Справа № 1 - 131,
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - голови суду
Новака Д. І.

при секретарі - Серзі Н. Л.

з
участю прокурора - Рощепи Я. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Диканька
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта
середня, працюючого в НВТОВ “Тераагро, водієм, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 286 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_129 червня 2007
року близько 4 год., керуючи автомобілем “Форд-Сієра”, державний номер НОМЕР_1,
рухався ним по автодорозі Диканька-Шишаки у напрямку смт. Диканька Полтавської
області

На 16-му кілометрі вказаної
автодороги в цей період часу автомобіль підсудного ОСОБА_1 при появі в полі
зору на проїзній частині дороги пішохода, для уникнення наїзду на нього, не
переконавшись в безпечності виконання маневру, щоб не створити небезпеки для
інших учасників руху, а саме пасажирів в цьому автомобілі ОСОБА_2. та ОСОБА_3 в
порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, при перестроюванні
автомобіля не переконався в тім, що це буде безпечно і не створить перешкод чи
небезпек іншим учасникам руху, виїхав в кувейт правого узбіччя, де допустив
перекидання автомобіля.

В результаті вчинення з вини
підсудного даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир даного автомобіля
ОСОБА_2 були заподіяні тілесні
ушкодження, що спричинили смерть.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1вину у вчиненні злочину визнав частково. При цьому пояснив, що, керуючи
автомобілем “Форд-Сієра” 29 червня 2007 року о 3 год. 30 хв. рухався по
автодорозі Диканька-Шишаки в напрямку смт. Диканька, при цьому в салоні автомобіля
знаходилися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Далі він керуючи автомобілем уважно стежив за
дорогою, при цьому ніхто йому не заважав, автомобіль знаходився в справному
стані, рухався по правильній смузі руху та при крутому підйомі, розігнавши
автомобіль до 110 км/год. в дощову погоду вирішив виїхати на гору. Крім цього
проїзна частина дороги від дощу була мокрою, а в самого автомобіля все
працювало добре та рухаючись по підйому на гору побачив чоловіка, який повільно
переходив посередині проїзної частини дорогу.

Щоб запобігти зіткнення з ним він
прийняв міри до об'їзду даного чоловіка, повернувши кермо автомобіля праворуч,
при цьому не встигнувши натиснути на гальмо, від чого його разом з пасажирами
викинуло в кувейт. Такі дії невідомого чоловіка котрий переходив дорогу
свідчать про порушення ним правил дорожнього руху, що стало причиною
дорожньо-транспортної пригоди та загибелі людини, а тому у зв'язку із цим він
вважає себе невинуватим у цій ДТП.

Дослідивши та оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності суд, незважаючи на заперечення своєї вини
підсудним по справі, вважає доведеною винність підсудного у вчиненні злочину
слідуючою сукупністю доказів:

- протоколом
огляду місця ДТП та схеми до неї (а. с. № 5-9), з яких вбачається, що 29 червня
2007 року на автодорозі Шишаки-Диканька сталася дорожньо-транспортна пригода
автомобіля під керуванням підсудного, згідно якого підсудний керуючи автомобіль
“Форд-Сієра” з пасажирами в салоні при появі в полі зору на проїзній частині
дороги невстановленого пішохода, для усунення наїзду на останнього, не
переконавшись в здійсненні безпечного маневру, виїхав на праве узбіччя та
потрапив в Кувейт допустивши перевертання автомобіля;

- протоколом
огляду транспортного засобу та фототаблицями до нього (а. с. № 10-17), з яких
видно, що автомобіль підсудного “Форд-Сієра” має значні пошкодження;

- протоколом
відтворення обстановки і обставин скоєння злочину (а. с. 51-53), з якого
вбачається, що підсудний ОСОБА_1, бачив як чоловік переходив дорогу на близькій
відстані, а він для уникнення зіткнення з останнім здійснив поворот на праве
узбіччя при цьому в'їхавши в кувейт;

- висновком
судової автотехнічної експертизи (а. с. 58-60), з якого видно, що в діях
підсудного вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.6 (г), 12.9 (г) ПДР
України, а також те, що підсудний ОСОБА_1Шляхом збереження руху без зміни
напрямку міг безперешкодно проїхати повз пішохода, а також мав технічну
можливість уникнути ДТП;

- показаннями
свідка ОСОБА_3, який в суді пояснив, що він був учасником ДТП в якості
пасажира, 29 червня 2007 року на автодорозі Шишаки-Диканька їдучи в напрямку
смт. Диканька, де за кермом автомобіля “Форд-Сієра” був підсудний по справі,
при цьому рухалися в дощову погоду зі швидкістю 80-90 км/год. та він в цей час
заснув, а прокинувся після того як підсудний ОСОБА_1почав приводити його до
свідомості. Після того як він прийшов до тями ми разом з підсудним почали
шукати допомогу, щоб перевернути машину під якою, як мені потім стало відомо
знаходився інший пасажир ОСОБА_2

Аналізуючи зібрану і перевірену в
судовому засіданні сукупність доказів по справі, суд вважає правильною
кваліфікацію злочинних дій підсудного ОСОБА_1 за ст. 286 ч. 2 КК України як
порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило смерть потерпілого, так як він в нічний час 29 червня
2007 року, керуючи автомобілем, при перестроюванні не переконався, що це буде
безпечним і не створить перешкод або небезпек іншим учасникам руху, в
результаті чого було спричинено смерть потерпілого ОСОБА_2.

Таким, що не відповідає дійсності
вважає суд твердження підсудного про те, що причиною ДТП стало порушення правил
дорожнього руху з боку невстановленого пішохода, який переходив проїзну частину
дороги у непризначеному для цього місці створивши при цьому небезпеку для руху,
що призвело до даної ДТП та смерті потерпілого, так як це спростовується
наявною у справі сукупністю доказів та неодноразовими висновками автотехнічних
експертиз, які в сукупності свідчать, що підсудний ОСОБА_1мав технічну
можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.п 12.1, 12.6 (г), 12.9 (г)
ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

З урахуванням сукупності
викладених вище обставин, суд вважає безпідставними твердження підсудного про
відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Призначаючи покарання підсудному,
суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудного та
обставини, які пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що
підсудний вчинив злочин з необережності.

Обставинами, які пом'якшують
покарання підсудного суд враховує його молодий вік, те, що він вперше
притягується до кримінальної відповідальності та позитивно характеризується.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного, суд по справі не вбачає.

Приймаючи
до уваги обставини справи, той факт, що підсудний вчинив тяжкий злочин з
необережності, позитивної характеристики по місцю роботи та проживання, його
щирого каяття та те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності,
суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства
та досягне мети при призначенні йому покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76
КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного
та керуючись ст. ст. 321-324, 327, 332-335, 339 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286
ч. 2 КК України та за цією статтею призначити йому покарання у вигляді трьох
років позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття призначеного
покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо він
протягом трьох року іспитового строку не вчинить нового злочину і покладені на
нього судом обов'язки.

Зобов'язати
засудженого ОСОБА_1 відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця
проживання, навчання чи роботи, періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи для
реєстрації.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_1до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки
про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Полтавської області протягом 15 днів з моменту його проголошення шляхом подачі
апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: