Справа № 1-97/2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2008 року Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого - судді Березовського О.Д.,

при секретарі - Миткевич Н.П.,

з участю прокурора - Бондаренко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду
м. Городня кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Богданівна Броварського району Київської області, українця, громадянина
України, освіта неповна загальна середня, неодруженого, тимчасово не
працюючого, раніше судимого : 02.11.1994 року Броварським районним судом
Київської області за ст. ст. 117 ч. 3, 44 КК України до трьох років позбавлення
волі; 08.10.1999 року Ватутінським районним судом м. Києва за ст. ст. 141 ч. 2,
142 ч. 2, 193 ч. 3, 42 КК України до шести років позбавлення волі; 05.10.2004
року Броварським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 71
КК України до двох років позбавлення волі; 10.02.2005 року Броварським
міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до двох
років шести місяців позбавлення волі; звільнений постановою Березанського
міського суду Київської області від 11.07.2006 року умовно-достроково на 6
місяців 25 днів; проживаючого за адресою : АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, який проживає в с. Залісся
Броварського району Київської області, будучи раніше судимим за скоєння
крадіжки, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на
шлях виправлення не став і знову вчинив злочин. Так, 15 липня 2007 року,
близько 21 години, на пляжі, що знаходиться на березі річки Чибриж в м.
Городня, ОСОБА_1, після сумісного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_2, наніс
останньому удар кулаком в обличчя від чого той впав на землю, а потім кілька
разів вдарив ногами по різним частинам тіла, завдавши тілесних ушкоджень у
вигляді синців та подряпин на обличчі, які згідно висновку судово-медичної
експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили
короткочасного розладу здоров'я, тобто застосував до нього насильство, яке не є
небезпечним для життя і здоров'я потерпілого і після цього відкрито викрав з
кишені його штанів мобільний телефон марки «Сіменс - М75», вартістю 850
гривень, з сім - картою мобільного оператора «Лайф», вартістю 25 гривень, та
гроші в сумі 28 гривень, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 903
гривні.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому йому обвинуваченні по ч. 2 ст. 186
КК України визнав повністю і підтвердив обставини скоєного злочину, викладені у
обвинуваченні. У скоєному щиро кається. Показав, що 15 липня 2007 року він
зайшов до ОСОБА_2, якого добре знав та з яким товаришував, та разом вони випили
250 грамів горілки. Після цього ОСОБА_2 запропонував поїхати в м. Городня до
його знайомих дівчат. Добравшись попутним транспортом до м. Городні, вони пішли
до знайомого ОСОБА_2, який проживав біля кладовища в районі церкви. Там були ще
якісь незнайомі йому хлопці і вони всі
разом там випивали. Після цього вони вирішили вдвох з ОСОБА_2 піти на річку та
покупатися. Біля кафе «Бістро» вони зустріли дівчину на ім'я ОСОБА_3, яка пішла
разом з ними. Вони купила пива та горілки і пішли на пляж, що на березі річки
Чибриж в м. Городня. Там вони купались та розпивали спиртні напої, потім до них
приєднались інші незнайомі йому хлопці, яких знав ОСОБА_2 і які принесли з
собою пиво та горілку, і вони також продовжували купатись і випивати. В ході
розпивання спиртних напоїв він посварився з ОСОБА_2 та наніс йому ударом
кулаком в обличчя. Коли ОСОБА_2 впав на землю, то він витяг з його кишені
мобільний телефон та гроші в сумі 28 грн.. Про те, що в ОСОБА_2 був мобільний
телефон він знав раніше і бачив в останнього цей телефон, коли витягав з кишені
штанів телефон та разом з ним витягнув і гроші, які забрав собі. ОСОБА_3 почала
кликати міліцію, а тому він та ще два незнайомих йому хлопці, які були з ними,
пішли з пляжу по вулиці Леніна в сторону центру міста. Ночував він на автобусній зупинці в м. Городня, а
вранці біля військового містечка зустрів знайомого ОСОБА_4, якому запропонував
придбати викрадений у ОСОБА_2 мобільний телефон, так як йому були потрібні
гроші щоб доїхати до м. Броварів. ОСОБА_4 сказав, що знає хто купує мобільні
телефони та повів його до чоловіка на прізвище ОСОБА_5, який придбав у нього
мобільний телефон ОСОБА_2 за 75 гривень. Після отримання грошей він з ОСОБА_4
випили по бокалу пива і він поїхав в м. Бровари до себе додому. Вказав, що він
повністю відшкодував потерпілому заподіяні злочином збитки. Просить суд суворо
його не карати та зобов'язується, що в майбутньому більше такого не
повториться.

З'ясувавши думку учасників судового
розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши
недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким
не оспорюються, враховуючи, що підсудним не оспорюється доведеність його вини
та кваліфікація його дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудним змісту цих
обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції,
роз'яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці
фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення,
пред'явлене ОСОБА_1 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному
обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2
ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ), поєднаний з
насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, вчинений
повторно.

Вирішуючи питання про міру
покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого
злочину, конкретні обставини справи, вартість
викраденого, наслідки, що настали від злочину, відшкодування підсудним
заподіяної потерпілому внаслідок вчиненого злочину шкоди, відсутність
цивільного позову потерпілого та претензій матеріального та морального характеру
до підсудного, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан
здоров'я, те, що він не працює, позитивну характеристику за місцем проживання,
той факт, що підсудний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудному, суд вважає - щире каяття підсудного, добровільне відшкодування
потерпілому завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудному, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння. Суд не
приймає обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочину, оскільки органами
досудового слідства підсудному інкримінується кваліфікуюча ознака злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, як повторність.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у
вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, якою передбачена
відповідальність за вчинений підсудним злочин, яке є достатнім для виправлення підсудного та попередження нових
злочинів, і враховуючи декілька обставин, які пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи дані про особу винного,
суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування
покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі
ст. 75 КК України. У зв'язку зі звільненням від відбування покарання з
випробуванням покласти на нього обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не
заявлявся.

Речові докази по
справі, а саме мобільний телефон марки «Сіменс - М75» залишити потерпілому
ОСОБА_2 ( а.с. 27-28 ).

Судові витрати по справі відсутні.

Міру запобіжного заходу
ОСОБА_1 до набрання вироком законної
сили слід змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити
йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з
випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в три роки, не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти
на засудженого такі обов'язки :

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Змінити міру запобіжного заходу
ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили з взяття під варту на підписку про невиїзд,
звільнивши його з під варти у залі суду.

Речові докази по
справі, а саме мобільний телефон марки «Сіменс - М75» залишити потерпілому
ОСОБА_2 ( а.с. 27-28 ).

На вирок
може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення

Суддя :
О.Д.Березовский