Справа № 463/4601/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/106/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002443 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч.1 ст.125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

та законного представника потерпілого ОСОБА_9

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 19 листопада 2014року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_9 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 відшкодування моральної шкоди в розмірі 7000 грн.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, а суми, які підлягають стягненню є завищеними.

Покликається на те, що висновки суду ґрунтуються на показаннях свідків обвинувачення, малолітнього потерпілого та на висновку судово-медичної експертизи від 25.07.2014 року. Однак в показаннях свідків потерпілого є розбіжності, зокрема щодо тривалості конфлікту. Якби він завдавав удари потерпілому на протязі 5-ти хв, то наслідки були б тяжчими. Вважає, що більшість ушкоджень, які були виявлені під час проведення експертизи, могли виникнути як до конфлікту, так і після нього.

Обвинувачений покликається на те, що при призначенні йому покарання суд не врахував, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, позитивні характеристики, на обліку не перебуває, вину визнав частково, під час судового розгляду просив вибачення, має на утриманні малолітню дитину, має проблеми зі здоров`ям, йому важко пересуватися, що ускладнить виконання покарання у виді громадських робіт, здійснює догляд за мамою, яка хворіє.

Крім того, обвинувачений не згідний з розміром шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_9 , оскільки він не має змоги її відшкодувати, своїми діями значної моральної шкоди потерпілому не завдав та жодними доказами це не підтверджено, а тому вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн. буде достатнім та справедливим.

Просить вирок суду змінити. Призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Стягнути 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 19 листопада 2014року ОСОБА_6 22 липня 2014 року приблизно о 19.00 год., знаходячись на дитячому майданчику біля будинків АДРЕСА_2 , умисно на грунті раптово виниклих неприязних відносин, через конфлікт між його сином ОСОБА_6 та малолітнім потерпілим ОСОБА_10 наніс останньому декілька ударів по тілу, в результаті чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на голові, синців на спині та лівій руці, на грудях.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, законного представника потерпілого ОСОБА_9 , яка заперечила апеляційну скаргу, думку прокурора у справі ОСОБА_7 про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами та є обґрунтованим.

З мотивів поданої апеляційної скарги вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок змінити, оскільки не згідний з розміром завданої шкоди та видом призначеного покарання, крім того покликається на те, що тілесні ушкодження в потерпілого могли виникнути до або після виникнення конфлікту.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_6 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, стверджується показаннями малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , свідків очевидців ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допитаних в судовому засіданні, показання яких були взаємоузгодженими та не суперечили зібраним доказам, висновком судово-медичної експертизи від 25.07.2014 року про те, що в малолітнього ОСОБА_10 були виявлені садна на голові, синці на спині, на лівій руці, на грудях. Вказані тілесні ушкодження відносяться до легкого ступеня тяжкості.

При цьому, місцевим судом вірно не було взято до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки такі спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності та не підтверджені жодними доказами.

Виходячи з наведеного, на підставі аналізу всіх зібраних та ретельно перевірених в суді першої інстанції доказів, яким дана належна оцінка, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до вірного висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.296 КК України на ч.1 ст.125 КК України, оскільки він вчинив легке тілесне ушкодження.

Покликання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не згідний з розміром завданої шкоди та видом призначеного покарання є безпідставними.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних наслідків, обстановку, спосіб та мотиви вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину щодо малолітнього.

Колегія суддів приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Задовольняючи частково цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_9 , місцевий суд, з врахуванням засад розумності та справедливості, обставин вчиненого, віку малолітнього потерпілого, вірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, завданої обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 .

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розслідуванні та розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Вирок суду першої інстанції постановлений з дотриманням вимог КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Вирок Личаківського районного суду м.Львова від 19 листопада 2014 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий-суддя :

Судді: