Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/636/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження №0011117 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2015 року яким,

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, вірмена, гр.-н України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не має судимості, прож. АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

ВСТАНОВИЛА
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, при наступних обставинах:

25.12.2014 року о 23-00 год. ОСОБА_7 перебував біля магазину ТЦ « Копілка» в м. Кіровограді по вул. 50 років Жовтня 1-а, де, на ґрунті раптово виниклих, особистих неприязних відносин у ОСОБА_9 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Для чого, ОСОБА_11 витягнув з кишені куртки ніж, підбіг до потерпілого та наніс удар ножем в область грудної клітини ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани в 6-межребер`я на межі підпахової та задньої-підпахової лінії, яка проникає в ліву плевральну порожнину з ушкодженням діафрагми та проникненням в черевну порожнину з ушкодженням селезінки та подальшим її видаленням та пораненням капсули лівої нирки, яки відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яки є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В апеляційних скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду стосовно ОСОБА_12 змінити, пом`якшивши призначене покарання та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст.ст. 75,76 КК України. Зазначає, що при ухваленні вироку районний суд не в повній мірі врахував ту обставину, що будь-яких тяжких наслідків в результаті скоєного ОСОБА_7 правопорушення для здоров`я потерпілого ОСОБА_10 не настало, а також те, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у скоєному, щиро розкаявся, помирився з потерпілим ОСОБА_10 та в добровільному порядку відшкодував йому завдану матеріальну шкоду, також потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має. Окрім того, потерпілий зазначив, що помирився з ОСОБА_7 та вибачив його за неправомірну поведінку.

Судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_7 характеризується виключно з позитивної сторони та обтяжуючих обставин судом першої інстанції не встановлено.

Вважає, що призначене покарання ОСОБА_7 є явно несправедливим через його суворість.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство і судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованого на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги

Незважаючи на визнання ОСОБА_7 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, його вина також підтверджується доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що в той день він знаходився біля магазину «Копілка», де побачив знайомого ОСОБА_13 , з яким почав розмовляти. Під час розмови він невдало пошуткував з зв`язку з чим між ним та ОСОБА_13 почалась невеличка боротьба, при цьому біля них нікого не було. Під час боротьби він відчув удар в спину на який спочатку не звернув увагу, та озирнувшись побачив що якась людина тикає, після чого відчув що іде кров, та зрозумів, що його підрізали. На теперішній час він не має претензій до обвинуваченого.

- показаннями свідока ОСОБА_14 , який повідомив що у кінці грудня 2014 року він знаходився біля « Копілки» та бачив як між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 виникла сварка з приводу образи останнього. Під час сварки обидва штовхали один одного, під час сварки несподівано до ОСОБА_15 підбігла з заду невідома на той час людина та трохи притулилась до нього, та фактично одразу стала тікати. Та через пару хвилин ОСОБА_15 показав що у нього з області спини їде кров та є ножове поранення

- показаннями свідка ОСОБА_16 пояснив що у грудні 2014 року він працював охоронцем в магазині « Копілка», коли до нього звернулись люди, сказали, що біля магазину когось підрізали ножем. Коли він вийшов з магазину то побачив скупчення людей серед яких був молодий хлопець якого поранили у спину ножем, після чого була викликана швидка допомога. Саму бійку він не бачив знає зі слів, що також молодий хлопець наніс удар ножем в спину потерпілому, але хто це робив він не знає.

- протоколом огляду місця події зафіксовані обставини скоєння злочину та вилучені зразки крові з місця події. А.п. 3

- протоколом огляду місця відповідно якого вилучений одяг потерпілого з пошкодженнями. А.п. 12

- протоколом огляду предметів відповідно якого оглянуті речі в які був одягнений потерпілий та зафіксовані пошкодження речей, а також змиви ґрунту з місця події, та постановою про приєднання їх до справи в якості речових доказів. А.п. 73-76

- протоколом слідчого експерименту, де підозрюваний вказує на причини конфлікту та на той факт що потерпілий сам підскочив та напоровся на його ніж а.п. 79 В частині того, що потерпілий сам напоровся на ніж суд підходить до таких пояснень критично оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_17 , який чітко вказував під час відтворення що потерпілий не міг напоротися на ножа, крім того розташування удару було зі спини, тобто потерпілий фізично не міг відскочити спиною вперед на ніж.

- протоколом відтворення обставин події, де свідок ОСОБА_17 впевнено на місті показав яким чином розташовані були потерпілий та обвинувачений, та по відношенню до обвинуваченого не було взагалі жодних протиправних дій з боку жодних осіб а.п. 82

- висновком судово-медичної експертизи, встановлені тілесні ушкодження у потерпілого їх кількість ступень тяжкості, строк заподіяння, який співпадає з часом вказаним в обвинуваченні, та місце направлення удару який був нанесений ззаду. А.п. 93

- додаткової судово-медичної експертизою встановлено, що обставини нанесення тілесних ушкоджень на яки вказав обвинувачений під час відтворення обставин події не могли бути спричинені при тих обставинах на яки вказує обвинувачений, тобто як він стверджував, що потерпілий сам натикнувся на ніж, тобто в даної частині його покази є брехливими. А.п. 98

Таким чином оцінюючі вивчені в судовому засіданні докази, які не викликають у суду сумнівів в законності їх отримання та допустимості під час розгляду провадження, колегія суддів вважає вину обвинуваченого доведеною та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Порушень норм кримінально процесуального законодавства, які б позбавляли можливості суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами захисника-адвоката ОСОБА_8 з приводу того, що ОСОБА_7 характеризується з позитивної сторони та обтяжуючих обставин судом першої інстанції не встановлено, те, що він помирився з потерпілим та відшкодував йому шкоду. Однак, не згодна з тим твердженням, що судом дані обставини були враховані не повній мірі. Адже саме повне їх врахування і дало підстави суду першої інстанції застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 мінімального строку покарання за санкцією статті, яка інкримінується обвинуваченому.

Згідно п.1,2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України суди мають ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які передбачені ст. 65 КК України та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинуваченим ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України, вчинено закінчений умисний тяжкий злочин.
Як особа обвинувачений не працює, не знаходиться на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, характеризується позитивно, але раніше притягався до кримінальної відповідальності в т.ч. за злочини, пов`язані з застосуванням насильства до особи.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, судом визнані щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не визнано.
Таким чином, враховуючи вище викладене, а також тяжкість скоєного злочину, обставини справи, вік, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, колегія суддів, що вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, а тому його апеляційну скаргу залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.04.2015 року стовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а ОСОБА_7 , який знаходиться під вартою в той самий строк з момент отримання копії ухвали.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2