Справа № 697/191/15-к
№ пров. 1-кп/697/39/2015

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.02.2015 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вуглегірськ Донецької області, українця, гр. України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого 23.10.2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 13.01.2009 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 22.03.2013 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання у Березанській виправній колони УДПСУ в м. Києві та Київській області № 95, маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість,-

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.190, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 23.10.2006 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 13.01.2009 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 22.03.2013 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість, відбуваючий покарання у Березанській виправній колонії УДПСУ в м. Києві та Київській області № 95, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нові злочини проти власності. Так, ОСОБА_4 , 19.11.2014 року, близько 04.00 год., з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, за допомогою мобільного телефону, зателефонував на стаціонарний номер телефону потерпілій ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та назвавшись працівником міліції, повідомив останній, що її син затриманий за вчинення кримінального правопорушення та перебуває в райвідділі міліції. З метою вирішення питання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності її сина, запропонував передати грошові кошти в сумі 30 000 грн. Остання, уведена в оману, відносно дійсних намірів ОСОБА_4 , добровільно передала йому грошові кошти в сумі 1 500 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ EURO станом на 19.11.2014 становить 29 625 грн., які водій таксі ОСОБА_6 перерахував на банківські картки, одна з яких належить ОСОБА_7 , та на номера мобільних телефонів, та які ОСОБА_4 не мав наміру повертати, а обернув у свою власність, та таким чином, незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 29 625 грн., чим спричинив потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи повторно, 21.11.2014 року, близько 05.00 год., з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, за допомогою мобільного телефону, зателефонував на номер телефону потерпілій ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 та назвавшись працівником міліції, повідомив останній, що її син затриманий за вчинення кримінального правопорушення та перебуває в райвідділі міліції. З метою вирішення питання щодо не притягнення до кримінальної відповідальності її сина, запропонував передати грошові кошти в сумі 3 000 доларів США. Остання уведена в оману відносно дійсних намірів ОСОБА_4 , добровільно передала водієм таксі грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ долара США станом на 21.11.2014р. становить 15 600 грн., та 7 000 грн., загальну суму 22 600 грн., для подальшої передачі ОСОБА_4 , однак останній свої злочинні дії не довів до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки злочин був попереджений працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Повністю підтвердив достовірність та точність викладених в обвинувальному акті обставин вчинення ним злочинів та пояснив суду, що він дійсно 19.11.2014р. близько 04 години ранку зателефонував ОСОБА_5 , назвавшись при цьому працівником міліції та повідомив, що її син перебуває у райвідділі міліції, і щоб його не притягнули до кримінальної відповідальності, вона повинна заплатити 30 000 грн. В результаті чого, остання передала 1 500 Євро, водієві таксі, який перерахував їх на банківські картки на номера мобільних телефонів. До того ж, ОСОБА_4 також підтвердив, що 21.11.2014р. близько 05.00 год. зателефонував ОСОБА_8 та знову запропонував, представившись працівником міліції, заплатити кошти в сумі 3 000 доларів за те, щоб її сина не притягували до кримінальної відповідальності. Остання кошти передала водієві таксі, однак отримати кошти йому не вдалося, оскільки злочин було попереджено працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з кваліфікацією його дій. Просить суд суворо не карати.

Учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин справи і тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сторони проти цього не заперечують.

Обвинувачений та учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій у суду не має. Учасникам судового провадження роз`яснені їх права, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, зокрема, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно;

- за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України, як умисні дії, що виразилися у закінченому замасі на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив злочин під час відбуття покарання у виді позбавлення та позитивно характеризується по місцю знаходження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 являються щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів, а тому з урахуванням всіх обставин справи суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно визначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

На підставі ч.1 ст.71 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 до призначеного покарання слід частково приєднати невідбутий термін покарання, а саме: 2 роки 1 місяць 20 днів за вироком Подільського районного суду м.Києва від 22.03.2013р., яким його засуджено за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з терміном відбуття покарання з 06.08.2012р.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 зміні не підлягає.

Термін відбуття покарання рахувати з 16.12.2014р.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: банківська картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 необхідно передати власнику ОСОБА_7 ; квитанції «Приватбанк» залишити при матеріалах кримінального провадження; грошові кошти в сумі 1 000 доларів США та 6 600 грн. підлягають повернення потерпілій ОСОБА_8 та мобільний телефон «Нокіа» 101 імеі. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Канівського MB необхідно знищити.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання :

- за ч.2 ст.190 у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.190 у виді 1(одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України засудженому ОСОБА_4 до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва від 22.03.2013р., яким його засуджено за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з яких він відбув 2 роки 4 місяці 10 днів з терміном відбуття покарання з 06.08.2012р. та остаточно визначити йому до відбуття покарання у виді 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Термін відбуття покарання рахувати з 16.12.2014р.

Речові докази: банківську картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 - передати власнику ОСОБА_7 ; квитанції «Приватбанк» - залишити при матеріалах кримінального провадження; грошові кошти в сумі 1 000 доларів США та 6 600 грн. - повернути потерпілій ОСОБА_8 та мобільний телефон «Нокіа» 101 імеі. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Канівського MB - знищити.

На вирок суду можуть бути подані апеляції учасниками процесу на протязі 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1