№1-114/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 року Кременчуцький районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

при секретарі Ситник Л.В.,

з участю прокурора Хіневич І.П., потерпілого ОСОБА_1,

захисника
адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
села Калашники, Козельщинського району, Полтавської області, українця,
громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, учня ЗОШ І-ІІІ
ступенів села Салівка, Кременчуцького району, мешкаючого разом з батьками
АДРЕСА_1, не судимого,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і
мешканця АДРЕСА_2, мешкаючого разом з батьками, українця, громадянина України,
освіта неповна середня, не одруженого, який не працює і не навчається, не
судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.І статті 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2006 року
неповнолітній ОСОБА_3 разом з неповнолітнім ОСОБА_4, маючи умисел на незаконне
проникнення до сараю та літньої кухні, о 22
годині прибули до господарства, розташованого АДРЕСА_3, яке належить на
праві приватної власності ОСОБА_1, де реалізуючи свій злочинний намір, шляхом
вільного доступу та зірвання навісного замка, всупереч волі законного володільця
незаконно проникли в приміщення вказаного сараю та літньої кухні, порушивши тим
самим недоторканність законних володінь громадян.

ОСОБА_3 крім
цього, продовжуючи свої злочинні дії, маючи умисел на незаконне проникнення до
житла громадян, знаходячись на території вказаного вище господарства ОСОБА_1, шляхом зняття
навісного замка з вхідних дверей будинку всупереч волі законного володільця
незаконно проник в приміщення будинку, порушивши тим самим недоторканність
житла громадян.

Підсудні
ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред"явленому
обвинуваченні по ч.І ст.162 КК України визнали повністю, щиро розкаялися у
скоєному та не заперечували проти закриття щодо них справи.

Крім особистого
визнання своєї вини підсудними, їх вина підтверджується зібраними у справі
доказами, які є належними, допустимими і достатніми та відповідно до ч.З ст.299
КПК України ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч.І ст.162 КК України, оскільки вони вчинили
незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, що порушило
недоторканність житла громадян.

Обидва підсудні
в силу статті 89 КК
України визнаються такими, що не мають судимості, повністю визнали свою вину і
щиро розкаялися у скоєному, характеризуються позитивно, злочин вчинено неповнолітніми,
потерпілий просив не притягати підсудних до кримінальної відповідальності, так
як він їх вибачив.

За таких
обставин суд визнає, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної
поведінки виправлення неповнолітніх підсудних можливе без застосування щодо них
покарання з підстав ч.І ст.97 КК України і їх може бути звільнено від
кримінальної відповідальності з застосуванням примусових заходів виховного
характеру,

2

передбачених ч.2 ст. 105 КК України та з
підстав статті 9 КПК
України суд закриває справу.

На підставі викладеного, керуючись ст.9,273,282 КПК України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.І ст.162 КК України
на підставі ч.І статті 97
КК України та закрити справу.

Запобіжний
захід-підписку про невиїзд щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4 скасувати.

Застосувати до
неповнолітнього ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді передачі
його під нагляд батьків ОСОБА_5
та ОСОБА_6.

Застосувати до
неповнолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у виді передачі
його під нагляд батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

На постанову
протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до
Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Суддя