Справа № 496/2812/15-к
провадження №1-кп/496/184/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має середню освіту, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у злочині, скоєному при наступних обставинах.

ОСОБА_5 , згідно облікової картки № НОМЕР_1 , з 07.01.2008 року для проходження військової служби придатний, тобто являється військовозобов`язаним.

20.01.2015 року набув чинності Закон України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 року №113-VII, яким було затверджено Указ Президента України від 14.01.2015 року №15/2015, згідно п.1 та п.2 якого протягом 2015 року оголошено та проводиться часткова мобілізація, в тому числі, мобілізація на території Одеської області.

На виконання вищезазначеного Указу Президента України, керуючись Законом України «Про оборону України», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», посадовими особами військового комісаріату було складено повістку про виклик військовозобов`язаного ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з призовом на військову службу за мобілізацією. Дану повістку було передано до групи оповіщення для здійснення фактичного оповіщення військовозобов`язаного.

23.03.2015 року військовозобов`язаний ОСОБА_5 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , звідки був направлений на проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності за станом здоров`я до військової служби.

16.04.2015 року на підставі постанови ВЛК військовозобов`язаний ОСОБА_5 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на підставі ст.64в, ст.78в графи 2 розкладу хвороб.

Відповідно до Наказу Міністра Оборони України №402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу з Збройних Силах України», п.2.10.3 передбачено: ВЛК військового комісаріату АРК, областей, м. Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) військового комісаріату, крім постанов, які згідно з цим Положення підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону; п.2.10.5 зазначено: у порядку контролю на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 покладається огляд (переогляд) контингентів відповідно до п.1.2 розділу 1 цього положення.

У зв`язку з цим військовозобов`язаний ОСОБА_5 21.04.2015 року був направлений на переогляд ІНФОРМАЦІЯ_5 для підтвердження або не підтвердження висновку (результату) ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно протоколу №55 від 21.04.2015 року Головою Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 був визнаний придатним до військової служби, а тому був повідомлений про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_7 для подальшої відправки на збірний пункт та відправки на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України.

Однак військовозобов`язаний ОСОБА_5 усупереч вказаних вимог законодавства, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відмовився від проходження подальшої служби, при цьому про кримінальну відповідальність у разі відмови від мобілізації попереджений.

Ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_5 24 квітня 2015 року, усупереч вимог ст.65 КУ, ст.ст. 1, 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, умисно, будучи належним чином попередженим, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причини, відкрито відмовився від подальшого призову за мобілізацією.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.336 КК України, ухилення від призову за мобілізацією.

Враховуючи, що між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування, а саме 20 червня 2015 року була укладена угода про визнання винуватості, за якою ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою вину у вчиненому злочині за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся. Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та звільнення від його відбування з випробувальним терміном на 1 рік, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності з ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, у скоєному розкаявся.

Суд, у відповідності до ч. 1 ст. 473 КПК України та ч. 5 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 його права та наслідки укладання та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що він повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України та просив суд затвердити зазначену угоду про примирення.

Прокурор та захисник не заперечували проти затвердження зазначеної угоди.

В ході перевірки відповідності угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

За таких обставин, суд вважає необхідним зазначену вище угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 336 КК України, за кваліфікуючими ознаками ухилення від призову за мобілізацією.

Керуючись ст.ст. 370-374, 473 - 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 20 червня 2015 року - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому узгоджену сторонами вищезазначеної угоди про визнання винуватості, міру покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один)рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1

30.06.2015