Справа № 1-108/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2011 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої Піцик В.М.

при секретарі Николайчук З.М.

з участю прокурора Лобура В.П.

підсудного ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, невійськовозобов'язаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

02.09.1998 року Чортківським районним судом за ст.ст.81 ч.3, 140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

11.12.2003 року Чортківським районним судом за ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений по відбутті призначеного покарання 10.12.2010 року,

в скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 21.06.2011 року біля 14 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в квартирі ОСОБА_3, що знаходиться в смт.Товсте по вулиці Франка 4 Заліщицького району Тернопільської області, де він разом з потерпілими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розпивали спиртні напої, відкрито викрав у ОСОБА_2, який заснув біля столу, кросівки, вартістю 46 гривень в присутності ОСОБА_3 На зауваження ОСОБА_3 покласти на місце взуття ОСОБА_2, підсудний ОСОБА_1 наніс два удари ногою в обличчя ОСОБА_3, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_3 втратив свідомість. Після цього, підсудний ОСОБА_1 із сусідньої кімнати викрав шкіряну та полотняну куртки, вартістю 300 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_2 матеріальних збитків на загальну суму 346 гривень.

Винність підсудного ОСОБА_1 знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні показами підсудного, потерпілих та матеріалами кримінальної справи.

Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 21.06.2011 року біля 14 години він разом із ОСОБА_4 зайшли в гості до ОСОБА_3, де той з ОСОБА_2 розпивали спиртні напої, їх також запросили до столу і вони четверо випили пляшку горілки. Від випитого ОСОБА_2 заснув біля столу, він побачив на підлозі біля ліжка кросівки ОСОБА_2 і вирішив їх викрасти, він зняв свої тапочки і надів кросівки ОСОБА_2, в цей час ОСОБА_3 зробив йому зауваження і він вдарив його двічі ногою в обличчя, від чого той втратив свідомість. Тоді він пройшов в другу кімнату, з якої викрав шкіряну та полотняну куртки, та разом з ОСОБА_4 вийшов з будинку.

Стверджується вина підсудного ОСОБА_1 показами потерпілого ОСОБА_2, який пояснив, що 21.06.2011 року він разом з ОСОБА_3 розпивали спиртні напої в квартирі останнього, де він також проживав. В цей час до них зайшли підсудний ОСОБА_1 та ОСОБА_4, вони запросили гостей до столу та четверо випили пляшку горілки. Від випитого він заснув на ліжку, на якому сидів, кросівки він зняв та залишив на підлозі біля ліжка. Прокинувся ввечері та виявив, що не має його кросівок, він запитав ОСОБА_3, де його взуття, на що той відповів, що його кросівки одів ОСОБА_1 Надалі він виявив, що пропали дві його куртки: шкіряна та спортивна. Через деякий час він повідомив працівників міліції про скоєння злочину.

Винність підсудного ОСОБА_1 стверджується показами потерпілого ОСОБА_3, який пояснив, що 21.06.2011 року він разом з ОСОБА_2 розпивали спиртні напої в квартирі, де він проживає і де також проживав ОСОБА_2 В цей час до них зайшли підсудний ОСОБА_1 та ОСОБА_4, вони запросили гостей до столу та четверо випили пляшку горілки. Від випитого ОСОБА_2 заснув на ліжку, на якому сидів, кросівки він зняв та залишив на підлозі біля ліжка. Після цього підсудний ОСОБА_1 встав з-за столу та одягнув кросівки ОСОБА_2, він зробив йому зауваження, щоб той поклав на місце взуття ОСОБА_2, після цих слів ОСОБА_1 наніс йому два удари ногою в обличчя, від чого він впав на ліжко та заснув, що далі робив ОСОБА_1, він не бачив. Ввечері його розбудив ОСОБА_2 і повідомив, що в нього пропали дві куртки та кросівки, він сказав йому, що дані речі взяв ОСОБА_1

Винність підсудного ОСОБА_1 стверджується також матеріалами кримінальної справи, а саме:

протоколом огляду місця події від 28.06.2011 року, під час якого у підсудного ОСОБА_1 вилучено кросівки, які належать потерпілому ОСОБА_2, а.с.10-11;

протоколом явки з повиною ОСОБА_1, в якій він вказує, що відкрито викрав дві куртки та кросівки у потерпілого ОСОБА_2 та вдарив ногою в обличчя потерпілого ОСОБА_3, а.с.12;

протоколом відтворення обстановки та обставин події від 14.08.2011 року, з якого видно, як підсудний ОСОБА_1 розказує та показує, яким чином він відкрито викрав кросівки та дві куртки у потерпілого ОСОБА_2, та яким чином він вдарив потерпілого ОСОБА_3, а.с.40-42;

висновком експерта № 6-673/11 від 10.08.2011 року, згідно якого вартість викрадених кросівок іноземного виробництва BLEND становить 46 гривень, а.с.50-52;

довідкою орендного підприємства ринок, згідно якої вартість викрадених шкіряної та спортивної курток становить 300 гривень, а.с.54.

Виходячи із встановленого в судовому засіданні суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст.186 ч.2 КК України так, як він скоїв відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинене повторно.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: те, що скоєний злочин є тяжким, особу підсудного, а саме: те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставину, яка обтяжує покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує те, що злочин скоєно в стані алкогольного сп'яніння.

Обставини, які пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілих, які не настоюють на суворій мірі покарання та просять не позбавляти підсудного ОСОБА_1 волі. Суд також враховує те, що вартість викраденого майна у потерпілого ОСОБА_2, є незначною.

А, тому, враховуючи вищенаведені пом'якшуючі обставини, суд приходить до переконання про можливість застосування ст.69 КК України, обравши підсудному ОСОБА_1 покарання більш м'яке, ніж передбачає санкція ст.186 ч.2 КК України, а саме у вигляді громадських робіт, зарахувавши йому в строк відбування покарання перебуваня під вартою з 04.10.2011 року по 07.10.2011 року із розрахунку 8 годин громадських робіт за 1 день перебування під вартою.

Суд вважає, що з підсудного ОСОБА_1 слід стягнути в користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області 300 гривень 48 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 322-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання за даною статею із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Відбування міри покарання ОСОБА_1 рахувати з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в строк відбуття покарання 24 (двадцять чотири) години громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області 300 (триста) гривень 48 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речовий доказ кросівки, залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_2.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.

Вирок вступив в законну силу 29.10.2011 року.

Головуюча: підпис

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_5