621/3425/14-к
В И Р О К
іменем України
09 січня 2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Гутара Нижньоудинського району Іркутської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , судимого: вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.01.1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців виправних робіт за місцем роботи, без позбавлення волі, із утриманням 10% його заробітку в дохід держави; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.07.1997 року за ч. 2 ст. 140 КК України, із застосуванням ст. 43 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 31.05.2001 року за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 213, ч. 2 ст. 81 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.01.2007 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 2 роки; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 01.11.2007 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 22.11.2010 року на підставі ст. 81 КК України був звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 5 місяців 19 днів; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 18.12.2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 18.12.2013 року по відбуттю строку покарання; вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2014 року за ч. 2 ст. 263 КК України до 120 годин громадських робіт,
у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України,
в с т а н о в и в:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2014 року, який набрав законної сили 27.05.2014 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.
16.07.2017 року, відповідно до ст. ст. 37-40 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджений ОСОБА_4 був поставлений на облік до Зміївського МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області, та 12.08.2014 року був направлений для відбування покарання у виді громадських робіт до комунального підприємства «Комунальник», яке розташоване за адресою: вул. Дружби, б. 7, сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області.
Відповідно до графіку виходу на роботу, з яким ОСОБА_4 був ознайомлений під розпис 14.08.2014 року, він повинен був виконувати громадські роботи 14-16, 18, 19, 21-23, 26, 28-30 серпня 2014 року з 08:00 години до 12:00 години.
Відпрацювавши 12 годин протягом 14-16 серпня 2014 року, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 починаючи з 18 серпня 2014 року для виконання громадських робіт не з`являвся.
05 вересня 2014 року ОСОБА_4 Зміївським МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області було вручено письмове попередження про можливість кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання
Відповідно до графіку виходу на роботу, з яким ОСОБА_4 був ознайомлений під розпис 08.09.2014 року, він повинен був виконувати громадські роботи 11-13, 15, 16, 18-20, 22, 23, 25-27, 29, 30 вересня 2014 року з 08:00 години до 12:00 години.
З метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 для виконання громадських робіт не з`являвся та виїхав за межі Зміївського району Харківської області з метою тимчасового працевлаштування.
Таким чином, ОСОБА_4 допустив невихід на роботу більше 2-х разів протягом місяця без поважних причин, що згідно ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України.
Підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, щиро розкаявся і показав, що дійсно, за вказаних вище обставин, незважаючи на письмове попередження, без поважних причин не з`являвся до КП "Комунальник" сел. Комсомольського для виконання громадських робіт.
З такими показаннями підсудного узгоджуються відомості, що містяться в направленні для відбування покарання у виді громадських робіт від 13.08.2014 року, графіках виходу ОСОБА_4 на громадські роботи в серпні та вересні 2014 року, табелях виходу ОСОБА_4 на громадські роботи, якими підтверджується, що засуджений до покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 відпрацював 12 годин громадських робіт 14-16 серпня 2014 року, після чого, незважаючи на письмове попередження від 05.09.2014 року, без поважних причин не з`являвся до КП "Комунальник" сел. Комсомольського для виконання громадських робіт. (а. с. 17-33).
Зазначеними доказами, дослідженими в судовому засіданні, підтверджується у повному обсязі вина ОСОБА_4 в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Обставиною, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, визнається щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, визнається рецидив злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особу винного, який має сім непогашених судимостей, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, за місцем фактичного проживання характеризується позитивно, не працює і не знаходиться на обліку в службі зайнятості, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді арешту.
Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 належить призначити за сукупністю вироків, та до покарання у виді арешту частково приєднати не відбуте покарання у виді громадських робіт із розрахунку: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання, до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці, призначеного за даним вироком, приєднати 10 днів арешту, яким відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідають 80 годин громадських робіт, що є часткою не відбутого покарання у виді громадських робіт, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 23 квітня 2014 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 10 (десять) днів.
До набрання вироком законної сили застосувати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в Харківському СІЗО, затримати ОСОБА_4 із зали суду та з цього дня рахувати йому строк відбуття покарання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: