справа № 208/3291/15-к
№ провадження 1-кп/208/329/15
ВИРОК
Іменем України
12 червня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
Представника потерпілого ОСОБА_5 ,
Захисника ОСОБА_6 ,
Обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпродзержинську Дніпропетровській області, кримінальне провадження відносно обвинуваченого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.08.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 121, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі Постанови Сололнянського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2011 року звільнений від відбуття невідбутої частини покарання з підстав п. «а» ст. 3 Закону України «Про амністію»;
у скоєні кримінального правопорушення
за ч.2 ст.121 КК України,
суд
24.02.2015 року, приблизно о 20.00 годин, ОСОБА_7 перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклих неприязних стосунків з останньою, які перейшли у конфлікт, виник умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , перебуваючи в коридорі зазначеної вище квартири, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що наслідком завдання удару в життєво важливі органи людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, свідомо допускаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_8 один удар долонею правої руки в обличчя, тобто в область голови, що є життєво важливим органом, від чого остання впала на підлогу.
Не зупинившись на вищевказаному, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного прямого умислу, спрямованого на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що шляхом завдання удару ногою в життєво важливі органи людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи тяжкі наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, використовуючи значну м`язову силу, наніс ОСОБА_8 , яка лежала на підлозі, один удар правою ногою в область живота, тобто у життєво важливий орган, та один удар правою ногою в область лонного зчленування (лобка).
Прагнучи в повному обсязі реалізувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи, що шляхом завдання ударів металевим кухликом в життєво важливі органи людини можливо спричинити їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи тяжкі наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, використовуючи значну м`язову силу, тримаючи в правій руці металевий кухлик, який взяв на кухні, наніс ОСОБА_8 , яка лежала на підлозі, три удари зазначеним металевим кухликом зверху вниз, в область голови та плеча.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 , було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася відкритою черепно-мозковою травмою з крововиливом під оболонкою мозку, тупою травмою шиї з переломом під`язичної кістки, тупою травмою грудної з переломами ребер, тупою травмою живота з ушкодженням печінки, брижі товстого кишковика та ускладнилася шоком.
Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті ОСОБА_8 , яка наступила 24.02.2015 близько 20-00 години.
Вчиненні ОСОБА_7 дії містять склад кримінального правопорушення передбаченого: - ч.2 ст.121 КК України, як умисні дії, що виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, тобто навмисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент заподіяння, які викликали смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину за пред`явленим йому обвинувальним актом у повному обсязі, зазначив що кваліфікацію його дій органом досудового слідства він не оспорює, як не оспорює факти викладені в обвинувачені, а тому прохає суд, провести розгляд справи за ч. 3 ст. 349 КПК України, що є його добровільною позицією.
ОСОБА_7 суду пояснив, що з ОСОБА_8 він мав близькі стосунки, слідкував щоб вона не вживала спиртні напої. 24.02.2015 року він приблизно біля 18.00 години приїхав до додому, та хотів зайти до ОСОБА_8 , але вона йому не відчинила, тому повторно він зайшов до неї той же день трохи пізніше, побачив що вона знаходилася у нетверезому стані, та за слідами у квартирі побачив що в неї були гості, на що він розсердився і відбувся скандал, в ході якого завдав їй удар рукою в область голови, від чого ОСОБА_8 впала, і він декілька разів наніс їй ногою удар в область живота, а після цього взяв металевий кухоль декілька разів ще наніс ним удар лежачій на підлозі Локтєвій в область голови, шиї, грудної клітини, більш точно не пам`ятає. Настання смерті потерпілій ОСОБА_9 він не бажав, хоча розумів, що від ударів буде завдано потерпілій тілесні ушкодження.
Коли він побачив що він зробив, то з місця скоєння злочину не зник, а викликав допомогу для потерпілої. Просить суд при прийнятті рішення врахувати його щире каяття у скоєному, та визнання вини у повному обсязі, і застосувати ст. 69 КК України.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованого за ч. 2 ст. 121 КК України, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та прокурор і представник потерпілого, не заперечували щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.
Встановив що обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини та факти викладені в обвинувальному акті, характер і локалізацію пошкоджень, заподіяння ударів по життєво важливим частинам тіла потерпілої ОСОБА_8 , не оспорював освідомлення того, що він розумів та припускав можливі наслідки нанесення тяжких тілесних ушкоджень останній, суд приходить до висновку щодо встановлення умислу ОСОБА_7 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , як таких що є небезпечними для життя у момент заподіяння, та як такі що викликали смерть потерпілої.
На підставі зазначеного, суд приходить до висновку що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 скоєне ним 24.02.2015 року мало місце, і містить склад кримінального правопорушення передбаченого - ч. 2 ст. 121 КК України.
З врахуванням зазначеного, за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 підлягає покаранню.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.
Згідно до вимог ст. 67 КК України, обставин обтяжуючих покарання за скоєне кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_7 , не встановлено.
Згідно до вимог ст.66 КК України, обставинами що пом`якшують покарання за скоєне кримінальне правопорушення ОСОБА_7 , є визнання обвинуваченим своєї вини у повному обсязі та його щире каяття.
Враховуючи характери і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного злочину, згідно до вимог ст. 12 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його характеризуючи данні, що за місцем мешкання характеризується посередньо, його щире каяття у скоєному, визнання вини, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів з його сторони, є покарання, у вигляді позбавлення волі.
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 121КК України, у вигляді позбавлення волі строком на сім років.
Строк призначеного покарання ОСОБА_7 рахувати починаючи з дня його затримання, тобто з 27.02.2015 року.
Забіжний захід обраний відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
- (т.1 а.с. 222): скляна пляшка обємом 0,25 л. «Хлібний дар»; дві скляні рюмки; металевий кухлик та рукоятка від нього; 2 сліди пальців рук, вилучених з пластикової пляшки; дактилокартку ОСОБА_8 , дактилокарту ОСОБА_7 , коготки жіночі, труси, шкарпетки; сім недопалків з цигарок «ЛД слімс» та один недопалок з сигарет «ЛД красний»; виріз з дверної коробки, на якому мається нашарування речовини бурого кольору; фрагмент вати та бинту з нашаруванням речовини бурого кольору; підодіяльник та наволочка; виріз фрагментів шпалерів з кімнати, на якому мається нашарування речовини бурого кольору; виріз фрагменту килиму, на якому мається нашарування речовини бурого кольору; змиви речовини бурого кольору з килими; змиви речовини бурого кольору з ванної кімнати (ванни); краї нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_8 ; зразки крові ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 - що передані на зберігання до камери схову речових доказів Заводського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області знищити.
- (т.1 а.с. 222): джинсові брюки, светр повернути ОСОБА_7 ;
- (т.1 а.с.222): мобільний телефон «Нокіа 206» імей НОМЕР_1 , - який належить ОСОБА_10 та передані під схорону розписку ОСОБА_10 -залишити ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, через місцевий суд, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що Вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку вручити засудженому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1