Справа № 752/9619/14-к
Провадження №: 1-кп/752/426/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2014 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_4 28.04.2014 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «Деміївський ринок» в місті Києві, помітив незнайому йому ОСОБА_5 , на шиї якої він побачив золотий ланцюжок, який вирішив відкрито викрасти. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 , коли та спускалась сходами підземного переходу, схопив рукою ланцюжок та ривком зірвав його з шиї потерпілої, чим завдав останній тілесних ушкоджень, які відповідно до висновку експерта, не були небезпечними для життя чи здоров`я, та завдав їй збитків на суму 10 500 гривень.
Цивільний позов по провадженню не заявлено.
Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду про те, що він дійсно 28.04.2014 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, у підземному переході побачив жінку, на якій був золотий ланцюжок, який він вирішив викрасти. Проходячи повз неї, він силою зірвав ланцюжок і почав тікати, однак помітивши, що його переслідують люди в цивільному, він викинув ланцюжок під сходи та залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Щиро розкаявся у вчиненому, зазначив, що став на шлях виправлення.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по провадженню як покази, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини провадження ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує наступні обставини провадження:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії тяжких;
- особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, визнав себе винним у повному обсязі.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1