Справа №1-111/08
В И Р О К

І М'Я М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2008 року
Ленінський районний суд м. Вінниці

в складі :

головуючого судді:
Осаулова А.А.

при секретарі: Камзаловій О.В., Козубенко М.А.

за участю прокурора:
Степанова Д.В.

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Вінниці,
українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою,
проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого 04.02.2003 року Староміським районним
судом м.Вінниці за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з
іспитовим строком на 2 роки,

в скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 186, ч.2
ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

18.02.2007 року біля 01:30 год. ОСОБА_1, знаходячись на
території парку ім.Горького м.Вінниці біля кафе «Імперіал» разом з
невстановленими слідством осбами побачили на дворі ОСОБА_3. В цей час у них
виник сільний умисел на відкрите заволодіння майном останнього. Реалізуючи свій
злочиний умисел, ОСОБА_1, діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою
змовою з невстановленою слідством групою осіб шляхом застосування насильства, що
не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілого, підбіг до ОСОБА_3. та
вдарив його з-заду у верхню частину тулуба, збивши його з ніг. Після чого,
невстановлені слідством особи почали наносити потерпілому ногами та руками
тілесні ушкодження та відкрито разом з ОСОБА_1 викрали у ОСОБА_3 мобільний
телефон «Самсунг 110», вартістю 470 грн., гроши в сумі 20 грн., спортивні туфлі
вартістю 170 грн., тряпчасту куртку вартістю 280 грн. Після чого, з місця
вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали
майнової шкоди потерпілому ОСОБА_3. на
загальну суму 940 грн.

Продовжуючи свою
злочинну діяльність, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, в
середині серпня 2007 року зустрівшись з ОСОБА_4 відпочивали разом. На пропозицію
ОСОБА_4 залишити в ОСОБА_1 вдома свій мобільний телефон він погодився. В цей час у ОСОБА_1 виник умисел на заволодіння
вказаним мобільним телефоном шляхом шахрайства.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_1, використовуючи особливі довірливі
стосунки, що склались між ним та ОСОБА_4, шляхом зловживання довірою, під
приводом погашення боргу ОСОБА_4 за спільно проведений вечір, зловживаючи
довірою потерпілого, діючи з корисливих мотивів, отримав
у нього мобільний телефон марки «Самсунг С-110», реалізував його невстановленій слідством в м.Києві, чим спричинив
потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоду на
загальну суму 1100 грн.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєнні злочину, передбаченому
ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, а по ч.2 ст.190 КК України не визнав та
суду пояснив, що він на початку 2007 року, перебуваючи в кафе „Імперіал”, яке знаходиться на території ЦПКіВ
ім.Горького в м.Вінниці вийшов на вулицю, де зустрів 2-х знайомих з якими
познайомився 1 рік тому, які вказали йому на хлопця, що стояв за рогом кафе й
запропонували його штовхнути, що він і зробив. Після цього, вказані знайомі
хлопці підбігли до потерпілого побили його, забравши в нього гроші, мобільний
телефон та пообіцяли дати ОСОБА_1 частину викраденого. З викраденого майна у
потерпілого, ОСОБА_5 передали мобільний телефон, який він продав на дискотеці
„Імперіал” невідомому хлопцю, сказавши, що це його мобільний телефон.

Також, підсудний
ОСОБА_1 суду пояснив, що з ОСОБА_4. Зустрітися, щоб відпочити. Випивши разом,
вони поїхали додому до ОСОБА_1, щоб взяти гроші. У ОСОБА_4 грошей не було щоб
продовжувати відпочивати, і він дав мені в заставу свій мобільний телефон.
Потерпілий ОСОБА_4 сказав йому, що поверне кошти через 2 доби, але не повернув.
Він продав мобільний телефон у зв'язку з тим, що йому були потрібні кошти. Не зустрічався з потерпілим 3-4
місяці. У нього з потерпілим була домовленість, що коли потерпілий поверне йому
телефон, він віддасть йому кошти. Вину по данному злочину та цивільний позов
він не визнає, просить суд його суворо не карати та призначити покарання не
пов»язане з позбавленням волі.

Незважаючи на
часткове визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому слідством
злочинах, його вина підтверджується показами потерпілих та свідків, наданих в
судовому засіданні та на досудовому слідстві і досліджених в судовому
засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що підсудного ОСОБА_1 він знав, оскільки до вчинення
злочину вони разом працювали на металобазі у м.Вінниці біля 1,5-2 місяців. На
початку 2007р. він відпочивав у кафе „Імперіал” в ЦПКіВ ім. Горького в м
Вінниці. Коли він вийшов з кафе покурити, до нього підійшли хлопці разом з
підсудним ОСОБА_1 почали його бити, забрали мобільний телефон, жетон від
куртки, що знаходилась у гардеробі. Після того, він звернувся у Ленінський РВ УМВС України у Вінницькій
області із заявою вчинення злочину. ОСОБА_1 він бачив на дискотеці „Імперіал”. Всі викрадені речі йому повернено, від цивільного позову
відмовляється, претензій до ОСОБА_1 немає, просить призначити покарання
покладався на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду
пояснив, що підсудного ОСОБА_1 біля 1 року, бор живуть неподалік. В середині
серпня потерпілий подзвонив ОСОБА_1 та запропонував зустрітись. Після чого,
вони разом із підсудним поїхали на площу Перемоги, де вони купили пива та
горілки та випили їх. Приїшовши до
ОСОБА_1 додому, та будучи в стані сп»яніння, потерпілий ОСОБА_4 попросив, щоб
ОСОБА_1 лишив його мобільний телефон в себе вдома, оскільки боявся його
загубити, бо вони збирались далі йти пити горілку. Взявши у ОСОБА_1 вдома гроши
вони сіли в таксі. Коли він приїхав на таксі додому до ОСОБА_1, то він сказав
йому, що поспішає на роботу, тому зразу не віддасть йому його мобільний
телефон. Після того, він заходив додому до ОСОБА_1 протягом 3-х тижнів підряд
та телефоновував йому з приводу повернення телефону, але так нічого і не
добився. На даний час потерпілому шкода не відшкодована, мобільний телефон не
повернуто, тому цивільний позов на суму 1800 грн. він підтримує та просить його
задовільнити, просить призначити покарання, не пов»язане з реальним
позбавленням волі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду
пояснила, що з потерпілим ОСОБА_4 вона зустрічалась на час вчинення злочину. Зі
слів ОСОБА_7 їй відомо, що вони з
ОСОБА_5 відпочивали разом в той день і він залишив свій мобільний телефон
ОСОБА_1 Коли вона сама подзвонила ОСОБА_1, то він їй повідомив, що телефон
потерпілого у нього вдома на зберіганні вони лишили, щоб ніхто його не вкрав.
Протягом тижня вона звонила підсудному, щоб він повернув ОСОБА_4 мобільний
телефон, але він увесь час уникав зустрічі та розмови. Коли запросили до
райвідділу працівники мілції, то вона опізнала там викрадений у ОСОБА_4
мобільний телефон «Моторола».

Допитаний на досудовому слідстві (оголошено а.с.
12-13, 37, 68) свідок ОСОБА_8 показав, що він 17.02.07 о 21.00 год. він перебував парку ім Горького
м.Вінниці, де зустрівшись з ОСОБА_1 пішов до диско-клубу «Імперіал». Вийшовши
на двір, він побачив ОСОБА_1 та інших незнайомих хлопців, які сіли в таксі, але
під»їхали пнрацівники міліції та їх затримали, за що йому невідомо.

Допитані на досудовому слідстві (оголошено а.с.
65,14, 41, 67) свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали аналогічні покази, показам
свідка ОСОБА_8.

Допитаний на досудовому слідстві (оголошено а.с. 19)
свідок ОСОБА_11 показав, що він 18.02.07 о 21.00 год. він перебував в кафе
«Імперіал», де на вулиці бачив, як невідомі хлопці побили ОСОБА_12 та забрали у
нього майно та моібльнйи телефон. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_1 та
запропонував купити мобільний телефон, але він відмовився, то той продав
телефон бармену.

Допитаний на досудовому слідстві (оголошено а.с.
43-44) свідок ОСОБА_13 показав, що він 18.02.07
працював барменом в кафе «Імперіал», коли до нього підійшов невідомий
чоловік та запропонував купити мобільний телефон, на що він погодився, купивши
цей телефон марки «Самсунг С110» за 50 грн.

Крім показань потерпілих та свідків вина ОСОБА_1 у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України повністю підтверджується
доказами по справі, зібраними на досудовому слідстві та дослідженими у судовому
засіданні, а саме:

· Завою потерпілого ОСОБА_3. про
вчинений відносно нього злочин (том №1 а.с.2);

· Протоколом добровільної видачі ОСОБА_14 мобільного телефону (том №1 а.с.17);

· Протоколом пред»явлення предметів (мобільних телефонів)
для впізнання потерпілому ОСОБА_3., серед яких він впізнав викрадений
телефон (том №1 а.с.31);

· протоколом огляду речового доказу - мобільного телефону
«Самсунг 110»( том №1 а.с. 27);

· характеризуючими
данними на ОСОБА_1 ( том №1 а.с. 38-39а,
46, 80);

· протоколом пред»явлення фотознімків для впізнання,
довідкою до протоколу про впізнання (том №1 а.с. 45-45а);

· протоколом
відтворення обстановки і обставин події від 14.11.2007 року ОСОБА_1 під час проведення якого останній добровільно
розповів та показав як він вчинив
злочин (том №1 а.с. 83-83а,б);

· заявою
потерпілого ОСОБА_4 про вчинений відносно нього злочин ОСОБА_1 (том №2 а.с.4);

· авкою з повинною ОСОБА_1 (том №2 а.с. 8 );

· цивільним позовом потерпілого ОСОБА_4 (том №2 а.с. 13).

Так, аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вина
підсуднього ОСОБА_1 у вчиненні грабежу та шахрайства була доведена в ході
досудового слідства та знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні.

Отже, як
на досудовому так і під час судового слідства потерпілий ОСОБА_15 давав повні і
послідовні покази, не змінюючи їх, та підтвердив той факт, що у нього відкрито
із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров»я
потерпілого, невідомими особами було викрадено майно. Факт викрадення знайшов
своє підтвердження в зізнавальних показах підсуднього, свідка ОСОБА_16, протоколі добровільної видачі мобільного телефону від
12.05.2007р. та його впізнані потерпілим.

Також,
щодо вчинення шахрайства щодо ОСОБА_4, то вина підсуднього у вчиненні данного
злочину підтверджується як показами самого потерпілого, так і свідка ОСОБА_6,
які вказали, що телефон потерпілий залишив підсудньому на зберігання на
нетривалий час, а той, заволодівши ним, не маючи намір на його повернення,
діючи шляхом зловживання довірою, отримавши його, продав його. Вказане
підтверджується та узгоджується з іншими доказами по справі та показами самого
підсудного.

Досудовим
слідством дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, як грабіж
- відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, що не є
небезпечним для життя та здоров»я потерпілого, вчинений за попередньою змовою
групою осіб.

Досудовим
слідством дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України, як
шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене
повторно.

При визначенні
виду і міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу підсудного
та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, при
обранні покарання ОСОБА_1 суд враховує, що він був раніше судимий (а.с.46),
однак судимість знята та погашена, вчинив новий тяжкий корисливий та умисний
злочин, на обліку в Вінницькій обласній психіатричній лікарні та у Вінницькому
обласному наркологічному діспансері не перебуває (а.с. 38-39), позитивно
характеризується за місцем проживання (а.с. 80).

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1 є активне розкриття злочину та щире
каяття.

Обставини, що
обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Разом з тим, суд
вважає, що в силу ч. 67 КК України з обвинувачення підсуднього ОСОБА_1 таку
обтяжуючу обставину, як вчинення злочину повторно, слід виключити, оскільки
вона є кваліфікуючою ознакою злочину.

При призначенні
покарання слід застосувати ст.70 КК України.

З врахуванням
наведених обставин, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без
ізоляції від суспільства, а тому їй доцільно призначити покарання у вигляді
позбавлення волі на певний строк та звільнити його від відбування призначеного
покарання з випробуванням.

Потерпілим
ОСОБА_16 на досудовому слідстві було заявлено цивільний позов на суму 1800 грн.
(том №2 а.с. 13).

В судовому
засідання ОСОБА_4 позов підтримав та просив його задовільнити, вказавши, що в
цю суму входить вартість викраденого телефону в сумі 1100 грн. та відсотки за
користування кредитом в сумі 700 грн.

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що данного злочину він
не вчиняв.

Прокурор
Степанов Д.В. просив позов задовільнити
частково на суму вартості мобільного телефону в розмірі 1100 грн.

За таких
обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню,
оскільки йому злочином була заподіяна майнова шкода в розмірі прямої вартості
мобільного телефону, яка підлягає відшкодуванню, та розмір заподіяної шкоди
підтверджується матеріалами справи.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України та ст.65 КК України,
суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 190 КК України.

За ч.2
ст.186 КК України призначити йому покарання у вигляді п”яти років позбавлення
волі;

За ч.2
ст.190 КК України призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення
волі.

Відповідно до
ч.1 ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю
злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та остаточно
призначити покарання у вигляді п”яти
років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання з
іспитовим строком на три роки.

Відповідно до п.
2,3 ч.1 ст.76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи при УМВС України у Вінницькій області про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної
змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його
з-під варти з зали суду.

Речові докази по
справі, а саме:

- чоловічу
куртку, чоловічі кросовки, мобільний телефон марки «Самсунг С-110», які
передані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 - залишити останньому.

Цивільний
позов ОСОБА_4 задовільнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 -

1 100 грн. у
відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя:

Справа №1-111/08

В И Р О К

І М'Я М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2008 року
Ленінський районний суд м. Вінниці

в складі :

головуючого судді:
Осаулова А.А.

при секретарі: Камзаловій О.В., Козубенко М.А.

за участю прокурора:
Степанова Д.В.

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Вінниці кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Вінниці,
українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою,
проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого 04.02.2003 року Староміським районним
судом м.Вінниці за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з
іспитовим строком на 2 роки,

в скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 186, ч.2
ст.190 КК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст. 190 КК України.

За ч.2
ст.186 КК України призначити йому покарання у вигляді п”яти років
позбавлення волі;

За ч.2
ст.190 КК України призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення
волі.

Відповідно до
ч.1 ст.70 КК України остаточно визначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю
злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та остаточно
призначити покарання у вигляді п”яти
років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання з
іспитовим строком на три роки.

Відповідно до п.
2,3 ч.1 ст.76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи при УМВС України у Вінницькій області про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної
змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його
з-під варти з зали суду.

Речові докази по
справі, а саме:

- чоловічу
куртку, чоловічі кросовки, мобільний телефон марки «Самсунг С-110», які
передані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 - залишити останньому.

Цивільний
позов ОСОБА_4 задовільнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 -

1 100 грн. у
відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: