Справа № 1-100/11
Головуючий в 1 інстанції Самрук
Провадження №11/0390/239/2012
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
апеляційній інстанції Матат О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2012 року
м. Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Волинської області в
складі:

Головуючого-судді Матата
О.В.,

суддів Фідрі О.М., Хлапук Л.І.,

з участю прокурора Артиш
Н.В.,

захисника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок
Старовижівського районного суду від
16 січня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель
АДРЕСА_1, громадянин України, з
професійно-технічною освітою,
непрацюючий, одружений, має на
утриманні неповнолітню дитину,
судимий:

1) Старовижівським районним судом, 14
березня 2007 року за ч.3 ст.185 КК України на
3 (три) роки позбавлення волі з
випробовуванням строком на 1 (один) рік;

2) Старовижівським районним судом 15
січня 2008 року за ст.128 КК України до 80
(вісімдесяти) годин громадських робіт.
На підставі ст.71 КК України за
сукупністю вироків остаточно
визначено для відбуття покарання у
виді позбавлення волі строком на 3 (три)
роки 10 днів. 15 березня 2010 року
постановою Ковельського
міськрайонного суду звільнений
умовно-достроково від відбування
покарання строком на десять місяців
десять днів,

засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 3
(три) роки 3 (три) місяці позбавлення
волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволено
повністю і стягнуто з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_5 5820 (п'ять тисяч вісімсот
двадцять) гривень на відшкодування
завданої злочином майнової шкоди та 4000
(чотири тисячі) гривень на
відшкодування завданої злочином
моральної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_3 змінено з
підписки про невиїзд на взяття під
варту і взято його під варту в залі
судового засідання.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3
постановлено обчислювати з 16 січня 2012
року -з часу взяття його під варту.

Даним вироком ОСОБА_3 засуджений за те,
що він, 18 листопада 2011 року біля 13
години перебуваючи в житловому будинку
ОСОБА_5, який знаходиться в АДРЕСА_2, із
шафи спальної кімнати таємно повторно
викрав гроші в сумі 2000 (дві тисячі)
гривень та кредитну картку на ім'я
ОСОБА_5, з якої в подальшому,
перебуваючи в м. Ковелі в період з 15
години 50 хвилин по 17 годину 02 хвилини з
банкоматів відділення «Приватбанку»по
вул. Л.Українки, 42 і вул. Сагайдачного, 15,
зняв гроші в загальній сумі 3820 (три
тисячі вісімсот двадцять) гривень, чим
спричинив потерпілій ОСОБА_5
матеріальної шкоди на загальну суму 5820
(п'ять тисяч вісімсот двадцять) гривень.

У своїй апеляції засуджений ОСОБА_3, не
оспорюючи правильність кваліфікації
його дій та підтверджуючи факт скоєння
інкримінованої йому крадіжки, просить
вирок суду змінити, призначити йому
більш м'яке покарання. В обґрунтування
зазначає, що судом не враховано того, що
він свою вину визнав повністю, у
вчиненому розкаявся, сприяв розкриттю
злочину, має на утриманні неповнолітню
дитину та дружину, яка вагітна,
працював на заробітках. Зобов'язується
відшкодувати потерпілій збитки.

В запереченні на апеляцію засудженого
ОСОБА_3 прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
просить вирок суду залишити без зміни,
а апеляцію засудженого без
задоволення. Вважає, що судом ОСОБА_3
правильно призначено покарання,
враховано те, що він неодноразово
судимий за умисні корисливі злочини,
негативно характеризується за місцем
проживання, зловживає алкогольними
напоями, не відшкодував завдані збитки,
що свідчить про його небажання ставати
на шлях виправлення.

Заслухавши доповідача, який доповів
суть вироку, ким і в якому обсязі він
оскаржений, виклав доводи апеляцій,
захисника ОСОБА_2, який просив апеляцію
задовольнити та пом'якшити ОСОБА_3
покарання, прокурора, яка просила вирок
суду залишити без зміни, колегія суддів
вважає, що апеляція до задоволення не
підлягає.

Висновок суду про доведеність вчинення
ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.2 ст.185
КК України відповідає фактичним
обставинам справи та ґрунтується на
доказах, які були досліджені в судовому
засіданні та ніким не оспорюється.

Згідно ст.65 КК України особі, яка
вчинила злочин, має бути призначено
покарання з врахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину, особи
винного, обставин, що пом'якшують і
обтяжують покарання. При цьому воно
повинно бути необхідне і достатнє для
її виправлення і попередження нових
злочинів.

При призначенні ОСОБА_3 покарання судом
було враховано, що він вчинив злочин
середньої тяжкості, по місцю
проживання характеризується
посередньо. Враховано також і
обставину, яка пом'якшує його покарання
-з'явлення із зізнанням. Обставин, які
обтяжують його покарання судом не
встановлено.

Судом також враховано те, що ОСОБА_3
раніше неодноразово судимий за
вчинення корисливих злочинів, вчинив
новий корисливий злочин, не працює, не
відшкодував потерпілій завдані
злочином збитки.

ОСОБА_3 після його засудження з
випробуванням за умисний корисливий
злочин протягом нетривалого часу
вчинив новий злочин і через декілька
місяців після закінчення іспитового
строку умовно-дострокового його
звільнення від покарання він знов
скоїв крадіжку.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що призначене ОСОБА_3
судом першої інстанції покарання у
виді позбавлення волі на строк є
необхідним і достатнім для виправлення
засудженого і запобігання вчинення ним
нових злочинів в майбутньому.

Підстав для зміни вироку і
пом'якшення даному засудженому
покарання, в тім числі для застосування
до нього ст.69 КК України колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а вирок
Старовижівського районного суду від 16
січня 2012 року щодо нього -без зміни.

Головуючий:

Судді: