АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№11-173/2008р. Головуючий
ч. 2 ст. 121 КК Черненко
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
березня 2008 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ільченка А.М.

суддів Євтушенка В.Г.,
Тапала Г.К.

за участі:
прокурора Омельяненко А.В.

адвоката ОСОБА_1

зак. пр.
неповнол. ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора
Городищенського району Милаш
Г. А., адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3.
на вирок Городищенського районного суду від 12 грудня 2007
року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Шевченківське Харківської області,
судимості немає, - засуджений за
ч.2 ст.
121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Визначено
початок відбування покарання з 12 грудня 2007 року.

Вирішено питання
про речові докази у справі.

ОСОБА_3 визнаний винним
у тому, що він 19 квітня 2007 року
близько 22. 00 год. в с Вербівка
Городищенського району Черкаської області безпричинно, умисно,
з метою заподіяння тілесних ушкоджень,
шляхом нанесення удару кулаком правої руки в область підборіддя праворуч
та шляхом підстрибування обома ногами на грудну клітку громадянина ОСОБА_4 спричинив
останньому тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови та грудної
клітки, переломів нижньої щелепи в
ділянці підборіддя справа та кута зліва,
переломів 2-7 ребер справа, які
супроводжувалися розвитком після травматичного остеомієліту, інтоксикації та тромбоемболії легеневої
артерії, які згідно висновку експерта №
89/75 від 30.07.2007 року, відносяться
до категорії тяжких тілесних ушкоджень,
що небезпечні для життя, а в
даному випадку викликали смерть.

У поданих на
вирок апеляціях:

· прокурор, який брав участь у судовому розгляді
справи, просить скасувати вирок
суду, а справу направити на додаткове
розслідування, мотивуючи про неповноту
досудового, яку неможливо усунути в
судовому засіданні, оскільки пред'явлене
ОСОБА_3обвинувачення є неконкретним, і
містить протиріччя щодо мотиву злочину,
що підлягає доказуванню під час досудового слідства.

· адвокат
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_3 вважає вирок
суду незаконним через однобічність неповноту як досудового, так і судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, та

2

неправильне
застосування кримінального закону,
просить скасувати вирок, а справу
направити на додаткове розслідування,
звільнивши ОСОБА_3з-під варти.

Адвокат
звертає увагу, що у справі не
встановлено точну дату, коли саме
сталося нанесення тілесних ушкоджень,
від яких помер ОСОБА_4і вважає не доведеним, що тілесні ушкодження потерпілому були
нанесені саме ОСОБА_3 оскільки, на думку захисника, такі докази,
як показання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були здобуті з явним
порушенням вимог п. 2 ст. 22, п.
1 ч. 2 ст. 61,
66, 168, 194 КПК України. Крім того, апелянт вважає необхідним проведення у справі
додаткової експертизи, оскільки на
допиті в суді експерт ОСОБА_6 показав,
що тілесні ушкодження, які
отримав потерпілий на момент їх заподіяння не були небезпечні для життя і, що при своєчасному зверненні за медичною
допомогою ОСОБА_4 міг би жити, на що суд
не звернув уваги і не задовольнив клопотання про призначення та проведення
додаткової судово-медичної експертизи.

Заслухавши
доповідача, пояснення та промови
учасників процесу: прокурора, адвоката
ОСОБА_1 і законного представника
неповнолітнього засудженого ОСОБА_2, які
відповідно підтримали апеляції, вивчивши
справу і перевіривши доводи апеляцій,
колегія суддів вважає, що
апеляція прокурора підлягає задоволенню,
а апеляція , адвоката
ОСОБА_1 - підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Відповідно
до ст. . 374 КПК України апеляційний суд
скасовує вирок і повертає справу на додаткове розслідування у випадку, зокрема,
коли під час досудового слідства були допущені такі істотні порушення
кримінально-процесуального закону, які
виключали можливість постановлення вироку,
а також, якщо встановлено таку
однобічність і неповноту досудового слідства,
які не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Статтею
64 КПК України передбачені обставини, що
підлягають доказуванню у кримінальній справі,
у тому числі - це мотиви злочину. Ці вимоги кримінально-процесуального
закону не були виконані органом досудового слідства, оскільки,
як вбачається з формулювання пред'явленого ОСОБА_3обвинувачення, зазначеного у постанові і в обвинувальному
висновку (а. с. 110, 119-125) ОСОБА_3інкриміновано вчинення
злочинних дій щодо потерпілого ОСОБА_4 "безпричинно" (хоча у справі немає будь-яких
даних щодо з'ясування даних про наявність в діях учасників події, в тому числі - у діях ОСОБА_3, ознак хуліганства і з цього питання
будь-якого рішення органом досудового слідства і прокурором не було прийнято).
Будь-яких інших даних про мотиви вчинення ним даного злочину органи досудового
слідства не зазначили.

На ці обставини
не звернув уваги суд першої інстанції,
хоча ці порушення кримінально-процесуального закону виключали можливість
постановления вироку, оскільки вказують на неконкретність
обвинувачення та про неповноту досудового слідства. Більш того, у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд аналогічно зазначив про такі ж
обставини, і також будь-яких інших даних
про мотиви вчинення даного злочину не зазначив,
допустивши таким чином істотні суперечності висновків суду, тобто невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Крім
того, колегія суддів знаходить, що досудове слідство у справі проведено
однобоко і неповно, на що також не
звернув уваги суд першої інстанції і сам допустив неповноту судового слідства.

Так, у справі є відомості про те, що потерпілий ОСОБА_4 викрав у баби
ОСОБА_3металеву сітку і саме у зв'язку з цим останній побив потерпілого. Про
це, зокрема, показали свідки ОСОБА_4, під час його допиту в якості підозрюваного 8.
05. 2007 року, та ОСОБА_5 а також - вбачається і з показань свідків
ОСОБА_7, та ОСОБА_8 (а. с 43-44, 45-46,
47-48, 49-50).

Такі обставини належним чином не були досліджені органами досудового
слідства, хоча згадані вище показання
свідків покладені органами досудового слідства і судом в основу інкримінованого
ОСОБА_3 обвинувачення.

3

Таким
чином із зазначених вище підстав вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню
з поверненням справи прокурору, на
додаткове розслідування, в ході якого
окрім з'ясування у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону
вищезазначених обставин та усунення неповноти і неправильності досудового
слідства, необхідно належним чином
перевірити викладені у апеляції захисника адвоката ОСОБА_1 доводи і твердження
щодо фактичних обставин справи, зокрема, щодо даних про час вчинення злочину та
наявних у справі протиріч у висновку та показаннях судово-медичного експерта
щодо ступені тяжкості тілесних ушкоджень та причин смерті; - щодо доведеності
участі його підзахисного у вчиненні злочину і причетності до злочину інших
осіб, а також щодо встановлення
об'єктивних даних про особу обвинуваченого.

Відповідно
до ст. . 365 КПК України колегія суддів звертає увагу на неправильність
досудового і судового слідства в частині забезпечення передбаченого ст. . 28,
50, 268 КПК України
права потерпілого пред'явити цивільний позов і брати участь в судовому розгляді
справи в якості цивільного позивача та підтримувати позов у суді. У справі є

Постанова
слідчого від 11. 05. 2007 року про визнання потерпілого ОСОБА_4 . цивільним
позивачем у справі згідно його заяви (а. с.
79, 80). Проте, в протоколі судового засідання немає
будь-яких відомостей про розгляд питання щодо заяви цивільного позивача про
пред'явлення цивільного позову і суму позову,
про роз'яснення сторонам передбачених ст. . 268 КПК України прав
цивільного позивача та відповідача, а у
вироку суд зазначив, що цивільний позов
у справі не заявлено, хоча в дебатах
потерпілий ОСОБА_4. просив про відшкодування йому матеріальної і моральної
шкоди (а. с. 228).

Отже в
ході додаткового розслідування органам слідства необхідно належним чином
роз'яснити потерпілому про необхідність надання належно оформленої позовної
заяви, та відповідно до вимог ст. .
ст. . 22, 64 КПК України - вжити
необхідних заходів до встановлення характеру і розміру шкоди, завданої злочином, а також витрат на стаціонарне лікування
потерпілого.

Колегія
суддів не знаходить підстав для зміни міри запобіжного заходу щодо
ОСОБА_3, якому інкримінується вчинення
тяжкого злочину, і вважає за необхідне з
метою запобігти спробам перешкодити встановленню істини у справі і забезпечення
процесуальних рішень залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою
(надалі, при додатковому розслідуванні і
вирішенні справи по суті слід враховувати попереднє ув'язнення ОСОБА_3з 8 по 31
травня 2007 року (що не було враховано судом при постановленні вироку) (а.
с. 28, 35, 98-99)).

Керуючись ст. .
ст. . 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який брав участь у судовому
розгляді справи, задовольнити, а апеляцію адвоката ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок
Городищенського районного суду від 12 грудня 2007 року відносно ОСОБА_3 скасувати з
підстав неповноти досудового і судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним
обставинам справи, порушення вимог
кримінально-процесуального закону, які
виключали можливість постановления
законного і обґрунтованого вироку.

Справу
направити на додаткове розслідування прокурору Городищенського району.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити - тримання під
вартою.