В И Р О К Іменем України
м. Балаклія 09 жовтня 2013 року Справа № 610/1710/13-к Провадження № 1-кп/610/137/2013 Кримінальне провадження №0000399

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився в м. Харків ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, проживає по АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, а також на обліку в КВІ не перебуває,

раніше засуджувався:

1) 03.02.1975р. вироком Харківського обласного суду за ст.17, ч.1 ст.117, ч.3 ст.117, ст.118, ст.141, ч.2 ст.42 КК УРСР 1960 року до 13 років позбавлення волі;

2) 22.03.1993р. вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч.2 ст.141 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від алкоголізму;

в силу ст.55 КК України 1960 року, п.11 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України 2001 року вказані судимості погашені,

станом на розгляд справи має наступні не зняті та не погашені судимості:

1) 21.04.2005р. вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.185, ст.69 КК України до 1 року обмеження волі;

2) 30.01.2008р. вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі;

3) 06.04.2012р. вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
установив:

Епізод 1.

22 лютого 2013р. близько 23.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи умисно з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс правою рукою один удар молотком зверху вниз по голові в ліву частину голови ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у виді забитої рани в тім`яній частині голови зліва, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Епізод 2.

24 лютого 2013р. близько 21.00 год., ОСОБА_7 , діючи таємно, умисно, протиправно, з корисного мотиву та метою заволодіння чужим майном, шляхом зриву навісного замка проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки викрав металобрухт загальною вагою 171 кг.

Присвоївши викрадене майно, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 307,80 гривень.

Епізод 3.

26 лютого 2013р. ОСОБА_7 , діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, з корисного мотиву з території належного йому домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , викрав 25 листів 6-ти хвильового шиферу, який раніше був у використанні.

Присвоївши викрадене майно та розпорядившись ним на власний розсуд, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 1125,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і підтвердив, що злочини ним були вчинені при фактичних обставинах викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив не карати його суворо, вибачався перед потерпілими.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що у нього з будинку розташованого по АДРЕСА_2 , було зірвано навісний замок та викрадено металобрухт. Вказав, що претензій до обвинуваченого він не має, той шкоду йому відшкодував.

У відповідності до досліджених у судовому засіданні висновків експерта №177-БЛ/13 від 25.02.2013р., №197-БЛ/13 від 01.03.2013р., №224-БЛ/13 від 12.03.2013р., у ОСОБА_9 було виявлене тілесне ушкодження у виді забитої рани в тім`яній частині голови зліва, яка утворилась від ударної дії тупого предмета, яке відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я /а.с.м.к.п.31, 36, 69/.

У відповідності до дослідженого у судовому засіданні висновку експерта №1058 від 12.04.2013р., вартість 171 кг. лому чорного металу станом на 25.02.2013р. складає 307,80 грн /а.с.м.к.п.106-107/.

У відповідності до дослідженого у судовому засіданні висновку експерта №1057 від 12.04.2013р., вартість 25 листів 6-ти хвильового шиферу з урахуванням зносу складає 1125,00 грн /а.с.м.к.п.149-150/.

Дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи викладених у обвинувальному акті ухвалою суду було визнано недоцільним, позаяк вони ніким не оспорювалися, обвинувачений повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини справи, а учасники судового розгляду не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

На підставі викладеного вище, діючи в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого доведена повністю і його дії слід кваліфікувати:

- за епізодом №1 за ч.2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

- за епізодом №2 за ч.3 ст.185 КК України, а саме: крадіжка (таємне викрадення чужого майна), поєднана з проникненням у житло.

При цьому суд вимушений констатувати, що за епізодом №2 органами досудового розслідування та прокурором така кваліфікуюча ознака як вчинення крадіжки повторно ОСОБА_7 , який має дві не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів передбачених ст.185 КК України (вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 21.04.2005р., вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 06.04.2012р) у вину не ставилась, а відтак можливість кваліфікувати дії обвинуваченого за цим епізодом з урахуванням указаної кваліфікуючої ознаки у суду відсутня в силу ст.337 КПК України.

- за епізодом №3 за ч.2 ст.185 КК України, а саме: крадіжка (таємне викрадення чужого майна), вчинена повторно.

Призначаючи покарання суд враховує наступне:

І. У відповідності до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст.41 Основного Закону України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

ІІ. Обвинувачений вчинив злочини, які є:

- за ч.2 ст.125 КК України злочином невеликої тяжкості;

- за ч.3 ст.185 КК України тяжким злочином;

- за ч.2 ст.185 КК України злочином середньої тяжкості.

III. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він проживає по АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, а також на обліку в КВІ не перебуває, раніше неодноразово судимий /а.с.м.к.п.38-58/.

IV. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи на підставі викладеного вид і розмір покарання суд, приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання:

- за ч.2 ст.125 КК України у виді арешту на строк шість місяців;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

Керуючись ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На думку суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а у застосуванні до нього більш суворого покарання немає потреби.

Крім того, суд вважає за можливе застосувати положення ст.75 та п. 2 ч.1 ст.76 КК України з іспитовим строком на два роки, оскільки на думку суду виправлення і перевиховання підсудного можливе без реального відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у розмірі 844,02 грн. належить стягнути з обвинуваченого на користь держави у відповідності до правил ст. 124 КПК України /а.с.м.к.п.105, 148/.

Речові докази по справі суду не надавались про їх наявність чи відсутність учасники судового розгляду суд не повідомили, а відтак суд позбавлений можливості вирішити питання про їх долю у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження станом на дату розгляду справи судом відсутні і підстав для їх застосування судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367 374 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.125 КК України у виді арешту на строк шість місяців;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк шість місяців.

Керуючись ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнити з випробуванням якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 844,02 (вісімсот сорок чотири) грн. 02 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копії вироку негайно вручити учасникам судового провадження та роз`яснити їм право подати клопотання про помилування та право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя ОСОБА_1