Справа №11-92/2007року Головуючий в 1-й інстанції Волкова О.М
Категорія: cm. 185 Ч.2КК України Доповідач Затворний О.Л.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 лютого
2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області у складі:

головуючого судді: Задворного О.Л.
суддів: Курдзіля В.Й., Козачка С.В. з участю:
прокурора Бардецького О.І. при секретарі - Яцишеній Р.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляцією помічника прокурора Віньковецького району, який брав участь у розгляді
справи, на вирок Віньковецького районного суду від 27 листопада 2006 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця с.Яснозір'я Віньковецького району Хмельницької області, українця,
громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні малолітній син, мешканця с.Слобідка-Охрімовецька Віньковецького району, судимого
Чемеровецьким районним судом 03.08.2004 року за ст.ст.190 ч.4,
75 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, з встановленням іспитового строку 3
роки. засуджено: за ч.2 ст.185 КК України до 1700 гривень штрафу.

Засуджений перебуває на підписці про невиїзд.

Вироком районного суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що приблизно
о 22 год.
30 хв. 26 лютого 2006 року він, в стані
алкогольного сп'яніння, із салону незачиненого автомобіля ВАЗ-2101, державний
знак НОМЕР_1, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_2бензопилу іноземного
виробництва вартістю 1200 грн.

В своїй апеляції прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_1 та кваліфікації його дій, просить вирок скасувати і
постановити новий вирок, яким ОСОБА_1 за ч.2 ст.185
КК України призначити 2 роки позбавлення волі, а за сукупністю вироків на
підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначити 6 років позбавлення волі,
взявши ОСОБА_1 під варту із залу суду.

Вважає, що у суду не було достатніх підстав застосувати ст.69 КК України,
оскільки ОСОБА_1. вчинив злочин середньої
тяжкості в стані алкогольного сп'яніння під час іспитового
строку.

Засуджений
вирок не оскаржив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: прокурора в
підтримку своєї апеляції, засудженого про
законність та обгрунтованість вироку; провівши судове слідство та перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що остання підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у скоєнні повторної крадіжки чужого майна при наведених у вироку обставинах
відповідає матеріалам справи, ґрунтується на зібраних та
досліджених у судовому засіданні доказах і не оспорюється в апеляції, як не оспорюється апелянтом і правильність
кваліфікації дій засудженого.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.367, ст.ст.371, 372 КПК України підставами
для скасування вироку в апеляційному суді є:
неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого.

2 Призначаючи
ОСОБА_1 за ст. 185 ч.2 КК України більш м'яке покарання, не зазначене в
санкції статті за цей злочин, суд послався як на підстави цього визнання ним вини,
розкаяння у скоєному,
сприяння розкриттю злочину, наявність
на утриманні малолітньої дитини і престарілих
батьків, позитивну характеристику за місцем проживання.

Проте, колегія суддів вважає, що при цьому суд належним чином не врахував
те, що ОСОБА_1. вчинив злочин протягом іспитового строку в стані алкогольного
сп'яніння.

І як вбачається з даних протоколу судового засідання місцевого суду та
пояснень ОСОБА_1 в апеляційній інстанції він фактично
у скоєному не розкаявся. Не вбачається з матеріалів
справи і те, що засуджений активно сприяв розкриттю злочину.

Враховуючи наведене та особу ОСОБА_1 колегія суддів вважає, що
застосування судом ст.69 КК України є
безпідставним, оскільки призначене йому покарання у вигляді штрафу не є достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Крім того, незважаючи на те, що ОСОБА_1. 03.08.2004 року Чемеровецьким райсудом був засуджений за ст.ст.190 ч.4, 75 КК України на 5 років
позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання та з встановленням
іспитового строку тривалістю З роки і новий злочин вчинив протягом
іспитового строку, суд в порушення вимог ст.ст.71, 78 ч.3 КК України не призначив йому покарання за сукупністю вироків.

За таких обставин вирок районного суду не може залишатись в силі внаслідок м'якості та не призначення ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків.

Згідно п.2 ч.1 ст.378 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду
першої інстанції і постановляє свій вирок
у випадках необхідності застосування більш суворого покарання.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.378, 379 КПК України, колегія суддів ,-

ПРИСУДИЛА:

апеляцію прокурора задоволити
частково.

Вирок Віньковецького районного суду від 27 листопада 2006 року стосовно ОСОБА_1 в частині призначення йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_1 за ст.185 ч.2 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до зазначеного покарання частково
приєднати невідбуте покарання за вироком
Чемеровецького районного суду від 03 серпня 2004 року і остаточно призначити ОСОБА_1 5 (п'ять) років і 6 (шість) місяців
позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на
взяття під варту, взявши його під варту у залі суду.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з 20 лютого 2007 року.

Вирок може бути оскаржений до Судової палати з кримінальних справ
Верховного Суду України через апеляційний суд
Хмельницької області шляхом подачі касаційних скарги чи подання протягом одного місяця з моменту проголошення, а засудженим - в
той же строк з моменту вручення йому його копії.