АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №638/6841/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2023/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 391 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за клопотанням засудженого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року, про поновлення строку на апеляційне оскарження, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, затверджено угоду від 28 квітня 2014 року по кримінальному провадженню №0001385 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_8 та обвинуваченим

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, неодружений, з середньою освітою, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі; постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2010 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 10 місяців 23 дні;

- вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова остаточно призначено 6 років позбавлення волі,

якого визнано винним за ч. 1 ст. 391 КК України та призначено узгоджене покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуте за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.12.2012 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців 4 діб позбавлення волі.

В клопотанні засуджений просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 посилається на те, що під час знаходження в виправній колонії №25, він тримався в одиночній камері, та на нього чинився тиск, у зв`язку з чим не міг подати апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про залишення клопотання засудженого без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, та перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на вирок подається протягом 30 днів з дня їх проголошення, а відповідно до ч.3 даної статті для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 12 червня 2014 року Дзержинський районний суд м. Харкова направив на адресу виправної колонії №25 копію вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року для вручення ОСОБА_7 .

Згідно розписки, ОСОБА_7 , яка міститься в матеріалах справи, він отримав копію вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року (а.с. 93).

Що стосується посилань засудженого ОСОБА_7 про те, що він не міг подати апеляційну скаргу на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року, так як, він знаходився в одиночній камері, на його думку, на нього чинився тиск і він не міг оцінити ситуацію, яка склалася, то колегія суддів вважає їх безпідставними, тому що знаходження ОСОБА_7 в одиночній камері не позбавляло його права подати апеляційну скаргу, а жодних відомостей про те, що на нього чинився тиск і він знаходився в незадовільному морально-психологічному стані, який не дозволяв йому оцінювати ситуацію в матеріалах справи не має, не навів їх і сам засуджений.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що засуджений звернувся з апеляційною скаргою на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року лише 04 грудня 2014 року, тобто більш ніж через 5 місяців після винесення та оголошення вищевказаного вироку.

Таким чином об`єктивних даних, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку та перешкоджали поданню апеляційної скарги ОСОБА_7 у визначені законом строки, в клопотанні не вказано.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апелянтом не наведено фактичних обставин котрі свідчили б про наявність поважних причин пропуску строку для подання апеляції на вказаний вирок, оскільки з вищенаведеного вбачається, що він був присутній при розгляді кримінального провадження відносно нього за ч. 1 ст. 391 КК України в режимі відеоконференції, отримав копію вироку, проте подав апеляційну скаргу лише 04.12.2014 року, тобто з істотним пропущенням строків на оскарження, а тому підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: