Справа № 161/5005/14-к
Провадження № 1-кс/161/1321/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 17 квітня 2014 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури м.Луцька ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 13.03.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 13.03.2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 05.12.2012 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ст.358 ч.1 КК України.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст.304 КПК України скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження подано потерпілою, тобто особою, яка згідно заяви від 01.02.2013 року залучена до справи в якості потерпілої ОСОБА_4 , строки оскарження якого не пропущені, оскільки нею отримана постанова лише 19.03.2014 року.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Досліджуючи обґрунтованість поданої скарги, з врахуванням пояснень прокурора, скаржника, встановлено, що слідчим при закритті даного провадження не дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскільки не з`ясовано фактичні обставини, які є предметом розслідування у даному провадженні, а тому прийняте слідчим рішення не відповідає вимогам ст.110 КПК України, так як є невмотивованим. При прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не в повній мірі виконано вказівки суду, згідно ухвали від 04.09.2013 року. Зокрема, не з`ясовано причин зміни меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 , не встановлено в зв`язку з чим проводились такі зміни, оскільки, згідно Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою такі зміни (з виданням нового акту) можуть проводитись лише у разі виявлення у попередньому акті орфографічних чи технічних помилок, при цьому, у заяві відображається суть виявлених помилок. Як вбачається із протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 25.11.2013 року він вказав, що про розміри земельних ділянок (їх межі), може повідомити лише виконавець технічної документації КП «Луцькмістобуд», який взагалі залишився не допитаним, а тому дане питання фактично не з`ясоване. Окрім того, не з`ясоване чи виносилось відповідне рішення про зміну меж земельної ділянки (при видачі дублікату державного акту), і чи відбувалось таке погодження у Луцькій міській раді, оскільки згідно приєднаної копії викопіювання із чергового кадастрового плану м.Луцька, зареєстрованого в реєстрі №5559 від 15.02.2011 року відсутнє погодження начальника управління земельних ресурсів Луцької міської ради. Не з`ясоване і питання про те, що всупереч п.4.8 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою для отримання нового державного акту слід подати заяву із зазначенням де, коли, при яких обставинах втрачено (пошкоджено) державний акт, оскільки такі дані у заяві від 21.09.2010 року взагалі відсутні, як і відсутні додатки до заяви, що передбачені цим же пунктом. З цією метою слід допитати відповідних службових осіб. Не з`ясовано і того питання, чому 10.05.2011 року був виданий новий Державний акт, якщо заява ОСОБА_4 про наявність Державного акту на право власності на земельну ділянку, про втрату якого вказав ОСОБА_7 надійшла у Держкомзем м.Луцька 10.02.2011 року, тобто ще до його видачі.

Таким чином, на думку суду, заява ОСОБА_4 перевірена не у повному обсязі, а відтак, досудове розслідування проведено не повно.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, що підлягають доказуванню покладається на слідчого, прокурора та, у встановленим КПК України випадках, - на потерпілого.

Зважаючи на вищевикладене, скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000476 від 13.03.2013 року, є підставною, а тому постанова слідчого підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000476 від 13.03.2013 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: