Справа № 176/39/15-к
Провадження №1-кп/190/59/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджденця с. Гола Пристань Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

25.10.2005 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 164 ч. 1, 69 КК України до 240 год. громадських робіт;

22.09.2006 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців 15 днів позбавлення волі;

22.07.2009 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 297, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 22.03.2013 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 повторно, 14 листопада 2014 року у вечірній час доби, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підбіг ззаду до ОСОБА_6 та шляхом ривка вирвав з її рук сумочку, в якій знаходився мобільний телефон «Нокіа 1100» в корпусі сіро-помаранчевого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 115 грн.; гаманець коричневого кольору з написом ORIFLAME вартістю 52,80 грн. та гроші у сумі 100 грн.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 267,80 грн.
15.11.2014 року у вечірній час доби ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_7 та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, штовхнув останню, внаслідок чого ОСОБА_7 втратила рівновагу та впала на землю, після чого ОСОБА_4 , шляхом ривка, вирвав з рук ОСОБА_7 сумочку, в якій знаходилась тушка куряча вартістю 72,50 грн.; гаманець вартістю 22 грн., в якому знаходились гроші в сумі 130 грн. купюрами номіналом 100 грн. 1 штука та 30 грн. дрібними купюрами.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 224,50 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України визнав повністю та пояснив, що 14.11.2014 року дійсно в районі будинку АДРЕСА_2 підбіг ззаду до ОСОБА_6 та шляхом ривка вирвав у неї з рук сумочку, в якій знаходився мобільний телефон «Нокіа 1100»та гаманець з грошима в сумі 100 грн., а 15.11.2014 року у вечірній час доби у дворі будинку АДРЕСА_3 напав на ОСОБА_7 , проте остання почала чинити йому опір та не відпускала сумочку з рук, після чого він рукою вдарив її в груди, внаслідок чого ОСОБА_7 впала на землю, а він вихопив її сумочку та втік. В сумочці знаходились продукти харчування. Факт нападу на ОСОБА_7 спочатку не визнавав, оскільки це був обраний ним спосіб захисту. Вказані злочини вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки має повнолітнього сина, який на той час хворів та на його лікування потрібні були кошти, яких він не мав. Завдані потерпілій ОСОБА_6 збитки відшкодував в повному обсязі. У скоєному щиро кається та просить суворо не наказувати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 14.11.2014 року у вечірній час доби проходила в районі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 . Проходячи поблизу вказаного будинку відчула, що хтось підбіг до неї ззаду, після чого раптово вихватив у неї сумку, яку вона несла в руці. Коли вона обернулась помітила чоловіка, який тікав з її сумочкою. Особу яка вихватила у неї сумочку бачила зі спини, це був чоловік невеликого зросту, міцної статури. В сумочці знаходився мобільний телефон, гаманець та 100 грн. Мобільний телефон та гроші їй повернули, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що проживає в м. Жовті Дніпропетровської області. 15 листопада 2014 року вирішила підти до магазину купити продукти харчування. Коли поверталась додому, це було у вечірній час доби, точного часу не пам`ятає, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 почула, що до неї хтось підійшов ззаду та потім різко схватив за сумку, яку вона несла в руці. Проте сумку вона не випустила та повернулась до нападника, навпроти неї стояв обвинувачений ОСОБА_4 , якого вона дуже добре розгледіла. Останній рукою вдарив її в груди, після удару вона втратила рівновагу та впала на землю, а ОСОБА_4 вихопив з її рук сумку та втік. Внаслідок нанесеного удару їй було заподіяне тілесне ушкодження. Сумку викрав у неї саме обвинувачений ОСОБА_4 , вона дуже добре розгледіла його обличчя та запам`ятала. В сумочці, яку викрав обвинувачений знаходилась куряча тушка, гаманець, в якому були кошти в сумі 130 грн.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченим ОСОБА_4 є вони разом проживали однією сім`єю в м. Жовті Води. Співмешканець офіційно ніде не працював, інколи їздив на заробітки в м. Олександрію Кіровоградської області. 14 листопада 2014 року ОСОБА_4 приніс додому мобільний телефон «Нокіа 1100» та сказав, що знайшов його, тому вона почала ним користуватися. Згодом, коли йшла по місту, вказаний телефон помітив працівник міліції та запропонував їй пройти до відділку, де їй і пояснили, що телефон крадений. З приводу нападу обвинуваченого на ОСОБА_7 , що відбулося 15 листопада 2014 року їй нічого не відомо. Готуванням їжі в їх сім`ї майже завжди займався ОСОБА_4 , оскільки вона працювала та додому з роботи приходила пізно. Продуктами харчування їм допомогала мати обвинуваченого, яка живе в селі та тримає домашне господарство, а тому у неї не виникло запитань звідки обвинувачений взяв курицю. ОСОБА_4 дійсно в листопаді 2014 року їздив на заробітки в м. Олександрію, проте чи був останній на заробітках 15 листопада 2014 року не пам`ятає.

Окрім свідчень обвинуваченого, потерпілих та свідка його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю об`єктивних та досліджених у судовому засіданні доказів.
З протоколу огляду місця події від 14 листопада 2014 року вбачається, що в ньому описана місцевість поблизу 4-го підїзду будинку АДРЕСА_2 . Зі слів потерпілої ОСОБА_6 саме там було вчинене відкрите заволодіння її майном /а.с.149-150/.

З протоколу огляду предмету від 04 грудня 2014 року та фототаблиці до нього слідує, що в приміщенні Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області був оглянутий мобільний телефон «Nokia 1100», який зі слів ОСОБА_6 належить їй /а.с.151-154/

Відповідно до протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 05 грудня 2014 року та фототаблиці до нього, обвинувачений ОСОБА_4 під час проведення слідчого експериментув присутності понятих розказував та показував про обставини заволодіння ним майном потерпілої ОСОБА_6 /а.с.156-159/.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 від 05 грудня 2014 року та фототаблиці до нього, обвинувачений ОСОБА_4 розповідав та показував де саме напав на потерпілу ОСОБА_7 та як заволодів її майном /а.с.160-163/.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 281 від 16.12.2014 року вартість гаманця із шкірозамінника коричневого кольору з надписом «ORIFLAME» складає 52,80 грн., вартість мобільного телефону «Nokia 1100» IMEI НОМЕР_1 складає 115 грн., вартість гаманця із дерматинової тканини сірого кольору складає 22 грн., вартість курячої тушки вагою 2,5 кг складає 72,50 грн./а.с.168-172/
Згідно висновку експерта № 110 від 22 грудня 2014 року у ОСОБА_7 встановлені наступні тілесні ушкодження: забій лівого тазово-стегнового суглобу. Не можна виключати, що це тілесне ушкодження могло бути спричинено при обставинах, на які посилається потерпіла, тобто при падінні з положення стоячі на тверду підлеглу поверхню. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, яка вазана в постанові та на яку вказує потерпіла, 15.11.2014 року, що підтверджується даними медичних документів на її ім`я. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 потягло за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день) і за цією ознакою відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я /а.с.173-174/

Посилання обвинуваченого на те, що первісні показання зізнавального характеру були дані ним в наслідок застосування відносно нього недозволених методів досудового слідства та під тиском працівників міліції були перевірені судом шляхом призначення прокурорської перевірки /а.с.196/, під час якої викладені обвинуваченим обставини не знайшли підтвердження та було констатовано відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань /а.с.5, том. 2/.

Досліджені в судовому засіданні та наведені у вироку докази, процесуально допустимі, взаємодоповнюють себе, що свідчить про їх належність та допустимість.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати:

- за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;

- за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за умисні, тяжкі і корисливі злочини, судимості не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо /а.с.178 том. № 1/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /а.с.175-176 том № 1/.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить відшкодування завданої шкоди потерпілій ОСОБА_6 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України є вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

Суд не приймає до уваги посилання захисника обвинуваченого про врахування при призначенні покарання обставини, що пом`якшує покарання вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а саме захворювання дитини та необхідність придбання ліків на її лікування, оскільки вказана обставина не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи, обвинувачений та його захисник будь-яких доказів в підтвердження захворювання дитини обвинуваченого не надали. Крім того, в судовому засіданні не було встановлено наявності зв`язку між тяжкими сімейними, особистими та іншими обставинами, збіг яких є підставою для пом`якшення покарання та скоєними злочинами. Відсутність такого зв`язку виключає можливість визнання зазначеної обставини такою, що пом`якшує покарання.

Відшкодування завданої шкоди потерпілій ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування щодо нього ст. 69 КК України за скоєння тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність. ОСОБА_4 протягом судового слідства неодноразово змінював свої покази, свою вину у обсязі пред`явленого йому обвинувачення визнав повністю лише після зміни прокурором обвинувачення, у зв`язку з чим суд вважає, що обвинувачений критично не оцінив свою поведінку, а висловлення в судових дебатах щирого каяття є спеціально змодельованим лише з метою уникнення суворого покарання і, на думку суду, являється стійкою моделлю вибору стратегії захисту проти пред`явленого звинувачення.

Враховуючи вищевказані обставини, правову позицію прокурора, потерпілих, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей Кримінального Кодексу України.

На підставі ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 160 грн.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речовий доказ - мобільний телефон «NOKIA 1100» в корпусі сіро-помаранчевого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 слід залишити власнику.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 затримано 05 грудня 2014 року о 16.00 год., тому строк відбуття покарання слід рахувати саме з цієї дати, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України П`ЯТЬ років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 187 КК України СІМ років ТРИ місяці позбавлення волі із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити СІМ років ТРИ місяці позбавлення волі із конфіскацією майна з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 05 грудня 2014 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк перебування під вартою.
Речовий доказ мобільний телефон «NOKIA 1100» в корпусі сіро-помаранчевого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 160 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому і прокурору копію вироку вручити негайно.

Головуючий суддя ОСОБА_1