Справа № 534/4/15-к
№ 1-кп/534/47/15
У Х В А Л А
19 березня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисникомОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5

здійснивши підготовче судове засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.3 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :
У січні та у лютому 2015 року до Комсомольського міського суду Полтавської області, в порядку ст.291 КПК України, надійшло два обвинувальних акта за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.190 та ч.3 ст.186 КК України відповідно.

Ухвалою суду від 11 березня 2015 року згадані кримінальні справи об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

Ухвалою суду від 11 березня 2015 року у зв`язку із ухиленням обвинуваченого ОСОБА_6 від явки в судові засідання, судом задоволено клопотання прокурора про надання органам внутрішніх справи дозволу на його затримання з метою доставки до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Згідно повідомлення Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 було затримано 18 березня 2015 року.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор заявив, що обвинувальні акти підсудні Комсомольському міському суду, підстави для їх повернення або для закриття кримінального провадження відсутні, тому прохає призначити справу до судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши обвинувальні акти з додатками, суд вважає, що вони підсудні Комсомольському міському суду, підстав для їх повернення не вбачається, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, тому справу необхідно призначити до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання прокурор підтримуючи своє клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні докази, які доводять причетність ОСОБА_6 у вчинення злочинів, за які передбачено покарання до восьми років позбавлення волі. Під загрозою покарання він може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував та пояснив, що не має постійного місця проживання, тому повідомлення про виклик в судове засідання він не отримував і до суду не з`являвся. За адресою по АДРЕСА_1 він не проживає більше року, хоча повідомив її слідчому як місце свого мешкання. Прохає обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не заперечує своєї провини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, тому відсутні підстави вважати, що він буде впливати на свідків по справі. Також прокурором не надано доказів на підтвердження ризику можливості вчинення ОСОБА_6 інших злочинів. Наполягав на тому, що відсутні докази на підтвердження ухилення підозрюваним від явки до суду, так як останній викликався за адресою, а якою не мешкав, і про судові засідання не знав.

Крім того, захисник, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, наголошував на тому, що лише тяжкість інкримінованого особі злочину не може бути підставою для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено наступне.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, надійшов до суду 06 січня 2015 року. У підготовче судове засіданні 14 січня 2015 року ОСОБА_6 не з`явився.

24 лютого 2015 року до суду надійшов другий обвинувальний акт за підозрлою ОСОБА_6 у вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.186 КК України.

Ухвали суду про примусовий привід підозрюваного до суду на 16 лютого та 11 березня 2015 року залишилися без виконання у зв`язку із відсутністю ОСОБА_6 за повідомленою ним слідчому адресою.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд погоджується із запереченнями захисника проти задоволення клопотання в частині ненадання прокурором доказів на підтвердження того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 буде впливати на свідків по справі та перешкоджати кримінальному провадженню, так як досудове розслідування вже закінчено і перебуваючи до затримання на волі на свідків він не впливав. Натомість органами досудового слідства ОСОБА_6 інкриміновано вчинення 27 та 31 січня 2015 року двох тяжких злочинів проти власності, тобто після надходження першого обвинувального акту до суду (06.01.2015 року), що підтверджує ризик продовження вчинення ним нових злочинів.

Відсутність у ОСОБА_6 постійного місця проживання та роботи, стабільного доходу теж вказують на можливість продовження ним злочинної діяльності. Та обставина, що ОСОБА_6 не повідомив слідчим органам достовірну адресу проживання та засобів зв`язку, підтверджує посилання прокурора на те, що підозрюваний буде ухилявся від суду.

Оцінивши всі обставини у їх сукупності, враховуючи данні, що характеризують особу підозрюваного, суд вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, може виключно лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вік обвинуваченого, стан його здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.315,316 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.186 та ч.1 ст.190 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 березня 2015 року на 15 год. 00 хв., в залі судового засідання, з участю прокурора та з викликом обвинуваченого.

Зобов`язати прокурора забезпечити явку в судове засідання потерпілого та осіб, зазначених ним в якості свідків.

Клопотання прокурора - задовольнити повністю.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 18 березня 2015 року.

Строк дії ухвали закінчується 16 травня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1