Справа№ 1027/5409/12
Номер провадження: 1/1027/425/12
Головуючий суддя: Бончев .І.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» листопада 2012 року

м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді
Бончева І.В.;

при секретарі -
Гапонюк І.В.,

за участю прокурора Ільїна Ю.А.,
цивільного позивача ОСОБА_1, підсудного
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
обвинуваченням:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в
місті Ладижині Тростянецького району
Вінницької області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, працюючого не офіційно,
такого, що перебуває в цивільному
шлюбі, маючого на утриманні малолітню
дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого
АДРЕСА_1, судимого:

- 28.06.1994 року вироком Дрогобицького
міського суду Львівської області за ч. 2
ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) на
два роки позбавлення волі;

- 23.12.1994 року вироком Фастівського
міського суду Київської області за
ст.ст. 141 ч. 2, 43 КК України (в редакції 1960
року) на два роки та шість місяців
позбавлення волі;

- 28.01.2000 року вироком Фастівського
міського суду Київської області за ч. 3
ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ст.ст. 42, 14 КК
України (в редакції 1960 року) на три роки
позбавлення волі з конфіскацією майна
та лікуванням від наркоманії;

- 25.12.2002 року вироком Фастівського
міського суду Київської області за ч. 3
ст. 185 КК України на чотири роки
позбавлення волі;

- 02.10.2003 року вироком Фастівського
міського суду Київської області за ч. 2
ст. 185, ст. 71 КК України на чотири роки та
вісім місяців позбавлення волі;

- 09.11.2006 року вироком
Солом'янського районного суду міста
Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на
два роки позбавлення волі;

- 14.11.2011 року вироком Фастівського
міськрайонного суду Київської області
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу,
розміром в п'ятдесят неоподатковуваних
мінімуму доходів громадян;

- 20.01.2012 року вироком Фастівського
міськрайонного суду Київської області
за ч. 2 ст. 309 КК України на три роки
позбавлення волі із застосуванням ст. 75
КК України, з іспитовим строком в два
роки, тобто такого, що в силу ст.ст. 88, 89
КК України має судимість,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, маючи судимість, будучи особою,
яка раніше вчинила злочини,
передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,
діючи з корисливих мотивів і з метою
власного збагачення за рахунок чужого
майна, умисно вчинив таємне повторне
викрадення чужого майна (крадіжку), за
таких обставин.

20.10.2011 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_2,
проходячи крізь територію вантажної
рампи станції Фастів - 1 (Київська
область м. Фастів, вул. Шевченка, 30),
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, повторно
непомітно привласнив складований на
рампі металобрухт (типу 501), вагою у 200
кг., за ціною 02 грн. 52 коп. за 1 кг., на суму
504 грн., а потім розпорядився викраденим
на власний розсуд.

27.10.2011 року близько 15 год. 00 хв.,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, ОСОБА_2 знову
прийшов на територію вантажної рампи
станції Фастів - 1 (Київська область м.
Фастів, вул. Шевченка, 30), звідки
повторно непомітно привласнив
складований на рампі металобрухт (типу
501), вагою у 250 кг., за ціною 02 грн. 52 коп.
за 1 кг., на суму 630 грн., а всього за два
рази на загальну суму 1134 грн., а потім
розпорядився викраденим на власний
розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 свою вину у
висунутому звинуваченні визнав у
повному обсязі, щиро покаявся і дав
покази, які за своїм змістом
відповідають викладеним вище
обставинам вчинення злочину,
пояснивши, що спочатку 20.10.2011 року
близько 15 год. 00 хв. він проходив поруч
території вантажної рампи станції
Фастів - 1 та скориставшись тим, що його
ніхто не бачить, непомітно привласнив
складований на рампі металобрухт вагою
у 200 кг., яким розпорядився на власний
розсуд. Також і 27.10.2011 року близько 15
год. 00 хв., скориставшись тим, що його
ніхто не бачить, прийшов на територію
вантажної рампи станції Фастів - 1,
звідки знову непомітно привласнив
складований на рампі металобрухт вагою
у 250 кг., яким розпорядився на власний
розсуд. Добровільно відшкодував 1200 грн.
Просив вибачення у представника
цивільного позивача.

Враховуючи те, що підсудний та інші
учасники процесу не оспорюють всі
фактичні обставини справи та розмір
цивільного позову, заявленого
начальником відокремленого підрозділу
«Залізнична станція Фастів» на суму 1523
грн. 61 коп. і судом встановлено, що вони
правильно розуміють зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності їх
позиції, суд, роз'яснивши учасникам
процесу положення ст. 299 КПК України,
провів судове слідство у справі щодо
всіх фактичних обставин та розміру
цивільного позову цивільного позивача
на суму 1523 грн. 61 коп. із застосуванням
правил ч. 3 ст. 299 КПК України, визнавши
недоцільним дослідження в цій частині
інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним
те, що ОСОБА_2 вчинив таємне повторне
викрадення чужого майна (крадіжку), а
тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185
КК України.

Цивільний позов начальника
відокремленого підрозділу «Залізнична
станція Фастів» до підсудного ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної шкоди
від злочину на суму 1523 грн. 61 коп.,
підлягає задоволенню повністю.

Судових витрат по справі не має.

Питання про речові докази вирішити в
порядку ст. 81 КПК України.

При призначенні підсудному ОСОБА_2
покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК
України враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який згідно із ст. 12
КК України є умисним корисливим
злочином середньої тяжкості, дані про
особу винного, який: судимий за
вчинення умисних корисливих злочинів,
проте у побуті за місцем проживання
характеризується позитивно,
займається суспільно корисною працею,
має малолітню дитину, яка потребує його
допомоги та опіки, на обліку у лікаря
психіатра та нарколога не перебуває,
публічно осудив свою протиправну
діяльність. Обставинами, що пом'якшує
покарання ОСОБА_2, суд визнає його щире
каяття і те, що він добровільно
відшкодував завдані збитки (пряму
дійсну шкоду). Обставиною, що обтяжує
покарання ОСОБА_2, суд визнає рецидив
злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх
сукупності, суд вважає за можливе у
даному конкретному випадку,
призначивши ОСОБА_2 покарання у виді
позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.
185 КК України, застосувати до нього ст. 75
КК України і звільнити його від
відбування покарання з випробуванням,
одночасно поклавши на засудженого
встановлені ст. 76 КК України обов'язки,
які сприятимуть його виправленню,
оскільки саме таке покарання, на думку
суду, є справедливим, а також
необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчинення
ним нового злочину.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив злочин,
передбачений ч. 2 с. 185 КК України до
постановлення вироку від 20.01.2012 року
Фастівського міськрайонного суду
Київської області за ч. 2 ст. 309 КК
України, то призначити йому покарання
необхідно за правилами ч. 4 ст. 70 КК
України, визначивши при сукупності
злочинів остаточне покарання за
принципом часткового складання
призначених покарань.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 299 ч. 3, 321 - 324, 330, 332 - 335, 337 КПК
України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України, за якою призначити йому
покарання у виді позбавлення волі
строком на два роки та шість місяців.

За сукупністю злочинів, відповідно до
ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно
визначити ОСОБА_2 покарання шляхом
часткового складання призначених
покарань вироком від 20 січня 2012 року в
частині засудження ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 309
КК України та даним вироком в частині
засудження ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 185 КК
України у виді позбавлення волі
строком на три роки та шість місяців.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю в три роки, якщо він
протягом іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки - не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_2 обчислювати з дня
постановлення вироку.

Цивільний позов начальника
відокремленого підрозділу «Залізнична
станція Фастів» про відшкодування
матеріальної шкоди від злочину на суму
1523 грн. 61 коп. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
відокремленого підрозділу «Залізнична
станція Фастів» в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди від
злочину - 1523 грн. 61 коп. (одну тисячу
п'ятсот двадцять три гривні 61 коп.)

Речові докази: один металевий кутник,
який знаходиться на зберіганні в
кімнаті зберігання речових доказів ЛВ
на станції Фастів УМВС України на ПЗЗ
(м. Фастів, вул. Шевченка, 41) - повернути
законному володільцю.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 -
підписка про невиїзд - після набрання
вироком законної сили - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляції протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ