та втекли з місця події.

У червні 2014 року ОСОБА_12 , з метою нападу на господарство ОСОБА_17 та повторного заволодіння грошима в сумі 70000 грн., що належать ОСОБА_16 , умисно, з корисливих мотивів, організував стійку злочинну групу (банду), до складу якої увійшли громадяни України, мешканці Київської області ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

При цьому ОСОБА_12 повідомив членів організованої групи про наявність плану злочинних дій та розподілив ролі між учасниками нападу.

Згідно розробленого плану злочинних дій, члени злочинного угруповання виконували наступні функції: ОСОБА_12 як організатор здійснював загальне керівництво озброєною групою, розподіляв обов`язки між її учасниками, визначав об`єкт посягання, брав участь у підготовці та вчиненні нападу, розподіляв здобуте злочинним шляхом майно і грошові кошти, збирав та аналізував інформацію щодо майбутніх об`єктів нападу.

ОСОБА_11 приймав активну участь у розбійному нападі, шукав цінностей та гроші, безпосередньо під час розбійного нападу здійснював фізичне та психічне подолання опору потерпілих.

ОСОБА_10 забезпечував групу зброєю та транспортом, перевіряв наявність господарів будинку та сторонніх осіб, безпосередньо під час розбійного нападу здійснював психічне подолання опору потерпілих.

З метою прикриття своєї злочинної діяльності, уникнення викриття правоохоронними органами, учасники організованої групи використовували заздалегідь підготовлений автомобіль марки «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_1 , який перед нападом залишили на в`їзді до с. Редьківка Чернігівського району Чернігівської області, щоб не викликати підозри у місцевих мешканців, а також пістолет, металеву палицю, рукавички та маски, виготовлені із жіночих панчох, якими прикривали обличчя.

У розпорядженні злочинного угруповання знаходився пістолет марки «STALKER-MOD. 914-S» № НОМЕР_2 калібру 9 мм., який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи, є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю, а також металева палиця, про що були обізнані усі члени банди.

У такий спосіб відповідно до розробленого плану злочинних дій, відомого усім учасникам організованої групи, 22 червня 2014 року близько 13 год. ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , на автомобілі марки «ВАЗ 2109» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , прибули до с. Редьківка Чернігівського району Чернігівської області де, з метою уникнення їх викриття, сховали даний автомобіль під деревами на в`їзді до села.

Вподальшому ОСОБА_10 , згідно відведеної йому ролі, з метою проведення розвідки, без маскування, під вигаданим приводом набрати води, зайшов до господарства ОСОБА_17 по АДРЕСА_5 , де залишався до моменту нападу іншими членами банди. Після чого у масках із жіночих панчох на обличчях до цього ж господарства проникли ОСОБА_12 і ОСОБА_11 та, погрожуючи застосувати фізичне та психічне насильство, погрожуючи пістолетом, завели з двору господарства потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в одну із кімнат будинку, де ОСОБА_12 , погрожуючи вогнепальною зброєю і застосуванням психологічного насильства до ОСОБА_17 , вимагав у неї видати їм гроші в сумі 70000 грн.

Реально сприймаючи загрозу своєму життю та здоров`ю, ОСОБА_17 повідомила, що грошей в будинку немає, але ОСОБА_12 продовжував погрожувати вогнепальною зброєю та застосування насильства до потерпілих.

В цей час ОСОБА_10 , відповідно до відведеної йому ролі, наглядав за ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які знаходились в одній із кімнат будинку, а ОСОБА_11 заволодів майном потерпілої ОСОБА_17 - грошима у сумі 950 грн., револьвером «Stalker» cal. 4mm. 2.5» вартістю 1650 грн., двадцятьма патронами «Флобера» 4-го калібру вартістю 52 грн., монітором «Saturn» моделі TV LED 152 NEW вартістю 1280 грн., мобільним телефоном фірми «Samsung E1200і» вартістю 188 грн. з сім-карткою «Life» вартістю 15 грн., на рахунку якої було 20 грн., ноутбуком марки «Asus» X551CA вартістю 4959 грн., комп`ютерною мишкою вартістю 70 грн. та матерчатим рюкзаком, який не становить цінності, а всього майном загальною вартістю 9184 грн., та майном потерпілої ОСОБА_18 - мобільним телефоном марки «Nokia 5300» вартістю 300 грн., з сім-карткою «Life» тариф «Шалений день» вартістю 15 грн., на рахунку якої було 5 грн. та картою пам`яті micro CD 8Gb вартістю 100 грн., а всього - загальною вартістю 420 грн.

Заволодівши грошима та майном ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , учасники нападу завели всіх потерпілих до однієї з кімнат та застосовуючи погрози, заборонили виходити та не кликати на допомогу, а коли виходили з будинку, то зачинили вхідні двері на замок, та зникли з місця події.

Всього внаслідок розбійного нападу ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заволоділи майном потерпілих на загальну суму 9604 грн., які ОСОБА_12 розподілив між всіма членами банди.

Крім того, навесні 2014 року ОСОБА_12 у лісі неподалік смт. Гостомель м. Ірпінь Київської області знайшов пістолет «ПГШ-790» виробництва СП «SCHMEISSЕR» «КО» №041911 калібру 9 мм, залишив собі та вподальшому без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 .

23 липня 2014 року у період часу з 11 год. 05 хв. до 13 год. 20 хв., співробітниками міліції у ході проведення обшуку за даною адресою, було виявлено та вилучено пістолет, який відповідно до висновку експерта, є вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки 9 мм. пістолету «ПГШ-790» (пістолет газово-шумовий), виробництва СП «SCHMEISSЕR» серії «КО» № НОМЕР_3 , придатний для неодноразових пострілів, крім газових та шумових пістолетних патронів, а також патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами (Терен-ЗП, ПНД-9П, Терен-ЗФ), а також 9 мм. шротовими пістолетними патронами, виготовленими саморобним способом шляхом установки в зарядну камеру шумового патрону кульки з свинцевого сплаву, діаметром до 6,7 мм. включно, і таким чином являється короткоствольною вогнепальною зброєю гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9 мм РА.

Також у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_10 знайшов пістолет марки «STALKER-MOD. 914-S» № НОМЕР_2 калібру 9 мм., виробництва Туреччини завод ATAK Arms ltd., залишив собі та вподальшому без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого мешкання - АДРЕСА_4 .

25 вересня 2014 у період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 35 хв., співробітниками міліції в ході проведення обшуку будинку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено пістолет, який відповідно до висновку експерта є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю, пістолетом «STALKER-MOD. 914-S» № НОМЕР_2 калібру 9 мм., виробництва Туреччина завод ATAK Arms ltd. Конструкція каналу стволу пістолета дозволяє здійснювати постріли шумовими патронами калібру 35Blanc, газовими пістолетними патронами калібру 9 мм., патронами з гумовою кулею калібру 9 мм. та шляхом роздільного спорядження (використовуючи шумовий патрон та картечину діаметром 6,5мм.), при цьому забезпечується достатня уражаюча здатність вистріляних з нього снарядів. В конструкцію каналу ствола саморобним способом було внесено зміну (викручено захисний елемент), та заглушено газовідвідний отвір зверху на стволі. Пістолет до проведення пострілів придатний.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 ставить питання про зміну вироку суду, з кваліфікацією дій ОСОБА_10 за ч.2 ст.355 КК України, з призначенням мінімального покарання, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. Вказує на обґрунтування вироку недопустимими доказами, неврахування доказів, що виправдовують ОСОБА_10 , усвідомлення ним, що дії інших обвинувачених будуть направлені щодо примушування знайомого їм чоловіка до виконання довготривалого боргового грошового зобов`язання, призначення покарання з порушенням вимог кримінального закону. Вважає, що судом з порушенням вимог кримінального закону був зроблений висновок щодо наявності в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.257 КК України, оскільки такий висновок ґрунтується тільки на показаннях обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , за відсутності інших більш об`єктивних доказів, без урахування показань ОСОБА_11 , що він вперше побачив ОСОБА_10 тільки 21.06.2014 року, коли їхали до с. Редьківка, розмов про створення банди в автомобілі не було, що свідчить про відсутність попереднього створення банди, відсутність плану вчинення нападів, відомого всім учасникам банди. Судом залишено поза увагою, що обвинуваченим інкримінується тільки один епізод розбійного нападу в складі банди, відсутні докази про здійснення ретельної довготривалої підготовки до здійснення нападу на господарство ОСОБА_17 , що суперечить п.17 постанови Пленуму ВСУ №13 від 23.12.2005 року «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями», згідно якого банда це озброєна організована група або злочинна організація, яка попередньо створена з метою вчинення кількох нападів або одного такого нападу, який потребує ретельної довготривалої підготовки. Зазначає, що суд послався на такі недопустимі докази, як: протокол огляду місця події від 22.06.2014 року, який свідчить тільки про наявність події кримінального правопорушення та не може бути доказом вчинення ОСОБА_10 інкримінованих злочинів; протоколи проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , який фактично був не експериментом, а допитом підозрюваних із застосуванням заходів фіксування; протоколи пред`явлення речей для впізнання за участю підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_17 , де вони впізнали пістолет, із застосуванням якого був здійснений розбійний напад 22.06.2014 року, однак під час проведення слідчої дії не були дотримані вимоги ч.2 ст.229 КПК України, бо для впізнання пред`являлись предмети, що мають явно відмінні конструктивні ознаки; протоколи про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16.07.2014 року та 06.10.2014 року та довідки до них, які жодним чином не вказують на причетність ОСОБА_10 до вчинення кримінальних правопорушень; протокол обшуку від 25.09.2014 року у господарстві ОСОБА_20 , де після встановлення даних про те, що ОСОБА_10 є адвокатом, обшук був проведений без представника ради адвокатів регіону, факт вилучення зброї під час обшуку не може свідчити про належність її ОСОБА_10 . Незаконність проведення обшуку свідчить про незаконне вилучення пістолета та незаконне обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України. Судом проігноровані докази, які виправдовують ОСОБА_10 - протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками від 04.08.2014 року за участю потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , які впізнали ОСОБА_10 не як учасника розбійного нападу, а як особу, яка заходила до господарства по воду; висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи №944 від 22.10.2014 року, згідно якого будь-яких дій, які б утворювали склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст.257 та 187 ч.4 КК України з боку ОСОБА_10 не було; показання потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 щодо відсутності у ОСОБА_10 засобів маскування, зброї, не застосування насильства відносно потерпілих, відсутність погроз, не вчинення активних дій щодо відшукування та заволодіння майном потерпілих; показання обвинуваченого ОСОБА_10 в частині його обізнаності про наявність боргу з боку особи, до якої він підвозив обвинувачених. Зазначені докази виключають наявність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 КК України. Вказує про ігнорування судом того, що досудове розслідування відносно ОСОБА_10 здійснювалось з грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону, бо повідомлення про підозру від 11 серпня 2014 року було здійснено не прокурором області, а слідчим СВ ЧРВ УМВС, всупереч п.1 ч.1 ст.481 КПК України. Крім того, після проведення обшуку в господарстві ОСОБА_10 та вилучення копії посвідчення адвоката на його ім`я, органом досудового розслідування належність ОСОБА_10 до окремої категорії осіб не була перевірена. Повідомлення про підозру від 21.11.2014 року в порушення ч.1 ст.278 КПК України було вручено ОСОБА_10 тільки 24.11.2014 року. Було порушено право на захист ОСОБА_10 , бо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру йому було здійснено 02.01.2015 року, в цей же день було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів. При призначенні покарання не були дотримані положення ч.2 ст.50, ст.65 КК України, оскільки не в повному обсязі враховані дані про обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , зокрема ОСОБА_12 раніше судимий, також за вчинення злочинів проти власності, продовжив вчиняти злочини, є організатором, вчиняв активні дії щодо потерпілих; ОСОБА_11 вчиняв активні дії щодо потерпілих; ОСОБА_10 раніше до відповідальності не притягувався, має на утриманні тяжко хвору матір та батька - пенсіонера, позитивні характеристики, відсутність претензій з боку потерпілих, однак йому було призначено більш суворе покарання, ніж іншим обвинуваченим, що є грубим порушенням вимог кримінального закону.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 ставить питання про зміну вироку суду в частині призначення покарання ОСОБА_11 . Просить призначити йому більш м`яке покарання, з посиланням на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом не враховані в повній мірі усі обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , зокрема те, що захворювання, на які страждає ОСОБА_11 та які підтверджені листом слідчого ізолятора, відносяться до Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (додаток 12 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України від 15.08.2014 року № 1348/572). Крім того, він не судимий, не має негативної характеристики, тривалий час працював неофіційно.

Вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_12 не оскаржується.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказують, що вирок суду є справедливим, їх дії та дії ОСОБА_10 кваліфіковані вірно. Обвинувачений ОСОБА_10 дав неправдиві показання. Зазначають, що дійсно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вперше зустрілись 21.06.2014 року, але до цього знали один про одного завдяки ОСОБА_12 , який був організатором злочину та розподілив ролі між ними. Просять залишити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а вирок суду без змін.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 просить скоротити йому строк покарання в зв`язку з тяжким станом здоров`я.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та її підзахисного ОСОБА_10 , які просили задовольнити свою апеляційну скаргу, змінити вирок суду, перекваліфікувати дії ОСОБА_10 на ч.2 ст.355 КК України, застосувати ст.75 КК України та призначити йому покарання з випробуванням з іспитовим строком, заперечуючи проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ; захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які підтримали свою апеляційну скаргу, просили змінити вирок суду та пом`якшити міру покарання ОСОБА_11 , посилаючись на розсуд суду щодо апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 ; ОСОБА_12 , який заперечує проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 та посилається на розсуд суду щодо апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , думку прокурора, який заперечує проти апеляційних скарг, просить залишити вирок суду без змін, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо засуджених в межах апеляційних скарг у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_11 свою вину у вчинені злочинів, передбачених відповідно ч. 3, ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України визнали повністю, послідовно та докладно виклали обставини, мету та мотиви вчинення інкримінованих злочинів, підтвердили вірність викладення їх показань судом першої інстанції.

ОСОБА_21 показав, що його знайомий по місцю ув`язнення ОСОБА_16 заборгував йому близько 2500 грн. картярного боргу, і при зустрічі з ним у м. Києві 16 червня 2014 року, погодився віддати борг і сказав, що у нього є майже 70000 грн., та запросив до себе у с. Редьківка. Але коли він, ОСОБА_22 , перебував у ОСОБА_16 у селі 17.06.2014 року, то зрозумів, що ОСОБА_16 віддавати борг не збирається, тоді у нього / ОСОБА_22 / виник умисел пограбувати його та заволодіти грошима у сумі 70000 грн.. Для цього він залучив ОСОБА_11 та двох хлопців, вперше напали на ОСОБА_16 у його будинку, били та вимагали гроші, але грошей не знайшли, і ОСОБА_23 втік. Вдруге домовився з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 21.06.2014 року у м. Києві про повторний напад на ОСОБА_16 , повідомив план нападу, розподілив ролі ОСОБА_11 буде шукати гроші, у ОСОБА_10 є вогнепальна зброя для погрози та автомобіль, їхати на місце вчинення злочину із жіночими панчохами для маскування обличчя та палицею, на що всі погодились. У с. Редьківка автомобіль залишили у схованці на в`їзді до села, а напад здійснили ближче до обіду 22.06.2015 року. Для цього під вигаданим приводом набрати води пішов ОСОБА_20 , щоб відкрити хвіртку, він з ОСОБА_24 одягли на голови панчохи, з пістолетом Карпунчева, забігли в господарство, погрожуючи, завели потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в приміщення, зачинили двері, ОСОБА_20 наглядав за ними, а він з ОСОБА_24 шукали по всьому будинку гроші та забирати все цінне, бо грошей не знайшли. Вподальшому награбоване продав ОСОБА_20 , а гроші поділили. Не заперечує, що дійсно, організував озброєну банду у складі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з метою нападу на окремих осіб, та планував разом з ними вчиняти інші напади, про що вони теж знали. Пістолет знайшов у лісі, зберігав для захисту від можливих нападів.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтвердив показання ОСОБА_12 , та додав, що двічі у червні 2014 року на пропозицію ОСОБА_22 їздили у с. Редьківку Чернігівського району допомогти заволодіти грошима ОСОБА_16 . ОСОБА_12 розповів про план нападу, пояснив, де знаходяться гроші. На ОСОБА_16 вчиняли напад двічі: перший раз грошей не знайшли, потерпілого тільки побили, він зміг втік. Вдруге з ОСОБА_22 , ОСОБА_24 та ОСОБА_20 на автомобілі та під керуванням ОСОБА_10 , приїхали у с. Редьківку, сховали автомобіль при в`їзді у село. ОСОБА_22 розповів план розбійного нападу, розподілив ролі, сказав, що у ОСОБА_10 є пістолет, є палиця та панчохи для маскування облич, всі погодились на розбійний напад. ОСОБА_10 на пропозицію ОСОБА_22 , під вигаданим приводом - набрати води, зайшов до господарства потерпілих, відкрив двері; а він з ОСОБА_12 у масках, з пістолетом та палицею, забігли до будинку; він / ОСОБА_24 / шукав гроші. Дівчат з погрозами насильства завели у будинок, двері зачинили, за ними наглядав ОСОБА_10 .. ОСОБА_12 з пістолетом залишився з потерпілою ОСОБА_17 .. Про те, що не знайшов грошей, сказав ОСОБА_12 , і з його вказівки, знайшовши рюкзак, збирав усе цінне - речі, які вказані у обвинуваченні, гаманець з грошима в сумі 950 грн. та інш. При нападі потерпіла ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_12 , назвала його по імені. Після цього вони забрали мобільні телефони потерпілих, закрили ззовні двері будинку і поїхали.

Підтверджує, що була створена банда, організатором якої був ОСОБА_12 , а вони її членами. Плани ОСОБА_12 скоювати і інші напади йому також були відомі.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України, не визнав, вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ст.355 КК України, наполягає на тому, що інші обвинувачені його обмовлюють.

Разом з тим не заперечував, що був знайомий з ОСОБА_12 , мав автомобіль марки «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_1 , на прохання ОСОБА_12 їздили з ОСОБА_11 у с. Редьківку Чернігівського району; за його наказом декілька разів проїжджав біля будинку №10 по вул. Редьківській, та зупинив автомобіль за селом. Приїзд у село ОСОБА_12 пояснив тим, що у нього є боржник, який винен йому 2500 грн.. До будинку потерпілого приїздили двічі. В перший день вони до нього не потрапили, ОСОБА_12 пояснив, що ще не час. Потім дійсно, в даний будинок заходив, але з каністрами за водою для радіатора, та на прохання ОСОБА_12 подивитись, чи є господар. Всередину будинку заходив, щоб віддячити господиню за воду, коли зайшов, побачив ОСОБА_11 у масці, з металевою трубою в руках, який наказав йому стояти біля входу, а сам закрив вхідні двері на замок. ОСОБА_12 ходив по кімнатах з пістолетом в руках і запитував потерпілу, де її співмешканець та гроші, на що та відповіла, що ОСОБА_16 поїхав і ніяких грошей у неї немає. Тоді він зрозумів, що відбувається і куди його втягли, але так як дуже злякався, то просто стояв і нічого не робив. Бачив ОСОБА_11 з рюкзаком. На автомобілі довіз ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до смт. Гостомель, а сам поїхав додому. ОСОБА_12 ніколи не пропонував йому стати членом банди і брати участь у нападах. У будинку потерпілої він нічого не вимагав, нікому не погрожував і жодних речей не брав. Вважає, що пістолет, знайдений при обшуку у господарстві його батька, де він тимчасово проживав, підкинули працівники міліції, до нього він ніякого відношення не має; щодо вилучення у його кімнаті посібника користувача та гарантійного талону на ноутбук марки «ASUS X551», то наполягає, що це документи на його власний ноутбук і потерпілих не стосується. Підтвердив, що серед знайомих його прозивають « ОСОБА_25 ».

Але, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_10 , повного визнання вини ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні вказаних злочинів, їх вина у повному обсязі доводиться сукупністю достатніх, допустимих та достовірних доказів, зібраних та досліджених у судовому засіданні суду першої інстанції у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства визнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , частковими показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 , показаннями потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , письмовими документами, висновками судових експертиз, іншими доказами.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтвердив, що організував банду у складі себе, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та приймав участь у двох розбійних нападах на ОСОБА_16 з метою заволодіння грошима у сумі 70000 грн. та майном, планував і інші напади; ОСОБА_11 підтвердив, що входив із ОСОБА_22 та ОСОБА_20 до складу банди, яку організував ОСОБА_22 , згідно розподілених ролей вчиняв розбійні напади на Каритного. Підтвердили вчинення незаконного поводження зі зброєю.

Показаннями потерпілого ОСОБА_16 підтверджується, що у с. Редьківку, де він проживає з ОСОБА_17 , 16 червня 2014 року запросив ОСОБА_12 , з яким відбував покарання, до себе в село. З собою мав гроші в сумі 70000 грн. По приїзду познайомив ОСОБА_12 з ОСОБА_17 . Потім пізніше, коли перебували в домі, на крик ОСОБА_17 побачив ОСОБА_12 , ОСОБА_11 з палицею в руках та незнайомого чоловіка крупної статури, які вимагали „віддати те, за чим вони сюди прийшли, та побили його На момент нападу у будинку було 300 тис. грн. Під час побиття він вибіг на вулицю і покликав на допомогу. Нападники втекли, а ОСОБА_17 викликала швидку медичну допомогу. Шість днів він лежав вдома, а на сьомий день з товаришем поїхав у м. Чернігів. Хвилин через 20 зателефонувала ОСОБА_17 і повідомила, що відбувся другий напад, однак коли він приїхав додому, то нападників вже не було. Вважає, що напади пов`язані з його грошима. Ніякого боргу у нього перед ОСОБА_12 немає.

Показаннями потерпілої ОСОБА_17 , співмешканки ОСОБА_16 , підтверджується, що 16 червня 2014 року ОСОБА_16 приїхав пізно ввечері додому з ОСОБА_12 . Наступного дня близько 06 год. ранку вона бачила ОСОБА_12 за п`ять будинків від її господарства, який розмовляв по мобільному телефону. У них дома він теж весь час ходив та розмовляв по телефону. Потім ОСОБА_22 почав виносити сокири та молоток з коридору. Коли у двір зайшли двоє невідомих, то один з них, повної статури, затягнув її в будинок, запитував про ОСОБА_16 , посадили її на кухні, наказали сидіти тихо: у дверях стояв невідомий чоловік. Після побиття Каритний ледве підвівся і вийшов з будинку. Коли вона піднялась на другий поверх, то побачила розкидані речі, зникнення мобільного телефону. Організатором нападу був ОСОБА_12 , який побачив у ОСОБА_16 гроші. 22 червня 2014 року, коли у неї на дні народження були ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , до них у двір зайшов якийсь чоловік / ОСОБА_20 / з проханням набрати води.. Потім у двір зайшов у масці ОСОБА_12 , направив на них пістолет і сказав, щоб зайшли до будинку та не змушували його стріляти. Позаду йшов у масці ОСОБА_11 .. ОСОБА_12 ходив по будинку і дивився що є, а ОСОБА_11 щось шукав на другому поверсі. ОСОБА_10 стояв у дверях. ОСОБА_11 постійно кричав чи то « ОСОБА_36 » чи то « ОСОБА_37 », чи брати якусь річ, чи ні, на що ОСОБА_12 відповідав, щоб ОСОБА_11 брав усе. Коли все зібрали, то запитали, де ОСОБА_16 , вимагали йому подзвонити, питали, де гроші, сказали, що багато не візьмуть, тільки те, що належить їм. Вона відповіла, що усі гроші забрав ОСОБА_16 . ОСОБА_12 наполягав щоб вона зателефонувала ОСОБА_16 , але ОСОБА_11 сказав, що треба їхати звідси. Після цього вони пішли, забрали їх мобільні телефони, сказали, що залишать їх під хвірткою, і наказали не виходити 15 хвилин з будинку, вхідні двері якого зачинили ззовні. Вважає, що ОСОБА_10 розумів, що відбувався напад, він був у кепці, натягнутій на обличчя, діяли вони узгоджено.

Показаннями потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підтверджується, що 22 червня 2014 року у господарство ОСОБА_17 заходив ОСОБА_10 , просив набрати води; ОСОБА_38 дозволила йому і провела за будинок. Через деякий час у двір зайшли два хлопці у масках, з пістолетом та битою. Один з нападників наказів усім зайти до будинку, вони сиділи на кухні. У будинку ОСОБА_17 ходила з одним з чоловіків, другий чоловік пішов на другий поверх, а ОСОБА_10 стояв біля дверей. Потім нападники забрали усю техніку, телефони, зачинили двері і пішли. Підтвердили, що коли перебували в будинку, то Карпунчев лише дивився, щоб вони нікуди не йшли, не виходили і не телефонували. ОСОБА_12 вказував ОСОБА_11 , що забирати.

Показаннями свідка ОСОБА_26 доводиться, що одного дня влітку 2014 року, в першій половині дня, він бачив біля села автомобіль марки ВАЗ 2109 світлого кольору, який дуже довго стояв, що привернуло його увагу.

Свідок ОСОБА_27 підтвердила, що коли йшла вітати подругу ОСОБА_17 , то бачила трьох чоловіків, які йшли у бік траси. Коли зайшла до господарства ОСОБА_17 , то почула крики з будинку і благання відімкнути двері. Вона відчинила двері, дівчата були перелякані, вона забрала сестру ОСОБА_19 та пішла додому. Потім сестра розказала про напад.

Свідок ОСОБА_28 , голова Редьківської сільської ради, підтвердила, що 17 червня 2014 року по обіді, бачила, як по вулиці їхав автомобіль вишневого кольору, раніше їй не знайомий; їхав із села дорогою, якою місцеві не користуються, з чого зрозуміла, що в автомобілі не місцеві. Через деякий час їй на мобільний телефон подзвонила потерпіла ОСОБА_17 і повідомила про напад на її будинок та співмешканця ОСОБА_39 . Вона дала їй номер міліції. Про другий напад на будинок ОСОБА_17 вона дізналася зі слів.

Свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_40 , поняті, підтвердили, що перед проведенням обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , працівник міліції надав судовий документ батьку ОСОБА_10 , потім всі пішли до будинку, де власник показав кімнату сина, з якої вилучено якусь документацію на техніку. Під час обшуку приміщення, яке зазнало пожежі, всі учасники слідчої дії, у тому числі і власник господарства, були на місці, не відлучались. Під час огляду та перевірки за допомогою палиці отвору у стіні, працівники міліції наштовхнулись на щось тверде. Отвір був весь у сажі, і коли дістали з нього предмет, то це виявилась жіноча панчох, в яку був замотаний пістолет, який теж вилучили. Господар нічого по суті пояснити не зміг, лише сказав, що ця річ не його.

Свідок ОСОБА_40 додала, що приміщення, де знайшли пістолет, було природно освітленим, а де було погано видно, то присвічували мобільними телефонами.

Суд вірно зазначив, що показання свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30 узгоджуються між собою, є достовірними, належними та такими, що відповідають обставинам, викладеним у протоколі обшуку помешкання обвинуваченого ОСОБА_41 , і сумнівів не викликають.

Свідок ОСОБА_42 , батько обвинуваченого ОСОБА_10 , підтвердив, що у вересні 2014 року при наявності постанови на обшук та при понятих, під час обшуку його помешкання, в якому тимчасово проживає його син з дружиною, було вилучено його документи на телефон та упаковку з-під планшету. Під час обшуку «врем`янки», яка згоріла, за допомогою ліхтаря, який він приніс, працівник міліції з отвору у стіні дістав та вилучив шкарпетку з якоюсь залізякою. Кому вона належить, не знає, син з весни проживав у селі. До обшуку його знайомі ОСОБА_43 та ОСОБА_44 демонтували котел і ніяких предметів там не було. Посвідчення адвоката його сина при обушку не вилучали.

Свідки ОСОБА_45 та ОСОБА_46 підтвердили показання ОСОБА_31 в тому, що в серпні-вересні 2014 року в господарстві ОСОБА_31 демонтували котел в бані на першому поверсі прибудови, але не бачили, щоб у отворі тягової віддушини були якісь предмети, в тому числі і пістолет.

Суд першої інстанції критично поставився до показань свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 , вказавши, що їх показання суперечать показанням свідків-понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які були присутні при обшуку господарства по АДРЕСА_6 , даним протоколу обшуку цього господарства від 25.09.2014 року, показанням обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , даним протоколів впізнання ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_17 вилученого у ОСОБА_10 пістолета, за допомогою якого 22.06.2014 р. здійснювався розбійний напад, а також даним протоколу від 06.10.2014 року про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, довідкою до нього та аудіо-записом розмов обвинувачених, і є нічим іншим, як спробою сторони захисту уникнути відповідальності ОСОБА_10 за незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї.

Виновність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у повному обсязі також підтверджується іншими доказами по справі, які узгоджуються між собою, з іншими доказами та документами, якими суд докладно та послідовно обгрунтував вирок:

- протоколом огляду місця події від 22.06.2014 року - господарства АДРЕСА_5 , безпосередньо його двоповерхового житлового будинку /а.п.105-117/, про те, що дійсно, вхід до господарства здійснюється через металеву хвіртку зеленого кольору, на якій були виявлені та вилучені сліди пальців рук; в будинку в кімнаті на першому поверсі було виявлено сервант з пошкодженими дверцятами; на другому поверсі - шафу та крісло з розкиданими одягом та предметами, іншими речами; на ліжку - чохол та інструкцію до пістолета револьвера «Stalker»; з виявленням та вилученням слідів підошви взуття, речовини бурого кольору, слідів рукавичок, гарантійний талон на мобільний телефон марки «Samsung E1200і», документацію по користуванню телевізором марки «Saturn», телефон марки «Samsung DUOS» чорного кольору, відеореєстратор марки «Partizan» ADM-44U V1, етикетку від рукавичок «MASTER», упаковку від цигарок марки «Marlboro», упаковку з під жіночих панчох;

- протоколами проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_12 /а.п.118-121/ та ОСОБА_11 /а.п.123-126/ щодо підтвердження ними на місці у с. Редьківка Чернігівського району обставин вчинення розбійних нападів 17 та 22.06.2014 р.;

- протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками від потерпілими ОСОБА_18 /а.п.127-129/ та ОСОБА_17 /а.п.130-131/ обвинуваченого ОСОБА_12 як особи, яка 22.06.14 р., погрожуючи пістолетом, викрала майно ОСОБА_17 ; та впізнання потерпілою ОСОБА_17 /а.п.132-134/ обвинуваченого ОСОБА_11 як особу, яка здійснила на неї напад; впізнання потерпілими ОСОБА_19 /а.п.135-137/ та ОСОБА_18 /а.п.138-140/ обвинуваченого ОСОБА_10 як особу, який заходив набрати води;

- протоколами обшуку будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_12 /а.п.181-186/, де знайдено револьвер марки «Stalker», коробку з набоями у кількості 17 шт., мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung», мобільний телефон білого кольору марки «Samsung», записник з надписом «France», сім-картку оператора «Life», пістолет системи револьвер, пістолет марки «Shmeisser», шматок капронової тканини, та обшуку кімнати господарства АДРЕСА_6 , за місцем проживання ОСОБА_10 , де виявлено та вилучено копію паспорта та копію посвідчення адвоката на ім`я ОСОБА_10 , довіреність на автомобіль марки «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_1 , документ на ноутбук марки «ASUS X551» - гарантійний талон та посібник користувача, гарантійне свідоцтво на ZUBR R 116 № НОМЕР_4 , керівництво користувача на мобільний телефон GT E1202i «Samsung», гарантійний талон, товарний чек від 17.06.2014 р. на «Samsung Е1202», товарний чек на «мишку», гарантійний талон та посібник користувача на мобільний телефон марки «Fly DS 103D», газовий балончик до пістолета з маркуванням «EMPTU 31Q, Full 42-439, 11/5g CO2 MOSA 2008, BATCH №08/971223». А у іншому двоповерховому будинку, де відбулась пожежа, на першому поверсі у дальній кімнаті у отворі з-під витяжки для котла, у купі сажі, виявлено та вилучено жіночу панчоху, в яку загорнуто предмет, схожий на пістолет без будь-яких позначень;

- протоколами пред`явлення речей для впізнання відповідно за участю підозрюваних ОСОБА_12 /а.п.202-204/ та ОСОБА_11 /а.п.208-210/, потерпілої ОСОБА_17 /а.п.205-207/ щодо впізнання ними пістолета марки «STALKER-MOD. 914-S» калібру 9 мм., вилученого у ОСОБА_10 , з застосуванням якого ОСОБА_12 вчинив розбійний напад 22.06.2014 року, і який відповідно висновку судової балістичної експерти №943 /т.2 а.п.74-78/, є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю, придатною здійснювати постріли шумовими патронами калібру 35Blanc, газовими пістолетними патронами калібру 9 мм, патронами з гумовою кулею калібру 9 мм та шляхом роздільного спорядження (використовуючи шумовий патрон та картечину діаметром 6,5мм), забезпечуючи достатню вражаючу здатність. В конструкцію каналу ствола саморобним способом було внесено зміну (викручено захисний елемент), та заглушено газовідвідний отвір зверху на стволі;

- висновком судової балістичної експерти №852 /т.2 а.п.37-44/ щодо предмета, схожого на пістолет з № НОМЕР_5 , вилученого 23.07.2014 року у ОСОБА_12 , який є вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом переробки 9 мм пістолету «ПГШ-790» (пістолет газово-шумовий), виробництва СП «SCHMEISSЕR» серії «КО» № НОМЕР_3 , придатний для пострілів, крім газових та шумових пістолетних патронів, а також патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами (Терен-ЗП, ПНД-9П, Терен-ЗФ), а також 9 мм шротовими пістолетними патронами, виготовленими саморобним способом, шляхом установки в зарядну камору шумового патрону кульки з свинцевого сплаву, діаметром до 6,7 мм включно; тобто, є короткоствольною вогнепальною зброєю гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9 мм РА;

- висновками судово-медичної експертизи №916 /т.2 а.п.59-62/ про виявлення у потерпілого ОСОБА_16 підшкірних гематом лівої скроневої ділянки, правого плечового суглобу, подряпин тулубу, які є легкими тілесними ушкодженнями, та судово-товарознавчої експертизи №2927-2937/14-24 від 24.09.2014 року /а.п.215-218/ щодо вартості викраденого майна потерпілої ОСОБА_17 під час розбійного нападу 22.06.2014 р.;

- висновками судової комп`ютерно-технічної експертизи №944 /т.2 а.п.3-6/ щодо дослідження відеореєстратора Partizan моделі ADM-44U V1, з серійним номером ADM-44U, із жорстким диском Western Digital моделі WD10EZRX, серійний номер WCC4J2615942, на яких виявлено два файли з відеозаписом подій 22 червня 2014 року у господарстві АДРЕСА_5 , - розбійного нападу на господарство та осіб, які в ньому проживають, копії яких відтворені у суді першої інстанції та досліджені;

- даними протоколів від 16.07.2014 року та 06.10.2014 року про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та довідок до них /т.2 а.п. 92-99, 104-108/, щодо переговорів ОСОБА_12 з ОСОБА_16 про його приїзд до потерпілого у с. Редьківку, про домовленість ОСОБА_12 з ОСОБА_11 та іншими особами першого разу, з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - другого разу про організацію бандитських нападів на знайомого ОСОБА_12 /Каритного/, про засоби руху до місця злочину на автомобілі під керуванням ОСОБА_10 , ховання транспортного засобу за селом, розподіл ролей, використання вогнепальної зброї, яку вони називають «пльотка, та засобів маскування. ОСОБА_11 під час відтворення аудіо записів у суді визнав, що це його розмови з ОСОБА_12 ; ОСОБА_22 визнав свої розмови щодо зброї з ОСОБА_20 .

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив наявні докази по справі, дав їм вірну правову оцінку, вірно кваліфікував дії ОСОБА_12 за ст.257 КК України, бо він є організатором озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, учасником у такій банді та вчинюваному нею нападі.

Дії ОСОБА_12 щодо епізоду від 17.06.2014 року вірно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.

По епізоду від 22.06.2014 року дії ОСОБА_12 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.

Дії ОСОБА_12 щодо придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України.

Суд зробив належний висновок, що кваліфікація органом досудового слідства дій ОСОБА_12 за злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України, з посиланням на норму, передбачену ч.3 ст.27 КК України є зайвою і обґрунтовано виключив її з обвинувачення, бо згідно п.3 постанови Пленуму ВСУ №13 від 23.12.2005 року «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями», якщо організатор злочину був одним із виконавців діянь, що становлять об`єктивну сторону складу цього злочину, то посилання на ч.3 ст.27 КК України зайве.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які виразилися в участі у озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та вчинюваному нею нападі, вірно кваліфіковані за ст.257 КК України, та за ст. 187 ч. 4 КК України - по епізоду від 22.06.2014 року, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою, поєднаний з проникненням у житло, а щодо ОСОБА_11 і особою, яка раніше вчинила розбій.

Щодо епізоду від 17.06.2014 року дії ОСОБА_11 вірно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Дії ОСОБА_10 щодо придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України.

Суд вірно зазначив, що позиція захисту обвинуваченого ОСОБА_10 у тій частині, що його дії необхідно кваліфікувати за ст.355 КК України як примушування до виконання чи не виконання цивільно-правових зобов`язань, є необґрунтованою, бо досліджені у судовому засіданні належні та допустимі докази повністю спростовують таке твердження, і підстав для зміни обвинувачення щодо нього немає; встановлені судом обставини справи не свідчать про те, що між обвинуваченими та потерпілими відбулись або відбувались якісь цивільно-правові відносини і зобов`язання.

Відповідальність за статтею 355 КК України настає лише тоді, коли особу примушують до виконання (невиконання) існуючого зобов`язання, що виникло на підставах, передбачених чинним законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачені, попередньо створивши банду, розподіливши ролі кожного учасника, склавши план злочинних дій та підготувавши знаряддя вчинення злочину, 22 червня 2014 року вчинили саме напад з метою заволодіння чужим майном, при цьому застосовували погрози насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу зачиняли потерпілих у кімнаті, не випускали, наказували мовчати, демонстрували зброю.

Щодо заяв сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_10 про порушення вимог КПК під час проведення обшуку його помешкання, порушення його прав як адвоката при повідомленні про підозру від 11.08.2014 року, без представника Ради адвокатів області, тощо, то суд першої інстанції послідовно перевіряв ці твердження, докладно і обгрунтовано зазначив у вироку, чому визнав їх безпідставними.

Зокрема, суд вказав, що на час вирішення питання проведення обшуку у ОСОБА_10 , відомостей про його адвокатську діяльність не було, і тільки під час обшуку 25.09.2014 року було знайдено та вилучено посвідчення адвоката на його ім`я. З цих підстав 11.08.2014 року і було слідчим йому винесено повідомлення про підозру. Вподальшому, з огляду на отримані слідчим відомості про посвідчення адвоката ОСОБА_10 , негативні відповіді із витягу з Єдиного реєстру адвокатів України та адвокатури Київської області, 21.11.2014 року прокурором Чернігівської області Карпунчеву винесено підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; 02.01.2015 року прокурором області підозру було змінено на ст. 187 ч. 4, 257, ч. 1 ст. 263 КК України і вручено 02.01.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що ст.ст. 86, 87, 481 КПК України не порушені.

Твердження сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_10 про відсутність в його діях ознак злочину, передбаченого ст. 257 КК України, є неспроможними, бо спростовуються показаннями обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , частково показаннями самого ОСОБА_10 , досліджених у суді першої інстанції, і підтверджених у апеляційному суді, показаннями потерпілого ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , обставинами справи, відповідно до яких цілеспрямовані, узгоджені та рішучі дії, направлені на заволодіння майном, свідчать про заздалегідь обдуманий умисел усіх обвинувачених на заволодіння майном потерпілого - підготовка до злочину, підшукування вогнепальної зброї, металевої палиці, панчох для масок на обличчя, рукавичок, автомобіля, стеження за будинком потерпілих, план нападу, розподіл ролей, виконання всіма обвинуваченими вказівок і вимог організатора ОСОБА_12 , чіткість у діях. Домовленість про спосіб проникнення до господарства наближений до справжнього вигаданий привід набрати води, щоб відкрили хвіртку і саме ОСОБА_10 , бо його не знали потерпілі в обличчя; одягнення масок для невпізнаності, ОСОБА_12 з пістолетом, ОСОБА_11 - з металевою палицею, погрози застосуванням зброї; примушування потерпілих зайти в будинок, в окрему кімнату, де за ними та за дверими наглядав ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 шукав у будинку гроші; ОСОБА_12 зі зброєю допитував потерпілу ОСОБА_17 . Не знайшовши грошей, ОСОБА_11 сказав про це організатору ОСОБА_12 , та з його згоди заволодів майном потерпілої ОСОБА_17 , потім нападники забрали мобільні телефони потерпілих, щоб вони не повідомили про вчинене правоохоронним органам, зачинили ззовні вхідні двері будинку на замок та втекли.

Саме такі обставини справи, визнавальні показання обвинувачених ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які узгоджуються між собою, вказують на вчинення ними з ОСОБА_20 розбійного нападу у складі організованої злочинної групи, а наявність в ній вогнепальної зброї вірно дало підстави суду визнати її бандою, що не суперечить роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України №13 від 23 грудня 2005 року «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями», незважаючи на те, що таке об`єднання трьох осіб було попередньо утворене з метою вчинення тільки одного, злочину, що спростовує твердження захисника ОСОБА_7 ..

Крім того, матеріалами провадження спростовуються твердження захисника ОСОБА_7 щодо одержання доказів винуватості ОСОБА_10 незаконними методами, зокрема, результатами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та довідок до них щодо переговорів ОСОБА_12 з ОСОБА_16 , ОСОБА_12 з ОСОБА_11 та іншими особами , з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про організацію бандитських нападів на знайомого ОСОБА_12 /Каритного/, бо суд належним чином перевіряв дотримання слідчим вимог виконання ст.ст. 40, 41 КПК України, і порушень встановлено не було.

Таким чином, здобуті органом досудового розслідування докази винуватості ОСОБА_10 , є належними та допустими, останній розумів, що діяв у складі банди, він виконував відведену йому роль, зокрема забезпечив вільний доступ інших членів банди до господарства потерпілих, а потім контролював їх поведінку в будинку, забезпечував організовану групу зброєю та транспортним засобом.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо ігнорування судом першої інстанції доказів невинуватості ОСОБА_10 не відповідають дійсності, бо у вироку належним чином викладено як докази обвинувачення і їх обґрунтування, так і докази захисту.

Щодо невизнання стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_10 як доказів протоколи слідчого експерименту та пред`явлення речей до впізнання /зброї/, то вони є голослівними і не ґрунтуються на вимогах Закону, про що суд, перевіривши доводи, дав належне обґрунтування.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 суд першої інстанції обрав у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими та особливо тяжкими, дані про особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини справи, спосіб та знаряддя злочину, наслідки, що настали, думку потерпілих щодо покарання, їх вік, сімейний стан, характеристики, попередні судимості, ставлення до вчинених злочинів.

Відповідно для ОСОБА_12 та ОСОБА_11 як пом`якшуючу обставину суд врахував щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тяжкий стан здоров`я, повне відшкодування завданих збитків; щодо ОСОБА_10 суд таких обставин не встановив; як обтяжуючу обставину для ОСОБА_12 суд врахував рецидив злочину, бо він має не зняту і непогашену судимість за вироком від 30.05.2003 року; обтяжуючих обставин для ОСОБА_11 судом не встановлено.

Суд цілком вірно не застосував до ОСОБА_12 ст. 71 КК України, бо він був звільнений від покарання за хворобою.

Суд також врахував для ОСОБА_10 його вік, сімейний стан, освіту, стан здоровя, задовільну характеристику за місцем проживання та роботи, відсутність судимостей, що має на утриманні тяжко хвору матір та батька-пенсіонера, але не встановив обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також суд врахував роль кожного обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - у банді та збройних нападах : ОСОБА_12 - як організатор створення банди, та з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 - як активні учасники пограбувань.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з тим видом і розмірами покарань, які призначив суд першої інстанції всім обвинуваченим, бо їх виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, і таке покарання буде необхідним та достатнім.

Також колегія суддів погоджується з застосуванням судом положень ст. 69 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за ст. 187 КК України, бо з матеріалів справи вбачається наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, з призначенням покарання за ці злочини нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях частин 3 та 4 статті.

Істотних порушень КПК, які б безумовно потягли скасування вироку, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 374 - 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника, адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2015 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 без змін.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

На судові рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судовог рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4