В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000239 внесене до ЄРДР 23.04.2015 року за звинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився та проживає в АДРЕСА_1 , гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток дільниці РВР-1 ВПС «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, на маючого утриманців, громадянина України, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ :
У вечірній час одного із днів, орієнтовно, на початку жовтня 2014 року, більш точного часу вході досудового розслідування та судового розгляду встановити не вдалося, ОСОБА_5 , знаходячись в районі соснового лісу, розташованого поблизу с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, знайшов на зазначеній ділянці місцевості АКС-74У (автомат «Калашникова») НОМЕР_1 калібру 5,45 мм., який відноситься до категорії військової автоматичної нарізної вогнепальної зброї, придатний для стрільби, виготовлений заводським способом, а також шість ВОГ-25 (гранат до підствольного гранатомету) промислового виготовлення, призначених для здійснення пострілів з підствольного гранатомету ГП-25, які були придатні для здійснення вибуху і відносяться до категорії бойових припасів.
Розуміючи характер та призначення зазначених автомата та гранат, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, не маючи на меті добровільно здати автомат та гранати органам влади, діючи в порушення «Положення про дозвільну систему» і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, облік, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», присвоїв знайдену вогнепальну зброю та бойові припаси (залишив собі), тобто придбав без передбаченого законом дозволу.
Далі, ОСОБА_5 , маючи на меті зберігати вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу, переніс зазначену вогнепальну зброю та бойові припаси до гаража № НОМЕР_2 , розташованого в гаражному товаристві «Шахтар-6» по вул. Миру в м. Тернівці, належного його батькові ОСОБА_6 , де без відома останнього (батька), став їх зберігати, тим самим, порушуючи вимоги зазначених вище Положення та Інструкції, зберігав вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.
23 квітня 2015 року, в період часу з 16 год. 38 хв. по 18 год. 15 хв, під час обшуку гаражу № НОМЕР_2 , розташованого в гаражному товаристві «Шахтар-6» по вул. Миру в м. Тернівці, який проводився на підставі ухвали слідчого судді, слідчим було виявлено та вилучено: АКС-74У (автомат «Калашникова») НОМЕР_1 калібру 5,45 мм., який відноситься до категорії військової автоматичної нарізної вогнепальної зброї, придатний до стрільби, виготовлений заводським способом, а також шість ВОГ-25 (гранат до підствольного гранатомету) промислового виготовлення, призначених для здійснення пострілів з підствольного гранатомету ГП-25, які були придатні для здійснення вибуху і відносяться до категорії бойових припасів.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 tp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_910952/ed_2014_06_19/pravo1/T012341.html?pravo=1#910952" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001">ст. 263 КК України як придбання та зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
23 червня 2015 року між прокурором прокуратури м. Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.
В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців, з обов`язками не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки порядок і умови її укладення відповідають вимогам кримінального процесуального Закону України та ухвалити обвинувальний вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджене сторонами покарання.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та прокурора, дослідивши відомості щодо особи обвинуваченого, докази покази обвинуваченого надані, як в ході досудового слідства (м.к.п. а.с. 150-151) так і під час судового засідання; покази свідків (м.к.п. а.с. 128-129, 105-106, 103-104); ухвалу слідчого судді (м.к.п. а.с. 23), протокол обшуку (м.к.п. а.с. 24-30); висновки судово-балістичної, судової вибухотехнічної та судово-трасологічної експертизи № 35/07-212 від 24.04.2015 року, № 70/26-203 від 19.05.2015 року, № 39/01-29 від 25.05.2015 року (м.к.п. а.с. 41-45, 50-54, 111-120); постанови про визнання речовими доказами (м.к.п. а.с. 122, 144), перевіривши наявність повідомлення про підозру (м.к.п. а.с. 146-147), котрі містяться в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між прокурором прокуратури м. Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 23 червня 2015 року угода про визнання винуватості підлягає затвердженню вироком з призначенням ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання, з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається; укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при цьому прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, закріплені у ст. 470 КПК України.
Угода про визнання винуватості укладена щодо тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.
ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема, обмеження його процесуальних прав, у відповідності до ст. 473 КПК України, розмір та вид узгодженого покарання, діючи відповідно умов угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорюючи час, місце, мотив, характер та інші обставини злочину і погодився з призначенням йому узгоджених виду та міри покарання.
Укладення угоди, в чому суд переконався під час судового засідання, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, котрий є несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання (на думку суду, характеристику ОСОБА_5 з місця проживання видану ЖРЕП (м.к.п.а.с. 66) слід вважати позитивною, оскільки посадовою особою, при її складенні був допущений формальний підхід, а жодних фактів, які б негативно характеризували обвинуваченого у ній не зазначено) та місцем роботи (м.к.п.а.с. 67) обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину за відсутності при цьому обставин, які обтяжують покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не вбачається.

Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Стаття 51 КК України містить вичерпний перелік видів покарань і обов`язки, які можуть бути покладені на обвинуваченого звільненого від відбування покарання з іспитовим строком до них не належать.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті (ст. 75 КК України), суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

З аналізу наведених норм Закону та змісту ч. 1 ст. 76 КК України, вбачається, що визначення обов`язків, які можуть бути покладені на обвинуваченого виключно належать до компетенції суду.

При прийнятті рішення про покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, суд вважає за необхідне призначити, окрім обов`язків, зазначених в угоді, також обов`язок, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Таке рішення зумовлене характером та рівнем небезпечності вогнепальної зброї (військова автоматична зброя - автомат), а також характером (здатністю одночасно вразити декілька людей) і кількістю бойових припасів (шість), які обвинувачений придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу, у зв`язку з чим існує необхідність здійснення належного контролю з боку органів влади за поведінкою обвинуваченого в період іспитового строку, який на думку суду, буде неможливо забезпечити без покладення вказаного обов`язку.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 23 червня 2015 року між прокурором прокуратури м. Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 23 червня 2015 року у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази автомат «Калашникова» (АКС-74У) НОМЕР_1 калібру 5,45 мм.; два порожні магазини до автомата «Калашнікова», підсумок, що зберігаються в Тернівському МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити - знищити; 12 слідів пальців рук, диск з відеозаписами, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1