АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/346/15 Справа № 711/6535/14-к Категорія: ч. 1 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів при секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинувачуваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.02.2015року, яким :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пгт. Драбово Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. в бюджет держави.

Запобіжний захід ОСОБА_9 особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишено попередній.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4030 грн..

Вирішено долю речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України., -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку районного суду ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він 13.04.2014 близько 17.45 години перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин, а саме підійшов до автомобіля «Кіа Венга» з дл.з. С НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , який знаходився біля будинку № 79 по вул. Б. Хмельницького в м. Черкаси, вважаючи, що даний транспортний засіб заважає проїзду по вулиці, умисно наніс удар ногою по задньому бамперу автомобіля, внаслідок чого пошкодив його та згідно ремонтної калькуляції, яку проводили працівники ПАТ «Черкаси - Авто» сума відновлення пошкодження становить 7760,56 грн.. А коли спрацювала автомобільна сигналізація, на вулицю з вказаного будинку вибіг ОСОБА_12 , який помітивши пошкодження на автомобілі зробив зауваження ОСОБА_9 , внаслідок чого між ними виник конфлікт, вході якого ОСОБА_9 умисно наніс ОСОБА_11 один удар своїм лобом в область обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин спинки носу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 965 від 22.05.2014року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок місцевого суду та постановити новий виправдувальний вирок. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на те, що вирок суду побудовано на суперечливих доказах, також вирок суду не може ґрунтуватись на припущеннях. В основу обвинувачення, покладено покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які являються приятелями потерпілого ОСОБА_11 , а отже покази свідків на думку апелянта не відповідають фактичним обставинам провадження. Крім того апелянт просив провести часткову перевірку матеріалів провадження зокрема переглянути диск з відеозаписом, про перебіг подій.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просив вирок суду першої інстанції від 13.02.2015року відносно ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч.1 ст.296 КК України до двох місяців арешту. На підставі п. ґ ст.1 Закону України «Про амністію у 2014році» звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання. Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги прокурор посилається на те, що судом проігноровано вимоги постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22.12.2006року «про судову практику у справах про хуліганство» яка визначає засади щодо правильності кваліфікації дій, мотивів явної неповаги до суспільства.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який не підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, захисника ОСОБА_8 який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, обвинуваченого ОСОБА_9 , який у судових дебатах та останньому слові просив задовольнити скаргу його захисника , перевіривши матеріали провадження та обміркувавши над доводами апеляційних скарг, провівши часткове судове слідство в частині перегляду відеозапису події кримінального правопорушення, колегія суддів приходить висновку що подані апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1т.125КК України за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом 1 інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Так вина ОСОБА_9 підтверджується доказами дослідженим в суді першої інстанції, а саме:

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який у суді першої інстанції визнав себе винним частково та повідомив що 13.04.2014 року близько 17.45 він під`їхав до свого місця проживання. Заїхати в двір будинку в нього не вийшло, оскільки навпроти заїзду був припаркований автомобіль`Кіа Венга». Він вдарив ногою спочатку по колесу автомобіля, а потім вдарив по задньому бамперу автомобіля. Після цього в нього з двору будинку вибіг незнайомий йому чоловік і він сказав йому щоб останній негайно забрав автомобіль. Незнайомий чоловік повернувся до подвір`я і він пішов слідом за ним в двір будинку. Між ним виникла сварка в яку втрутились ОСОБА_15 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та його дочка ОСОБА_17 . Потім водій автомобіля «Кіа Венга» разом з ОСОБА_18 притисли його до калітки тому він намагався вдарити лобом в обличчя водія вищевказаного автомобіля. В подальшому ОСОБА_15 разом водієм звалили його і він впав на асфальт та вдарився головою об ворота, а водій сів зверху та почав бити його головою об асфальт. Далі водій вищевказаного автомобіля поїхав в невідомому напрямку.

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який у суді першої інстанції повідомив, що 13.04.2014 року він на власному автомобілі «Кіа Венга» приїхав до свого знайомого ОСОБА_15 та поставив вказаний автомобіль біля воріт подвір`я будинку. Близько 17.45 він почув як спрацювала сигналізація в автомобілі. В квартирі його знайомого є камера відеоспостереження, він одразу подивився в монітор та побачив як невідомий чоловік в військовій формі ходить біля його автомобіля та наносить удари по автомобілю. Побачивши це він вибіг на подвір`я та підійшов до чоловіка, який висловлювався в його адресу нецензурною лайкою та казати щоб він прийняв автомобіль Під час конфлікту він з допомогою незнайомої йому дівчини та його знайомого ОСОБА_19 притисли вказаного чоловіка до вхідної калітки і останній вдарив його головою в обличчя, а саме в область носа, його знайомий ОСОБА_15 відштовхнули чоловіка в військовій формі від чого той впав на асфальт біля воріт. Після цього він викликав міліцію.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який у суді першої інстанції повідомив, що 13.04.2014 року в нього в гостях був його знайомий ОСОБА_20 близько 17.45 спрацювала сигналізація в автомобілі ОСОБА_21 .. Оскільки в його квартирі була встановлена камера відеоспостереження вони побачили як по автомобілю «Кіа Венга» який належить ОСОБА_22 наносив удари ногою його сусід ОСОБА_23 . Вони вийшли на вулицю де відбулась сварка між ОСОБА_24 та ОСОБА_25 в жоді сварик ОСОБА_26 вдарив головою в обличчя ОСОБА_21 . Після чого він разом ОСОБА_18 відштовхнули ОСОБА_27 , який впав на землю.

Аналогічними показаннями свідки ОСОБА_14 .

Показаннями свідка ОСОБА_28 , який у суді першої інстанції повідомив, що 13.04.2014 року близько 17год. 45хв. він разом з ОСОБА_29 на його автомобілі «Вольво» повернувся до нього додому з Холодного Яру, де останній попередньо вживав спиртні напої. Під`їхавши до подвір`я ОСОБА_27 напроти його двору був припаркований автомобіль «Кіа Венга», який заважав заїхати до двору останнього. ОСОБА_26 вийшовши з автомобіля почав сваритись та кликати власника автомобіля який приїхав до сусідів, які проживають в буд. АДРЕСА_1 . Після того як вдарив припаркований автомобіль, на подвіря вийшов власник автомобіля та між ними розпочалася сварка в ході якой, ОСОБА_26 наніс удар лобом в область обличчя невідомого чоловіка, який був власником Автомобіля « ОСОБА_30 » в результаті чого в останнього потекла кров. Після чого власник авто з чоловіком в білому джемпері відштовхнули ОСОБА_27 в сторону в результаті чого останній упав на землю біля воріт.

Показаннями свідка ОСОБА_31 яка в суді першої інстанції повідомила, про обставини події які мали місце 13.04.2014року близько 17год.45хв. біля будинку АДРЕСА_1 . Зокрема ОСОБА_32 , розповіла про конфлікт який виник між її батьком ОСОБА_9 та власником автомобіля «Кіа Венга» який було припарковано напроти вїзду до двору. Зокрема в суді повідомляла що бачила як ОСОБА_9 наносив удар ногою в задню частину припар кованого авто. Після чого на подвір`я вибіг власник авто і між ними виник словесний конфлікт. Так як ОСОБА_9 неодноразово робив зауваження сусідам не ставить авто напроти заїзду до двору. Так як конфлікт вже був біля калітки то ОСОБА_16 та власник авто притиснули ОСОБА_9 до калітки. Що було далі їй невідомо, чи наносив її батько удар лобом в область обличчя власнику авто чи ні вона не бачила, а як вийшла із за калітки то побачила як батько підіймався з землі, і в цей час на нього накинувся власник авто.

Перевіривши вказані докази та давши їм належну юридичну оцінку, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з чим і погоджується колегія суддів.

Зокрема суд першої інстанції вірно перекваліфікував дії обвинувачуваного ОСОБА_9 з ч.1 ст.296 КК України на ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» Суди зобов`язані, зокрема, виясняти всі фактичні обставини справи, в тому числі направленість умислу, мотиви, ціль, наслідки і характер дій кожного із учасників хуліганства, а також,чи супроводжувались ці дії порушенням громадського порядку і явною неповагою до суспільства. При цьому судам належить привести у вироку докази, що стверджують винність кожного з підсудних у вчиненні хуліганства, а також обґрунтувати кваліфікацію дій кожного з них.

Основним безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок. Саме ж діяння полягає в грубому порушенні громадського порядку, особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Зокрема суд першої інстанції враховуючи вказане положення пленуму прийшов до вірного висновку, що в діях ОСОБА_9 відсутні хуліганські дії.

Суд першої інстанції виходив з тих міркувань, що ОСОБА_9 було спричинено ОСОБА_11 відповідно до висновку експерта №965 від 10.05.2014року ушкодження травматичний набряк м`яких тканин спинки носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

Дослідженням матеріалів провадження встановлення що між обвинувачуваним ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_11 відбувся конфлікт, причиною якого стала неможливість обвинувачуваного заїхати на власному автомобілі до власного гаража, внаслідок неправильного паркування автомобіля потерпілим, яка переросла в словесну перепалку і штовханину між всіма учасниками конфлікту.

Крім того, вказані обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 які в суді першої інстанції повідомляли про те, що виник конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 внаслідок того, що останній припаркував автомобіль напроти в`їзду до гаража та те, що ОСОБА_9 вдарив авто потерпілого в задню частину.

Колегія суддів, звертає увагу що в діях ОСОБА_9 відсутні дії спрямовані на порушення громадського порядку, чи порушення загально визначених норм чи правил поведінки у громадських місцях.

Разом з тим, даний конфлікт назрів внаслідок неправильного паркування транспортного засобу потерпілим, оскільки неодноразово ОСОБА_9 робив зауваження ОСОБА_13 щодо припаркованих біля його двору транспортних засобів, отже вказане свідчить про відсутність порушення громадського порядку.

Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України, оскільки ним було спричинено легкі тілесні ушкодження.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 про спотворення фактичних обставин провадження потерпілим ОСОБА_11 та свідками ОСОБА_13 і ОСОБА_14 які є друзями потерпілого, щодо нанесення тілесних ушкодження та побиття обвинувачуваного то вони є необґрунтованими та спростовуються записом з відеокамери зовнішнього спостереження.

Як вбачається з відеозапису на подвір`ї де був припаркований транспортний засіб потерпілого між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_11 виник конфлікт, після того як обвинувачуваного вивели з двору та притиснули до воріт дві особи, останній наніс потерпілому удар головою в область обличчя після чого його було звалено на землю, отже доводи захисника не заслуговують на увагу.

Вказане свідчить проте, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад правопорушення передбачений ч.1 ст.296 КК України хуліганство вчинене з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, отже доводи прокурора є необґрунтованими.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України та вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинувачувану, який характеризується по місцю проживання позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також враховано обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та ставлення обвинувачуваного до вчиненого правопорушення.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Задовольняючи цивільний позов судом першої інстанції належним чином було враховано всі обставини кримінального провадження та понесене душевне страждання потерпілим та матеріальні збитки.

Колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора про посилення покарання слід залишити без задоволення, оскільки наведені мотиви в апеляції не дають достатніх підстав для погіршення становища засудженого.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни вироку суду, тому апеляцію прокурора у кримінальному провадженні та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачуваного ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.02.2015року відносно ОСОБА_9 без змін.

Головуючий :

Судді :