Справа № 465/5099/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/54/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001006 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Згідно вироку органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що 02 квітня 2013 року близько 11 години в квартирі АДРЕСА_2 завдав умисні тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Згідно висновку експерта № 565 від 04.04.2013 року у потерпілої ОСОБА_9 виявлено синець і садно на спині, синці на правому плечі та в ділянці лівого кульшового суглобу. Пошкодженя утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 02 квітня 2013 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження.

На даний вирок суду засуджений подав апеляційну скаргу.

В своїй апеляційній скарзі засуджений вважає вирок суду незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального і матеріального права. Вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Покликається на те, що суд, всупереч вимог КПК України, не взяв до уваги та не дослідив всіх доказів та не навів їх у вироку. Вказує, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Звертає увагу, що у постанові слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 03.04.2013 року вказано, що ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження, однак не конкретизовано, які саме тілесні ушкодження були спричинені. При цьому апелянт вказує на суперечливі покази потерпілої, які були взяті до уваги судом. Зазначає, що суд вказав у вироку на невідповідність показів ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування та під час судового слідства, в той час як і на досудовому розслідуванні і під час розгляду справи в суді ОСОБА_6 категорично заперечував нанесення умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій. Одночасно у вироку не вказано які конкретно легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 та у взаємозв`язку із цим не вирішено, чи міститься у діях ОСОБА_6 склад кримінального правопорушення. Просить вирок суду скасувати а кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

На дану апеляційну скаргу представник потерпілої - ОСОБА_11 подав заперечення, в яких вважає вирок суду законним та просить залишити його без зміни. Вказує, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Покликається на те, що потерпіла чітко зазначила, що ОСОБА_6 завдав їй удар рукою в потилицю від якого вона впала на правий бік, вдарилась головою до підлоги та втратила свідомість і від цього удару і падіння в неї утворились описані у висновку експерта тілесні ушкодження. Звертає увагу на умисний характер дій обвинуваченого, спрямованість умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, виступ прокурора, потерпілої та її представника, які заперечили проти поданої апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без зміни, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а вирок до скасування, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально- процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно із п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Частиною 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При цьому, як вбачається із обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , у такому зазначено, що ОСОБА_6 завдав умисні тілесні ушкодження ОСОБА_9 , проте не зазначено спосіб вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що суперечить вимогам ст. ст. 91, 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Проте, під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зміст обвинувального акта не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, і не зважаючи на це, призначив кримінальне провадження до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. ст. 370, 374 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. У разі визнання особи винуватою мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. Формулювання обвинувачення повинно містити точний опис обставин справи з зазначенням ознак об`єктивної сторони складу злочину, визнаного судом доведеним, та його кваліфікуючих ознак.

Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повній мірі, оскільки, як вбачається із вироку суду, у такому не зазначено формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним а зазначено лише обставини, встановлені органом досудового розслідування.

При такому допущеному судом першої інстанції істотному порушенні вимог кримінально-процесуального закону суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 404 КПК України, не має змоги ухвалити будь-яке рішення, окрім як на підставі п.6 ч.1 ст. 407 КПК України скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії прийняття справи судом до провадження і проведення підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд Франківським районним судом м. Львова кримінального провадження № 0001006 про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4