АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/2190/293/2012 р. Головуючий у 1-й інстанції: Корецького Д.Б.
Категорія: Скарга на постанову Доповідач Калініченко І.С.
У Х В А Л А

іменем України

2012 р. серпня місяця 23 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Калініченка І.С.

суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2.

з участю прокурора: Пахович М.Н.

за участю адвокатів: ОСОБА_3

скаржника: ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали справи за апеляцією ОСОБА_5 та ОСОБА_3 які діють в інтересах ОСОБА_4, на постанову Суворовського районного суду м Херсона від 09 серпня 2012 року про відмову в скасуванні постанови Херсонського транспортного прокурора радника юстиції ОСОБА_6 від 16.07.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 364, ч. 2 307 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_5, ОСОБА_3 які діють в інтересах ОСОБА_4 прокурора від 16.07.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст. 364, ч. 2 307 КК України,-

Відмовляючи в скасуванні вказаної постанови суд, указав, що з матеріалів справи вбачається, що приводом до порушення кримінальної справи стали: заява ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_4, щодо нього незаконних дій та заява ОСОБА_8 про вчинення співробітниками лінійного відділу міліції неправомірних дій щодо неї, а підставою для порушення вказаної кримінальної справи є данні дослідчої перевірки за заявами та поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які вказують на ознаки злочину передбаченого ч.ОСОБА_7 ст.364, ч.2 307 КК України.

В апеляції захисник, вказує, що постанова районного суду незаконна й прохає її скасувати. Вважає що суд, відмовляючи в задоволенні скарги, не врахував те, що особи, на які є посилання в постанові, нібито з якими за попередньою змовою ОСОБА_4 вчинив злочини, не встановлені і були вони чи ні, ні якими фактичними даними не підтверджуються, а тому - все це є припущенням безпосередньо прокурора, який порушив кримінальну справу, а кваліфікація діяння за ст. 307 ч. 2 є необґрунтованою.

Роблячи посилання на заяви ОСОБА_7, та ОСОБА_8, прокурор у постанові про порушення кримінальної справи не зазначає в чому саме полягають їх заяви, які саме неправомірні дії відносно них, або інших осіб вчинено ОСОБА_4, чи містить формулювання неправомірні дії- відомості, які дають можливість зробити прокурору висновок про наявність існування суспільно-небезпечного діяння або його ознак і охоплюються ці дії відповідними статтями Кримінального кодексу України. Не вказано яке відношення має ОСОБА_4 до неправомірних дій вчинених відносно ОСОБА_8

Факт подачі заяви громадянином ОСОБА_7, про передачу ОСОБА_4 йому якоїсь речовини, не дає підстав зробити висновок про те, що саме ці дії були вчинено останнім, і що це є достатньою підставою для порушення відносно нього кримінальної справи.

12.04.2012 року ОСОБА_4, приймав безпосередню участь у затриманні, та документуванні злочинних дій гр-на ОСОБА_7, а тому у того були достатні підстави обмовити ОСОБА_4.

Крім того, ОСОБА_7, є психічно хворою особою.

Пояснення гр. ОСОБА_8 щодо неправомірних дій ОСОБА_4 взагалі не наводяться у постанові про порушення кримінальної справи.

Ствердження про те, що ОСОБА_4, зловживаючи своєю владою біля приміщення лінійного відділу міліції за попередньою змовою з іншими працівниками міліції збув гр-ну ОСОБА_7Є марихуану є передчасними і такими, що не підтверджені відповідними доказами.

Підлягає сумніву законність джерел отримання цих даних.

Також постанова ґрунтується на припущеннях прокурора на неперевірених фактах, і немає жодного доказу, що така подія взагалі була.

Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_3В та ОСОБА_4О, які підтримала апеляцію, думку прокурора, який просив постанову районного суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Відповідно до вимог ст.ст. 94, 97-99 КПК України прокурор чи слідчий зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи за наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 КПК України.

Згідно із ст. 94 ч. 1 п. 1 КПК України - приводами до порушення кримінальної справи є: заяви або повідомлення підприємств, установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих громадян.

Судом встановлено, що Херсонським транспортним прокурором додержано вимоги ст.ст. 94, 98 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що приводом для порушення справи стали заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Підставою для порушення кримінальної справи стали матеріали дослідчої перевірки.

Матеріали дослідчої перевірки містять достатньо даних, які вказують на наявність ознаки злочинів передбачених ч.З ст.364, ч.2 307 КК України.

Твердження апелянта про істотні порушення судом кримінально-процесуального закону, судова колегія до уваги не приймає, оскільки перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону при розгляді скарги.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які діють в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м Херсона від 09 серпня 2012 року про відмову в скасуванні постанови Херсонського транспортного прокурора Сапунова Є.М. від 16.07.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.З ст.364, ч.2 307 КК України залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: