Справа № 1-180/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю прокурора Новікова Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, з середньою світою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, -

у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

підсудний ОСОБА_2, згідно рішення Кам»янського районного суду Черкаської області № 2-1105 від 21 січня 2011 року, зобовязаний до сплати аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу),але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки Віолети, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь матері ОСОБА_3, жительки м.Кам»янка, вул.Кам»янська №78»А» Черкаської області, але у зв»язку з несплатою у ОСОБА_2 з»явилася заборгованість по аліментах станом на 31.08.2011 року, яка склала 4638 гривень за 13 місяців. Про те, ОСОБА_2 став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, а саме коштів на утримання дитини не сплачує, тривалий час ніде не працює і мір по працевлаштуванню не приймає, на виклики до відділу ДВС Городищенського районного управління юстиції не з»являється, іншої допомоги на утримання дитини не надає, в результаті чого в нього виник борг по сплаті аліментів станом на 31.08.2011 року за 13 місяців, який складає 4638,13гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_2 свою вину у скоєному злочині визнав повністю та пояснив, що у 2008 році одружився з ОСОБА_3К і в них 17.01.2009 року народилися донька Віолета. Спільне життя не склалося і дружина з дитиною пішла проживати до своїх батьків. Він знає, що згідно рішення Кам»янського районного суду Черкаської області зобовязаний до сплати аліментів на утримання своєї доньки на користь ОСОБА_3, але аліментів не сплачував і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, остільки не бажає виконувати рішення суду, спілкуватися з дитиною, тому що планує створити іншу сім»ю. В районний центр зайнятості він не звертався, так як у нього не було бажання. Працює в охоронній фірмі в м.Черкаси, без оформлення. Зі своєю донькою він взагалі не бачиться і таких намірів і не має. Вважає, що потерпіла сама повинна утримувати дитину. Просив не обмежувати його волі і надати можливість розрахуватися із потерпілою.

Крім повного визнання вини підсуднім ОСОБА_2, його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України також підтверджується і доказами добутими на досудовому слідстві, а саме: - поданням відділу ДВС Городищенського районного управління юстиції про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України (а.с. 6); - копією виконавчого листа згідно рішення Кам»янського районного суду Черкаської області № 2-1105 від 21 січня 2011 року (а.с.7); - розрахунком заборгованості (а.с.8); - пропозиціями Городищенського ДВС щодо сплати підсудним суми заборгованості по аліментах(а.с.11-14); - довідкою від 14.09.2011 року про те, що ОСОБА_2 не перебуває та не перебував на обліку в районному центрі зайнятості як безробітний(а.с. 30); - заявою потерпілої ОСОБА_3, в якій вона просить притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів (а.с.9); - постановою про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд (а.с.42), - і перевіреними в суді у відповідності до ст. 299 КПК України, де факти, які сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими як стосовно обєктивної так і субєктивної сторони злочину з розумінням відсутності в учасників судового розгляду права на апеляційне оскарження в цій частині.

Учасники судового розгляду не оспорюють фактичних обставин справи, і тому, суд, вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно обставин справи щодо обвинувачення підсудного ОСОБА_2 за ст. 164 ч.1 КК України.

Учасники проти скороченого судового слідства, де факти, які сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими - не заперечують.

Підсудний та учасники судового розгляду вірно розуміють зміст цих обставин (об»єктивну та суб»єктивну сторони злочину), сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має.

Учасникам судового розгляду роз»яснені їх права, передбачені ст.299 КПК України, а саме : відсутність у них права подальшого оскарження цих фактичних обставин в апеляційному порядку.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини справи.

Злочин вчинений підсуднім ОСОБА_2 за ч.1ст.164 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з»ясовувати вік, стан здоров»я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім»ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому, суд, при призначенні покарання враховує, що ОСОБА_2 виповнилося 22 роки, за станом здоров»я фізично здоровий, має задовільну характеристику по місцю проживання, не одружений, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину в скоєнні злочину визнав, просив суд надати йому можливість перевиховатися, думку потерпілої, яка вважає за доцільне не обмежувати підсудного волі, а надати йому можливість працювати.

Обставин, що помякшують покарання підсудного судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню підсудного ОСОБА_2 може сприяти покарання не пов»язане з його ізоляцією від суспільства і призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільняючи підсудного від відбування призначеного покарання з випробуванням, з наданням йому двохрічного іспитового строку, остільки вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім та сприятиме попередженню вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. ст. 72, 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.164 КК України і призначити йому покарання по даній статті у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу, залишити попередню підписку про невиїзд.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту його проголошення,

Суддя ОСОБА_4