Справа № 11 а -2534 2007 рік Головуючий у 1 -й інстанції Іванов
ч.2 ст. 125 КК України Доповідач Вишнивецький І.І.
УХВАЛА

Іменем України

17
серпня 2007 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого - Фоменка О.В.

суддів - Вишнивецького І.І.

Половінкіна
Б.О.

з участю
засудженого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку справу за апеляцією потерпілої
на постанову Кіровського районного суду м. Донецька від 20 червня 2097 року,

встановила:

Постановою
Кіровського районного суду м. Донецька від 20 червня 2007 року

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Донецька, громадянин України, який має на утриманні
неповнолітню дитину 1997 року народження, раніше не судимий, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрований: АДРЕСА_2

звільнений від
кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України внаслідок
акту амністії.

В своїй
апеляції потерпіла ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а справу направити
до місцевого суду на новий розгляд, посилаючись на її незаконність. Вказує, що
суд незаконно застосував

амністію щодо
ОСОБА_1, безпідставно не розглянув заявлений нею цивільний позов.

Крім
того, просить порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_1. і ОСОБА_3 за ч.2
ст.126, ч.2 ст.127 КК України.

Заслухавши
доповідача по справі, думку прокурора, ОСОБА_1, який заперечував проти
апеляції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку що
апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

У
відповідності до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від
кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на
підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Згідно
матеріалів справи, ОСОБА_1 обвинувачувався у скоєнні злочину, передбаченого ч.2
ст.125 КК України, за яке законом передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше 5 років, має на утриманні неповнолітню
дитину щодо якої не позбавлений батьківських прав (а.с. 42 та 41 відповідно).

У
відповідності до п. „б" ст.1, ст.6 Закону України „Про амністію" від
19.04.2007 року № 955-V вказані
особи підлягають звільненню від покарання.

Перешкод для
застосування амністії не встановлено.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає безпідставними та необгрунтованими доводи
апеляції потерпілої стосовно незаконного застосування щодо ОСОБА_1 Закону
України „Про амністію".

Щодо
доводів апеляції стовно того, що суд першої інстанції незаконно не застосував
ч.2 ст.126 кваліфікуючи дії ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що оскільки
фактичні обставини по справі ніким не оскаржуються, тому, у відповідності до
ст.365 КПК України вони не підлягають перевірці апеляційним судом. Більше того,
справа стосовно обвинувачення ОСОБА_1 за цією статтею не порушувалась і не
являлась предметом розгляду.

З цих же
причин не підлягають задоволенню доводи потерпілої про необхідність скасуванню
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 і її
прохання про порушення апеляційним судом щодо неї кримінальної справи за
статтями 126 ч. 2, 127 ч. 2 КК України. Крім того, порушення кримінальних справ
до компетенції апеляційного суду не входить.

Що
стосується цивільного позову, то судом прийняте правильне рішення про залишення
його без розгляду, оскільки згідно зі ст..
328 КПК розв'язання цивільного позову можливе лише за умови при
постановленні обвинувального чи виправдовувального вироку. Залишення цивільного
позову без розгляду не є перешкодою для пред'явлення його в прядку цивільного
судочинства.

В
матеріалах справи є належні повноваження для участі у справі адвоката ОСОБА_4.,
яка допущена судом до участі у справі в якості захисника підсудного ОСОБА_1
(а.с. 28-29)

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_2. залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного
суду м. Донецька стосовно ОСОБА_1 - без зміни.