У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 26 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Кіровоградської області на вирок Олександрівського
районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

раніше
не судимого, -

засуджено:

- за ч. 4 ст.
186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст.
187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 остаточно
визначено 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На
підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покладено обов'язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та
періодично з'являтися в зазначені органи для реєстрації.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження,

раніше
не судимого, -

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На
підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_2 покладено обов'язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та
періодично з'являтися в зазначені органи для реєстрації.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження,

раніше
не судимого, -

засуджено:

- за ч. 4 ст.
186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст.
309 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На
підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3 остаточно
визначено 5 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На
підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покладено обов'язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи та
періодично з'являтися в зазначені органи для реєстрації.

Цим
же вироком засуджено ОСОБА_4, вирок щодо якого у касаційному порядку не
оскаржено.

В
апеляційному порядку справа не розглядалася.

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, за викладених у вироку обставин, визнано винними у тому, що
вони 29 грудня 2003 року, приблизно о 23 годині, за попередньою змовою групою
осіб, скоїли напад на ОСОБА_5 з метою заволодіння її майном, поєднаний із
насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, з проникненням у
житло. А ОСОБА_3 за цим епізодом визнано винним у відкритому викраденні майна
ОСОБА_5, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.

Крім
цього, увечері 3 лютого 2004 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, будучи особами, які
раніше вчинили розбій, за попередньою змовою групою осіб, скоїли напад на
ОСОБА_6 з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, небезпечним
для життя особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло. А ОСОБА_3 за цим
епізодом визнано винним у відкритому викраденні майна ОСОБА_6, за попередньою
змовою групою осіб, з проникненням у житло.

14
травня 2004 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за попередньою
змовою групою осіб скоїли відкрите викрадення майна ОСОБА_7, поєднане з
насильством, з проникненням у житло, вчинене у великих розмірах - на суму 15608
грн.

Крім
того, ОСОБА_3 визнано винним у незаконному придбанні у жовтні 2003 року,
виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, який 21 травня
2004 року було вилучено у нього працівниками міліції.

У
касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування вироку щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому посилається на безпідставність
застосування ст.ст. 69 та 75 КК України.

Заслухавши
доповідача, прокурора, яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали
справи та доводи подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
задоволенню.

При
призначенні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.ст. 69 та
75 КК України, судом не в повній мірі врахована ступінь тяжкості вчинених ними
злочинів, а саме: один із вчинених злочинів є особливо тяжким, а другий -
тяжким, при цьому ОСОБА_1 брав участь у вчиненні трьох епізодів злочинів.

Крім
того, суд безпідставно визнав обставинами, які пом'якшують покарання: щире
каяття засуджених, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вину не визнали, а ОСОБА_1
визнав частково; застосування щодо них працівниками міліції фізичного та
психічного впливу, оскільки з вироку вбачається, що суд не приймає їх доводи
про застосування щодо них недозволених методів ведення слідства, а розцінює, як
засіб захисту з метою уникнути відповідальності та небажання потерпілих суворо
карати підсудних, оскільки судовий розгляд проходив за участю лише двох з
чотирьох потерпілих, при цьому ОСОБА_7 взагалі не висловив свою думку щодо
покарання підсудних, а ОСОБА_8, як убачається зі змісту її показань під час
судового слідства, наполягала на найсуворішій мірі покарання.

Зазначені
вище обставини свідчать про невідповідність призначеного ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 покарання тяжкості злочинів та особі засуджених внаслідок його
м'якості.

Тому,
вирок підлягає скасуванню у зв'язку
з його м'якістю, а справа - направленню на новий судовий
розгляд.

Якщо
при новому судовому розгляді буде доведена винуватість ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у вчиненому, то призначене судом покарання слід вважати м'яким.

На
підставі наведеного та керуючись ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Касаційне
подання заступника прокурора Кіровоградської області задовольнити.

Вирок
Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2005
року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у той же суд.

С у д д
і :

Редька
А.І. Лавренюк
М.Ю. Заголдний
В.В.