№1-кп/522/636/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2015 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі угоду про примирення від 22.06.2015 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 по обвинувальному акту зареєстрованому в єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001213 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, має малолітню дитину 2014 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30 серпня 2012 року, ОСОБА_5 , знаходячись в ресторані «Хохол», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 94, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив ОСОБА_6 про те, що він може допомогти йому оформити дозволи на розміщення спеціальних рекламних конструкцій у м. Одесі за грошову винагороду в сумі 2000 доларів США за один дозвіл, при цьому ОСОБА_5 не мав намір виконувати свої зобов`язання, а отримані грошові кошти вирішив привласнити. ОСОБА_6 , не знаючи про наміри ОСОБА_5 , погодився на вказані умови. 03.09.2012 р., в другій половині дня, ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, знаходячись на площі 10-го квітня,що в Приморському районі в м. Одеси, зустрівся з ОСОБА_6 , який передав, а ОСОБА_5 прийняв від нього, грошові кошти у сумі 6000 доларів США, в якості авансу за послуги з оформлення дозволів на розміщення спеціальних рекламних конструкцій у м. Одесі, які ОСОБА_5 надавати не збирався. Після чого, в період з 12.09.2012 р. по 03.12.2012 р., ОСОБА_7 під приводом оформлення дозволів на розміщення спеціальних рекламних конструкцій в м. Одесі отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 5500 доларів США. Таким чином, ОСОБА_5 , в період з 03.09.2012 року по 03.12.2012 р., шляхом обману, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 11500 доларів США, що на день вчинення кримінального правопорушення, згідно з курсом НБУ дорівнює 91919 гривень, чим заподіяв ОСОБА_6 значну матеріальну шкоду.
Згідно угоди про примирення від 22.06.2015 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 по обвинувальному акту по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України сторони примирилися між собою. Обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнає свою провину у скоєні кримінального правопорушеня, та відшкодував завдану шкоду в повному обсязі, враховуючи: особу винного, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення сторонам роз`ясненні та зрозумілі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 підтвердили суду, що угода про примирення від 22.06.2015 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення від 22.06.2015 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .
Дослідивши угоду про примирення від 22.06.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушеня, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та потерпілого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про примирення від 22.06.2015 року, укладена між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 визнав винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушеня, особу винного, ту обставину, що він раніше не судимий, обставини що пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, погодившись з мірою покарання, яка зазначена в угоді.
Згідно обвинувального акту запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, у зв`язку з чим рішення по цьому питанню в резолютивній частині вироку не приймається.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-374, 376, 468-471, 473-475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Угоду про примирення від 22.06.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 по кримінальному провадженню по звинуваченню ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ:
· розписку від 20.12.2012 р., яка зберігаються в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

22.06.2015