Ухвала

іменем україни

31 березня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_8,
суддів:ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12,

розглянувши в судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року,

у с т а н о в и в:

Постановою в.о. Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області від 19 серпня 2014 року скасовано постанову начальника Бориспільської виправної колонії № 119 від 16 травня 2014 року про переведення засудженого ОСОБА_7 до дільниці соціальної реабілітації виправної установи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року залишено без розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7, подане у порядку ст. 539 КПК, про скасування вищезазначеної постанови від 19 серпня 2014 року.

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 31 жовтня 2014 року відмовив у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про скасування ухвали районного суду, оскільки скаргу подано на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд ухвали апеляційного суду.

У заяві про перегляд судового рішенням Верховним Судом України захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції від 25 грудня 2014 року, і направити провадження на новий касаційний розгляд. Вказує на порушення судами норм матеріального права стосовно ОСОБА_7, а саме на недотримання вимог ч. 2 ст. 55 Конституції України щодо гарантування права особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб, відмову засудженому у правосудді.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, викладені у заяві, перевіривши долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України немає виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК підставою для перегляду судових рішень, що набрали законної сили, Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність щодо подібних суспільно небезпечних діянь (крім питань призначення покарання, звільнення від покарання та від кримінальної відповідальності), що потягло за собою ухвалення різних за змістом судових рішень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 448 цього Кодексу заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України повинна містити посилання на конкретні різні за змістом судові рішення, в яких суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми закону України про кримінальну відповідальність щодо подібних суспільно небезпечних діянь.

За ч. 1 ст. 446 КПК необхідною передумовою ініціювання питання про такий перегляд є розгляд справи по суті в касаційному порядку.

Як убачається зі змісту заяви захисника ОСОБА_6 та доданих до неї документів, провадження за скаргою захисника в інтересах засудженого ОСОБА_7 про скасування постанови в.о. Бориспільського міжрайонного прокурора Київської області не було предметом розгляду суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження не може бути переглянуто в порядку, передбаченому главою 33 КПК, на підставі неоднакового застосування цим судом одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність щодо подібних суспільно небезпечних діянь.

Керуючись статтями 444, 445, 450, 451 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику ОСОБА_6, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7, в допуску справи за скаргою засудженого на постанову в.о. Бориспільського міжрайонного прокурора від 19 серпня 2014 року до провадження Верховного Суду України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12