Провадження № 11-сс/795/182/2015 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

заявника - ОСОБА_8

захисника, адвоката - ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 та накладено арешт на автомобіль «CHEVROLET», моделі NIVA-21230, д.н.з. НОМЕР_1 , та бочку синього кольору із полімерного матеріалу, власником яких є ОСОБА_8 , обґрунтовуючи своє рішення тим, що вилучений автомобіль «CHEVROLET», моделі NIVA-21230 та бочка пристосовані, використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, що відповідає критеріям ч.2 ст.167 КПК України, а крім того, автомобіль та бочка могли зберегти на собі сліди правопорушення і під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, тому слід накласти арешт на майно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль «CHEVROLET», моделі NIVA-21230, д.н.з. НОМЕР_1 , та бочку синього кольору із полімерного матеріалу, власником яких він є. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, слідчий суддя не звернув уваги на вимоги ч.1 ст.170 КПК України, згідно якої арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, а ОСОБА_8 не є такою особою, тому посилання слідчого судді на ч.2 ст.170 КПК України теж є безпідставним, і його майно не повинно бути арештовано. Слідчий суддя не звернув уваги, що кримінальне провадження внесене до ЄРДР за ч.1 ст.249 КК України, тобто за фактом незаконного зайняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, а в клопотанні про арешт майна не вказано про спричинення будь-якої шкоди та на день винесення ухвали розмір її не встановлювався, не вказано також на розмір бочки. Слідчий суддя порушив вимоги п.3 ч.2 ст.173 КПК України, не врахувавши можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, від якого залежить розмір можливої конфіскації майна. Не враховано особу ОСОБА_8 що він пенсіонер, учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і накладення арешту на його транспортний засіб потягне за собою погіршення його подальшої життєдіяльності, порушення нормального способу життя.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_8 та його захисника, адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, пояснення слідчого ОСОБА_7 про необхідність арешту автомобіля як знаряддя злочину, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали, надані апеляційному суду та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

При розгляді клопотання слідчий суддя, відповідно до вимог ст.173 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його задоволення.

З матеріалів кримінального провадження, наданих апеляційному суду, вбачається, що 10 травня 2015 року до чергової частини Ріпкинського РВ надійшло повідомлення чергового ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на відстані 500 метрів від с. Новосілки були виявлені громадяни України ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які незаконно займалися рибним промислом з використанням заборонених знарядь лову.

Досудове розслідування проводиться у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

10.05.2015 року під час огляду місця події було оглянуто та вилучено, крім іншого майна, автомобіль марки «CHEVROLET», моделі NIVA-21230, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , а також бочка синього кольору з полімерного матеріалу, яка згідно пояснень належить ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 заперечує приналежність йому гумового човна, аккумулятора та мішка з рибою, які були знайдені у багажнику його автомобіля; наполягає на тому, що його "під дулом пістолета" ці речі примусили туди покласти прикордонники, які їх зупинили.

Із матеріалів провадження і клопотання слідчого вбачаються достатні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб та бочка пристосовані, використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім того, автомобіль та бочка могли зберегти на собі сліди правопорушення, тобто відповідають критеріям, встановленим ч.2 ст. 167 КПК України. Також слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно, бо може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз, а незастосування арешту майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність правової підстави для накладення арешту на вказаний автомобіль та бочку.

Постановою слідчого Ріпкинського РВ УМВС, автомобіль "CHEVROLET" визнаний речовим доказом, ОСОБА_8 рішення не оскаржив.

Слідчим суддею обґрунтовано не взято до уваги пояснення ОСОБА_8 щодо непричетності його та автомобіля до вчинення правопорушення, бо вони є суперечливими та спростовуються показаннями свідків очевидців, викладеними в протоколах допиту свідків, копії яких долучені до матеріалів клопотання.

При розгляді клопотання слідчим суддею були дотримані вимоги ст.173 КПК України, істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали суду, не встановлено, тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 167, 170-173, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2015 року, якою накладено арешт на автомобіль «CHEVROLET», моделі NIVA-21230, д.н.з. НОМЕР_1 , та бочку синього кольору із полімерного матеріалу, власником яких є ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ..