справа № 1-34
ВИРОК

Ім'ям України

19.05.2008
року Колегія суддів Свердловського
міського суду Луганської області у складі:

головуючого судді:
Іващенка В.М.,

суддів:Бабенко
С.Ш., Колтуна В.А.

при секретарі:
Жировой І.В.,

за участю
прокурора: Прядка Д.Г.,

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Свердловську Луганської
області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села В-Вершинци
Кулянського району Кировської області, росіянина, громадянина України, з
середньою освітою, військовозобов'язаного, неодруженого, не працюючого,
відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1(57,
утриманого під вартою з 21.03.2007 року,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2003
року між державним підприємством «Свердловантрацит» і підприємством «Екоцентр»
Добродійного фонду «Діоген», засновником якого є ОСОБА_2, був укладений договір
№ 54 на постачання на адресу підприємства «Екоцентр» вугільної продукції.
У свою чергу, підприємство «Екоцентр», уклавши договір № 23-09(01 на постачання
вугілля у кількості 500 тонн на адресу СУТП «Ольвін», одержавши від них
передоплату у розмірі 59 605,2 гривень. Частково свої договірні зобов'язання
перед підприємством «Екоцентр» були виконані шляхом постачання вугільної
продукції, а потім після закупівлі на грошові кошти, що залишилися від
передоплати, у сумі 42310,44 гривень вугільної продукції в ДП
«Свердловантрацит» ОСОБА_2, що одночасно виконував обов'язки головного бухгалтера підприємства
«Екоцентр», маючи організаційно - розпорядні функції, зловживаючи своїм
посадовим положенням і діючи з корисних мотивів, відмовився від виконання договірного
зобов'язання, примусивши директора підприємства ОСОБА_3 погодитися з відгуком
на раніше замовлені постачання вугілля і куплену на грошові кошти, що поступили
від «Ольвін», вугільну продукцію використовуючи на свій розсуд, зробивши, таким
чином, її розкрадання і заподіявши тим самим СУТП «Ольвін» матеріальний збиток
у сумі 42 310,44 гривень, що більш ніж в 600 разів перевищує встановлений на
2003 рік неоподатковуваний податком мінімум доходів громадян у розмірі 17
гривень і таким чином заподіяв збиток в особливо крупному розмірі.

Крім того, ОСОБА_2, будучи директором
підприємства «Екоцентр» добродійного фонду «Діоген» міста Свердловська 23
жовтня 2006 року, одержав з розрахункового рахунку підприємства в Луганському
філіалі АТ «Український інноваційний банк» в місті Луганську, що поступили по
міжнародному контракту з ТОВ «Меридіан», розташованому в місті Гуково
Ростовської області Росії, грошові кошти у вигляді 603 750 рублів РФ (що
відповідає по курсу валют 113 547,26 гривень), виходячи з корисних мотивів і
маючи намір на здійснення розкрадання чужого майна, зловживаючи своїм службовим
положенням, одержані грошові кошти обернув в свою власність і розпорядився ними
на свій розсуд, чим заподіяв ТОВ «Меридіан» збиток на вказану суму, що більш
ніж в 600 разів перевищує встановлений на 2006 рік неоподатковуваний податком
мінімум доходів громадян у розмірі 175 гривень і таким чином заподіяв збиток в
особливо крупному розмірі.

Також ОСОБА_2, будучи директором підприємства
«Екоцентр» Добродійного фонду «Діоген» міста Свердловська Луганської області,
23 листопада 2006 року одержавши на розрахунковий рахунок підприємства в
Луганській філії АТ «Український інноваційний банк» в місті Луганську, що
поступили від приватного підприємства «Баланс» міста Херсон за договором
купівлі-продажу від 20 жовтня 2006 року, грошові кошти в сумі 122 005,30
гривень здійснив постачання вугілля на суму 94 608,97 гривень, а потім,
виходячи з корисних мотивів і маючи намір на здійснення розкрадання чужого
майна, зловживаючи своїм службовим положенням, решту грошових коштів у сумі
27396,33 гривень обернув у свою власність і розпорядився ними на свій розсуд,
чим заподіяв ЧП «Баланс» матеріальний збиток на вказану суму.

Всього, таким чином, ОСОБА_2 зробив
розкрадання грошових коштів в сумі 183 254,03 гривень, що більш ніж в 600 разів
перевищує встановлений на 2006 рік неоподатковуваний податком мінімум доходів
громадян у розмірі 175 гривень і, таким чином, заподіяв збиток в особливо
крупному розмірі.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
винність не визнав та від дачі пояснень відмовився.

В судовому
засіданні представник цивільного позивача ОСОБА_4 суду пояснила, що
підприємство «Ольвін» та підприємство «Екоцентр» уклали договір на постачання
вугілля у кількості 500 тонн, підприємство «Ольвін» зробило передоплату у розмірі 59 605,2
гривень. Частково свої договірні зобов'язання підприємство «Екоцентр» були
виконані шляхом постачання одного вагону вугільної продукції, після тривалого
часу невиконання підприємством «Екоцентр» своїх зобов'язань. Підприємство
«Ольвін» звернулося до господарського суду, де їх вимоги були задоволені та
рішення суду находиться на виконанні у державного виконавця в м. Свердловську,
борг підприємства «Екоцентр» був
частково відшкодований у розмірі та підтримує позов в повному обсязі.

В судове
засідання представники цивільного позивача ОСОБА_5 та представники цивільного позивача «Меридіан»
ОСОБА_6 не з'явилися та причини своєї неявки не повідомили, але про місто та
час слухання справи були повідомлені належним чином неодноразово.

Не дивлячись на
невизнання підсудним ОСОБА_2 вини у скоєнні злочинів, його винність
підтверджується наступними доказами.

Показаннями
свідка ОСОБА_7, який в судовому засіданні суду пояснив, що він є засновником
СУТП «Ольвін». У нього з ОСОБА_2 була домовленість про доставку вугілля. Він
вніс перший платіж у сумі 57 000 гривень. Цієї суми було досить для оплати за 3
вагони і ЖД тариф. Через місяць їм був поставлений вагон вугілля з наступним
його вивантаженням в місті Свердловську з вагонів в автомобілі. Вони це вугілля
відразу продали фірмі міста Луганська. Цей вагон їм був доставлений після
пред'явлення ними неодноразових вимог до ОСОБА_2, який постійно відповідав їм
обіцянками. Після відвантаження першого вагону їх вимоги щодо подальшого постачання
вугілля не виконувались. Він разом з ОСОБА_2 відвіз лист на відвантаження двох
вагонів вугілля по їх реквізитах до Свердловськвуглезбуту, але ОСОБА_2 цей лист
з Свердловськвуглезбуту забрав. Згодом він дізнався, що ОСОБА_2 одержав два
вагони вугілля та віддав іншим покупцям. Після цього він продовжував
пред'являти вимоги, але ОСОБА_2 тільки обіцяв і не виконував свої зобов'язання.
У зв'язку з цим він подав документи до господарського суду, рішенням якого
підприємство «Екоцентр» зобов'язане відшкодувати їх підприємству заподіяний
збиток. Потім він звертався в міліцію м. Свердловська тому, що вважає, що в
діях ОСОБА_2 є шахрайство.

Показаннями
свідка ОСОБА_8, який в судовому засіданні суду пояснив, що в 1997 році
державним підприємством «Свердловантрацит» була зареєстрована газета «Наша
панорама», засновником газети був ІВЦ об'єднання. Він був запрошений для роботи
у газеті. У зв'язку з його причетністю до випуску цієї газети в 2002 році до
нього звернувся ОСОБА_2, як представник Добродійного фонду «Діоген», з
пропозицією налагодити випуск газети з тією ж назвою. У серпні 2002 року газета
була офіційно зареєстрована. У роботі по випуску газети він був підзвітний
ОСОБА_2, як керівнику підприємства. На початку 2006 року із-за фінансових
утруднень випуск газети не проводили. До фінансів підприємства «Екоцентр» він
не мав відношення, цими питаннями займався сам ОСОБА_2

Відповідно до
постанови про визнання потерпілим та цивільним позивачем від 14.04.2007 року
визнано потерпілим та цивільним позивачем
ПП «Баланс» ОСОБА_5 (ар. сп. 306).

Показаннями представника цивільного позивача
ОСОБА_5, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що він є засновником
і директором приватного підприємства «Баланс». Вказане підприємство займається
оптовою і роздрібною торгівлею вугільної продукції. На початку 2006 року їх
підприємство уклало контракт з ОП «Вуглезбут» ДП «Свердловантрацит» на
постачання вугільної продукції. У першій половині листопада 2006 року він
особисто дзвонив на робочий телефон заступника директора ОП «Вуглезбут»
ОСОБА_9, який сказав, що постачання вугілля на їх адресу проблематично у
зв'язку з тим, що все вугілля ОП «Вуглезбут» повинні у той час проходити за
узгодженням з біржею «Вугілля України». Приблизно через 2 дні його бухгалтер
прийняла факсом рахунок і специфікацію, в яких були вказані реквізити
постачальника підприємства «Екоцентр» ДФ «Діоген». Раніше його підприємство
працювало з підприємством «Екоцентр», яке поставляло один вагон вугілля на їх
адресу і після цієї операції «Екоцентр» було повинно 1,5 тисячі гривень. Це
було 2 роки тому, коли вийшло, що керівник підприємства «Екоцентр» ОСОБА_2
недопостачав вугілля на адресу на вказану суму. ОСОБА_2 йому сказав, що хоче
працювати з його підприємством, гарантує постачання і якість вугілля, у зв'язку
з чим він погодився на постачання вугілля. На адресу цього підприємства було
перераховано 122005 гривень. Приблизно 3 або 4 грудня 2006р. після попереднього
дзвінка ОСОБА_2, який сказав, що відправляє йому 3 вагони вугілля, пояснивши це
тим, що на його майданчику неможливо завантажити 5 вагонів вугілля. На його
адресу прийшли 3 вагони вугілля. Приїхавши на станцію, він подивився вагони і
побачив, що вони завантажені нижче за борти і відсутня маркіровка вантажу
вапном. Тоді він зажадав контрольну перевагу цих трьох вагонів, після чого у
складі комісії була проведена перевага вагонів, внаслідок чого було виявлено,
що загальне недовантаження в трьох вагонах складає 50 тонн 280 кг Після виходу
вагонів з міста Свердловська ОСОБА_2 відправив факсом рахунок-фактуру від
04.12.2006 року на 3 вагони. За наслідками контрольного зважування була
виявлена недостача в сумі 22980,13 гривень. Після цього він подзвонив ОСОБА_9 і
ОСОБА_2 і сказав, що у зв'язку з великою недостачею він ставить вагони на
простій і чекає ОСОБА_2. Пізніше він додзвонився ОСОБА_2 і той йому сказав, щоб
він приймав вагони, а він приймає недовантаження на себе. Він прийняв вагони,
після чого на неодноразові дзвінки ОСОБА_2 не відповідав, а його мати йому
говорила, що його постійно немає удома. Він також посилав претензію ОСОБА_2, на
яку він не відповів. Всього він перерахував ОСОБА_2 122 тисячі гривень, а він
фактично відправив йому три вагони і залишився винним 50378,46 гривень. Не
дивлячись на його неодноразові обіцянки відправити ще 2 вагони він їх так і не
поставив (ар. сп. 307-309).

Відповідно до
постанови про визнання потерпілим та цивільним позивачем від 11.05.2007 року
визнано цивільним позивачем ТОВ «Меридіан» (ар. сп. 231).

Показаннями
свідка ОСОБА_10, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що вона
працює головним бухгалтером в ПП «Баланс». Їх підприємство одержало 2
екземпляри договору №46 від 20.10.2006 року від підприємства «Екоцентр» БФ
«Діоген». Вона на даних договорах заповнила реквізити ЧП «Баланс» і відправила
до адреси підприємства «Екоцентр». Потім від підприємства «Екоцентр» прийшов
рахунок № 12 від 21.11.06 року. З даного підприємства приблизно в 2004 році
вони одержували один вагон вугілля і перед ПП «Баланс» у підприємства
«Екоцентр» утворилася дебіторська заборгованість у сумі 1,5 тисяч гривень.
Також вона пізніше дізналася про те, що ОСОБА_2 винний 22982 гривень іншому
підприємству, а потім з кінця грудня 2006 року ОСОБА_2 на зв'язку не відповідав
і всіляко уникав зустрічей і розмов (ар. сп. 310-311).

Показаннями свідка
ОСОБА_11, яки досліджувалися в судовому засіданні про те, що ОСОБА_2
запропонував їй працювати в Добродійному фонді «Діоген», який він створив.
Спочатку він прийняв її нібито секретарем. Потім ОСОБА_2 організував
підприємство «Екоцентр» і її там затвердив якимсь керівником. Практично вона
ніякої діяльності не виконувала. Був такий факт, що ОСОБА_2 повів її в
Ощадбанк, де він мав намір відкрити підприємству «Екоцентр» рахунок для роботи
обмінного пункту, але їм там відмовили. На прохання ОСОБА_2 вона допускає, що
підписувала якісь документи, але готував їх ОСОБА_2, вона до них ніякого
відношення не має, тому про господарську діяльність ОСОБА_2 нічого сказати не
може (ар. сп. 232-233).

Показаннями
свідка ОСОБА_9, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що він працює
на посаді заступника директора ОП «Свердловвуглезбут» ДП «Свердловантрацит» з
2005 року. У його посадові обов'язки входить контроль за укладенням і
виконанням договорів на постачання вугільної продукції. Приблизно у серпні 2006
року до нього вперше звернувся ОСОБА_2, а після цього неодноразово приходив
ОСОБА_2 з питаннями відвантаження вугілля згідно укладеного договору з ОСОБА_12
Приблизно в кінці листопада 2006 року по вказівці генерального директора ДП
«Свердловантрацит» припинилися відвантаження вугілля комерційним структурам,
після чого ОСОБА_2 неодноразово приходив до директора ОП «Свердловвуглезбут» з
питаннями відвантаження йому вугілля, також він звертався і до нього, але
вирішити цього питання не міг ніхто. Під час його переговорів з ПП «Баланс»
ОСОБА_2 йому сказав, що він зможе поставити цьому підприємству вугілля і він
домовився про це з директором ПП «Баланс». Він допоміг ОСОБА_2 в тому, що
відправив факс в ПП «Баланс». Йому дзвонив директор ПП «Баланс» з питаннями
відвантаження йому вугільної продукції від підприємства «Екоцентр», на що він
йому сказав, що він нічого не знає і ніякого відношення до цього не має. Такого
роду дзвінки були неодноразові. Більше нічого про постачання вугілля від
підприємства «Екоцентр» на адресу ПП «Баланс» йому невідомо. ОСОБА_2 останній
раз він бачив у середині грудня 2006 року (ар. сп. 312-313).

Показаннями
свідка ОСОБА_13, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що він став
директором підприємства СУТП «Ольвін». У його відсутність був укладений договір
постачання від підприємства «Екоцентр» їх підприємству вугілля з об'єднання
«Свердловантрацит». У виконання договору вони провели передоплату грошових
коштів, достатніх для придбання трьох вагонів вугілля, але постачання їм
вугілля затягнулося і лише приблизно через місяць один вагон вугілля їм був
поставлений під розвантаження після їх неодноразових вимог. Це вугілля вони
відразу продали покупцю, який відразу і вивіз вугілля своїм транспортом. Після
цього знов ОСОБА_2 давав їм тільки обіцянки. Він на початку грудня привозив їм
і претензію. В кінці грудня ОСОБА_7 разом з новим директором Письменним відвіз
лист на відвантаження вугілля в вуглезбут і одержали там згоду на постачання.
Але потім вугілля не постачалося, а після цього їх вугілля було відпущено
ОСОБА_2 іншому підприємству. В результаті таких порушень з боку ОСОБА_2 їх
підприємству був причинний матеріальний збиток. Вони подали позов до
господарського суду, який був повністю задоволений, але залишився без виконання
зважаючи на ухилення від виконання ОСОБА_2 (ар. сп. 27-28).

Показаннями
свідка ОСОБА_14, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_2
займався перевезеннями вугілля. Потім на початку 2000 року ОСОБА_2 вже прийшов
на його підприємство, представився керівником добродійного фонду і став просити
гроші на добродійність. На той період у них були 3 засновники і вони відмовили
ОСОБА_2 в грошах. Восени 2003 роки до нього звернувся його знайомий ОСОБА_15 і
розповів, що ОСОБА_2 пропонує йому вугілля з об'єднання вагонними партіями. Він
висловив недовір'я ОСОБА_2 і відрадив ОСОБА_15 від операцій з ОСОБА_2, але
ОСОБА_15 все-таки зацікавився пропозицією ОСОБА_2 і не дивлячись на його
відмовки, привіз ОСОБА_15 гроші в сумі приблизно 44 000 гривень. ОСОБА_15
привіз ці гроші йому і просто попросив надати йому допомогу в передачі цих
грошей ОСОБА_2, оскільки він сам поспішав кудись виїжджати. Він узяв гроші і
зателефонував ОСОБА_2. ОСОБА_2 попросив здати гроші на його розрахунковий
рахунок. Він відвіз гроші в банк і здав на розрахунковий рахунок. Проходив час,
але ОСОБА_2 вугілля не відвантажував і не віддавав також і гроші, але він
бачив, що восени 2003 роки ОСОБА_2 одержує вугілля в безвиході у
Енергоуправлення. Він нагадував ОСОБА_2 про його заборгованість перед ОСОБА_15.
ОСОБА_2 обіцяв розібратися. Він також нагадував про це і ОСОБА_15, убачивши, що
він може зазнати збитки. Спочатку домовленість була про вугілля марки АМ, але
восени ОСОБА_2 відпускали вугілля марки АС, дешевший, і він говорив ОСОБА_15,
нехай забере хоч би таке вугілля. На початку 2004 роки ОСОБА_2 поставили
декілька вагонів вугілля марки АС і це вугілля забрав ОСОБА_15 весь повністю.
Він в цьому ніякої участі не брав. Ніяких договорів від свого імені з ОСОБА_2 у
нього не було (ар. сп. 29-30).

Показаннями
свідка ОСОБА_3, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що з ОСОБА_2
він знаком давно. У 2003 році він зустрів ОСОБА_2, який запропонував йому
роботу на підприємстві «Екоцентр». Він погодився. В цей час на підприємстві
було виписано від об'єднання 24 000 тонн вугілля за договором. Щоб цей договір
запрацював, треба було знайти покупців, від яких потрібно одержати передоплату
і направити гроші на придбання вугілля і лише після цього проводитиметься
відвантаження їх підприємству з негайною відправкою вже їх підприємству.
Покупцем у ОСОБА_2 до цього вже виступав ОСОБА_14 як приватний підприємець.
Спілкуючись у пошуках покупця, він зустрівся з ОСОБА_16, який сказав, що у
нього є підприємство, яке бажає покупати вугілля. Таким підприємством було СУТП
«Ольвін», з яким вони негайно зустрілися. У зустрічі від їх підприємства брали
участь ОСОБА_2, ОСОБА_17, ОСОБА_18 і він. При зустрічі вони досягли
домовленості і підписали договір, який від їх підприємства підписала директор
ОСОБА_18. Гроші до цього часу «Ольвін» вже перевів на розрахунковий рахунок
Вуглезбуту, але оскільки йому там вугілля не відпускали, то ці гроші були
переадресовані на Еконцентр і потім знов направлені до Вуглезбуту. Їм 24
листопада 2003 року відпустили один вагон, а потім 19 грудня 2003 року ще один
вагон. Ці вагони були поставлені до типику в Енергоуправлінні міста
Свердловська і звідти вугілля було вивезено СУТП «Ольвін» своїм транспортом до
м. Луганська. «Ольвін» зробив ще одну проплату на суму 43 000 гривень. До цього
часу ПП ОСОБА_14 також проплатив суму близько 37 000 гривень за вугілля. Всі
гроші поступили на розрахунковий рахунок. З їх розрахункового рахунку гроші
пішли до Вуглезбуту. До цього часу ОСОБА_18 звільнилася і він був призначений
директором підприємства «Екоцентр». Наступного дня до нього додому приїхав
ОСОБА_2 і став лаятися, що він нібито самоправний вирішили відпускати вугілля
ОСОБА_13. Він пояснив йому, що «Ольвін» провело проплату і це вугілля по праву
належить йому, але ОСОБА_2 наполягав на відпустці вугілля ОСОБА_14 і у виконання
його категоричної вимоги, як засновника підприємства, крім того, що він був і
головним бухгалтером, він написав листа з вимогою про невиконання запиту на
відвантаження вугілля на адресу ОСОБА_19. У січні 2004 року було одержано 2
вагони вугілля на 130 тонн, які забрав все повністю ОСОБА_14. Йому належало
менше, але він забрав все. Потім "Ольвін" став пред'являти вимогу про
відпустку вугілля «Ольвін», але ОСОБА_2 категорично відмовився відправляти
вугілля на адресу ОСОБА_19. Гроші став використовувати на потреби їх
підприємства, залишивши вимоги «Ольвін» без задоволення. На отримання грошей
він підписав документи, але розпорядився ними тільки ОСОБА_2. Коли він
працював, їх офіс знаходився в домі АДРЕСА_2, а потім оренда цього приміщення
була припинена за несплату (ар. сп.41-42).

Показаннями свідка ОСОБА_20, які досліджувалися в
судовому засіданні, про те, що в 2006 році він познайомився з чоловіком на ім'я
ОСОБА_21, який запропонував йому укласти контракт на постачання вугілля в м.
Гуково РФ з підприємством «Екоцентр» Добродійного фонду «Діоген», директором
якого був ОСОБА_2 Через ОСОБА_21 він домовився про зустріч з ОСОБА_2 і через
тиждень зустрівся з ним і обговорив з ним питання за ціною і кількості вугілля.
Вони домовилися про те, що ОСОБА_2 поставлятиме
йому вугілля за ціною контракту в кількості 3000 тонн з умовою 100%
передоплати. 06.10.2006 роки він уклав контракт з ОСОБА_2, домовилися про пробну партію в кількості 348
тонн вугілля марки АМ, за яке він згідно контракту перерахував на розрахунковий
рахунок «Екоцентра» грошові кошти в сумі 111 000 гривень. Після перерахування
грошових коштів протягом двох тижнів повинне було поступити вугілля, але його
не було, вугілля не було доставлене, оскільки не було ніяких документів,
необхідних для експортного постачання вугілля. У зв'язку із закінченням
термінів постачання він уклав з ОСОБА_2 додаткові угоди про продовження
термінів постачання. Після того, як закінчилися терміни постачання за
додатковими угодами, ОСОБА_2 вугілля так і не поставив. Після цього між ними
було укладено додаткову угоду про те, що ОСОБА_2 зобов'язаний повернути їм
грошові кошти, перераховані йому, як передоплата за вугілля в повному обсязі
протягом 5 днів. 06.12.2006 року ОСОБА_2 перерахував на рахунок ТОВ «Меридіан»
грошові кошти у сумі 59 000 гривень. До теперішнього часу ОСОБА_2 решту грошей
їм не повернув. Як йому відомо, ОСОБА_2 вугілля відвантажував в містах Керч і
Павлоград. Взимку 2006 роки він разом з ОСОБА_22 з метою отримання пояснень і
відшкодування заподіяного збитку поїхали до ОСОБА_2 додому, де з'ясувалося, що
він там не проживає. Вони у двері не ломилися, нікому фізичною розправою не
загрожували, через деякий час, коли вони вже виходили з під'їзду, так і не
поговоривши з ОСОБА_2, під'їхали працівники міліції, які їм пояснили, що їх
викликали через те, що хтось ломиться до квартири ОСОБА_2 Він сказав працівнику
міліції, що приїхав для ділової розмови до ОСОБА_2 Працівник міліції сходив в
під'їзд, де живе ОСОБА_2, вийшов з під'їзду і сказав, що удома нікого немає, після
цього вони виїхали. У січні 2007 року йому розповів ОСОБА_22, що йому дзвонив
ОСОБА_2 і сказав, що у нього був проведений обшук і працівники міліції вилучили
у нього документи і гроші в сумі 110 000 гривень. Сказав, що він писатиме
скарги на працівників міліції. Він запитав у ОСОБА_2, чи можна їм під'їхати, на
що ОСОБА_2 сказав, що їх розшукує міліція, що їм приїжджати не потрібно, він
сам все улагодить. Загалом заборгованість складає 278 750 рублів (ар. сп.
226-228).

Показаннями свідка ОСОБА_16, які досліджувалися
в судовому засіданні, про те, що 2003
роки він працював в СУТП «Ольвін» регіональним менеджером, а потім перейшов в
ПП «Пріватсервіс». Ольвін займався закупівлею і продажем вугілля в нашому
регіоні. Спілкуючись з ОСОБА_23, він дізнався, що він якось пов'язаний з
добродійним фондом «Діоген», який має в своєму розпорядженні можливість
здійснення операції купівлі-продажу вугілля в опалювальний сезон, що вже
наступив. Підприємство «Ольвін» зацікавилося придбанням вугілля. Потім на
підприємстві «Ольвін» він з ОСОБА_2 і директором ОСОБА_18 оформили договори.
Обов'язковою умовою укладення договорів була передоплата за вугілля. Потім від
«Ольвін» поступили гроші в «Екоцентр». Оскільки він був причетний до здійснення
цієї операції, став контролювати її і дійсно один вагон вугілля був відпущений
на «Екоцентр» і тут же був переданий в «Ольвін». Через час йому подзвонив
ОСОБА_13 з «Ольвін» і розповів про те, що вони провели проплату грошей за
постачання вугілля, але вугілля не поставляється. Він попросив його посприяти у
пошуках ОСОБА_2. Він став шукати учасників операції і дізнався, що ОСОБА_18 вже
звільнилася (ар. сп. 35-36).

Показаннями
свідка ОСОБА_18, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що з
21.08.2003 року по 22.12.2003 роки вона працювала на посаді директора
підприємства «Екоцентр» Добродійного фонду «Діоген», засновником якого є
ОСОБА_2 Право підпису банківських документів мали вона і ОСОБА_2 23.09.2003
роки вона разом з ОСОБА_2 прибула в місто Луганськ на фірму «Ольвін», де у
присутності ОСОБА_13, ОСОБА_7 , нею особисто був підписаний договір № 23-09(1
від 23.09.03 року і додаткова угода № 7 від 23.09.03 року на постачання вугілля
марки АС в кількості 500 тонн на адресу СУТП «Ольвін» від підприємства
«Екоцентр». Після укладення договору з СУТП «Ольвін» в жовтні 2003 року на
розрахунковий рахунок «Екоцентр» від СУТП «Ольвін» поступила передоплата за
вугілля і оплата залізничного тарифу, які у міру надходження були перераховані
на розрахунковий рахунок ОП «Свердловуглезбут» ДП «Свердловантрацит».
24.11.2003 роки вона відпустила 1 з(д вагон вугілля марки АС по накладній № 31
від 24.11.2003 року на адресу СУТП «Ольвін», більш на адресу цього підприємства
відвантаження вугілля до її відходу з «Екоцентр» не було. 18 листопада 2003
року вона подала в ОП «Свердловуглезбут» заявку на відвантаження вугілля, по
якому був одержаний 1 з(д вагон на станцію Заводська, тупик ОП
«Енергоуправління» по накладній № 31 від 24.11.2003 року, який з тупику
автомобільним транспортом був вивезений СУТП «Ольвін». Потім вона вирішила
звільнитися від ОСОБА_2 унаслідок того, що ОСОБА_2 став без її відома
розписуватися від її імені в банківських і інших документах, став поводитися
нечесно по відношенню з клієнтами і вона зрозуміла, що він тільки всім обіцяє
багато, але не виконує, а оскільки документи оформляються від її імені, то у
неї можуть виникнути проблеми і вона вирішила звільнитися з даного
підприємства. З питання отримання наявних грошових коштів в банку, які вона
знімала з розрахункового рахунку підприємства «Екоцентр» пояснила, що зняття
готівки відбувалося по вказівці ОСОБА_2, який відразу ж забирав наявні грошові
кошти і використовував їх на свій розсуд (ар. сп. 43-46).

Показаннями
свідка ОСОБА_22, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що він разом з ОСОБА_20 взимку 2006 роки
приїжджав до ОСОБА_2, оскільки він уклав з ними договір на постачання їм
вугілля, вони йому зробили передоплату, але вугілля на їх адресу не поступило.
З метою, щоб з'ясувати, чому не поступило вугілля, він разом з ОСОБА_20 приїхав
до м. Свердловська. Коли вони дійшли до
квартири ОСОБА_2, постукали у двері, їм ніхто не відкрив, жіночий голос
відповів, що ОСОБА_2 виїхав до Києва. Потім, коли вони виходили з дому,
під'їхали працівники міліції, вони яким пояснили, для чого приїхали, працівники
міліції зайшли в під'їзд, з під'їзду вийшли самі, без ОСОБА_2 Після цього вони
виїхали. Взимку 2007 роки в січні йому подзвонив ОСОБА_2 і сказав, що гроші,
які він винен був їм віддати, вилучили працівники міліції в ході обшуку, сума
складала 110 000 гривень, коли він сказав, що може потрібно приїхати, ОСОБА_2
сказав, що їх розшукують працівники міліції і що він сам розбереться (ар. сп.
229).

Показаннями
свідка ОСОБА_25, які досліджувалися в судовому засіданні, про те, що він був призначений головою правління БФ
«Діоген», а через 6 місяців він відмовився від цієї посади, коли зрозумів, що
всі ідеї ОСОБА_2 утопічні (ар.сп. 26).

Показаннями свідка ОСОБА_26, які
досліджувалися в судовому засіданні, про те, що
ОСОБА_2 пропонував йому організувати разом з ним добродійний фонд
«Діоген». ОСОБА_2 говорив йому, що буде засновником цього фонду, а йому
пропонував бути директором. ОСОБА_2 хотів через цей фонд здійснювати операції
купівлі-продажу вугільної продукції, хотів покупати вугільну продукцію в ДП «Свердловантрацит»
на його адресу мешкання: АДРЕСА_1(88, на що він погодився, але протягом 6
місяців він ніякої участі в діяльності фонду не брав і чим займався ОСОБА_2
потім, йому невідомо (ар. сп. 50).

Вина
підсудного ОСОБА_2 також підтверджена матеріалами справи, дослідженими в
судовому засіданні:

- постановою про
порушення кримінальної справи від 22.06.2006 р. порушено кримінальну справу у
відношенні ОСОБА_2 по факту розкрадання вугільної продукції СУТП «Ольвін» за
ст. 191 ч. 4 КК України (ар. сп. 1);

- заявою спільного Українсько-туніського
Підприємства «Ольвін» про те, що в серпні 2003 року один із засновників СУТП
«Ольвін» ОСОБА_7 познайомився в місті Луганську із засновником Добродійного
фонду «Діоген» ОСОБА_2 При першій зустрічі ОСОБА_2 цікавило сприяння у виданні
газети «Наша панорама» і добродійна допомога з боку СУТП «Ольвін». У вересні
2003 року ОСОБА_2 кілька разів приїжджав в місто Луганськ в офіс їх
підприємства з різними діловими пропозиціями від Добродійного фонду «Діоген» і
підприємства «Екоцентр», засновником якого був фонд «Діоген» і сам же ОСОБА_2
працював головним бухгалтером. ОСОБА_2 надав їм директора «Екоцентр» ОСОБА_18.
У результаті зустрічей з ОСОБА_2 він увійшов у довіру і зацікавив їх
підприємство в придбанні вугільної продукції у підприємства «Екоцентр». 23
вересня 2003 року був поміщений договір на постачання вугільної промисловості №
23-09(1, який підписали ОСОБА_18 і заступник директора СУТП «Ольвін» ОСОБА_13.
Відповідно до договору і додаткової угоди № 1 підприємству повинне було йти
вугілля в кількості 500 тонн за ціною 203,52 гривень за 1 тонну на загальну
суму 101 760 гривень, зокрема ПДВ - 20% у вересні-жовтні 2003 року. СУТП
«Ольвін» сумлінно віднеслося до своїх обов'язків за договором № 23-09(1 і
зробило передоплату платіжними дорученнями № 450 від 03.10.03 року № 452 від
06.10.03 року № 457 від 08.10.03 року № 549 від 18.11.03 року на загальну суму
59605,20 гривень. У свою чергу, підприємство «Екоцентр» постійно затримувало
відвантаження вугілля, мотивуючи це тим, що об'єднання «Свердловантрацит» не
відвантажує по одному вагону і необхідно сплатити велику партію вугілля.
24.11.2003 роки підприємство «Екоцентр» поставило один вагон вугілля (65 тонн
на загальну суму 17294 гривень, накладну № 31 від 24.11.2003 року). Після цього
відвантаження за словами ОСОБА_2 ОСОБА_18 з посади директора підприємства
«Екоцентр» звільнилася, і всі справи ОСОБА_2 вів сам. Він багато раз обіцяв
провести відвантаження сплаченого ними вугілля, але не відвантажував. У грудні
2003 року представник їх підприємства ОСОБА_7 неодноразово зустрічався з
ОСОБА_2 і новим директором підприємства «Екоцентр» ОСОБА_3 22 грудня 2003 року
досягнута домовленість про відвантаження двох вагонів вугілля на адресу
партнерів СУТП «Ольвін» - ЗАТ Луганськекськавация, проте після від'їзду ОСОБА_7
в місто Луганськ це відвантаження було підприємством «Екоцентр» відмінено. З
цієї миті вони зрозуміли, що ОСОБА_2 умисне зриває відвантаження вугілля по їх
реквізитах, але все таки зробили ще одну спробу добитися відвантаження вугілля.
Проте, не дивлячись, на їх неодноразові звернення вугілля відвантажено не було.
26.02.2004 роки СУТП «Ольвін» вимушене було звернутися до Господарського суду
Луганської області з позовною заявою. Відповідно до рішення суду від 15.04.2004
року № 14(56 і наказом № 14(56 від 26.04.2004 року Свердловськім міським
відділом юстиції відкрито виконавча справа від 17.12.2004 року, рішення суду не
виконане до теперішнього часу. Виходячи з вищевикладених фактів вони дійшли
висновку, що стали жертвою умисних шахрайських дій з боку головного бухгалтера
«Екоцентр» ОСОБА_2 і директора ОСОБА_3, які у грудні 2003 року вирішили не
відвантажувати їх підприємству вугільну продукцію і не повертати передоплату.
Шахрайський намір посадовців підприємства «Екоцентр» підтверджується тим, що
вони впродовж листопада-грудня 2003 року не давали в «Свердловуглезбут» листи
на відвантаження вугілля по реквізитах, вказаних СУТП «Ольвін», а лист,
зареєстрований 26.12.2003 року № 9-1477(261203 на виконання договору 30.12.03
року відмінили. Надалі ОСОБА_2 сам признався в розмові з ОСОБА_7, що вугілля,
сплачене грошима СУТП «Ольвін» він одержав, але використовував на інші цілі,
зокрема продав за готівку. Таким чином, їх підприємству був завданий
матеріальний збиток на суму 42310,44 гривень (ар. сп.4-6);

- додатковою угодою № 2 від 30 грудня 2003 року, згідно якому
підприємство «Екоцентр» Добродійного фонду «Діоген», що іменується надалі
«Продавець» в особі директора ОСОБА_3 з одного боку, і Спільне
Українсько-туніське Підприємство «Ольвін», що іменується надалі «Покупець» в
особі директора ОСОБА_13 з іншого боку, уклали додаткову угоду № 2 до договору
№ 23-09(1 від 23 вересня 2003 року про те, що в рахунок наявної заборгованості
за станом на 30.12.2003 роки Продавець поставляє Покупцю наступну вугільну
продукцію: вугілля АС - 210 тонн за ціною за одиницю 195,00 гривень на суму
40950 гривень, а з урахуванням ПДВ 20% 8190 гривень всього 49140 гривень.
Відвантаження проводиться в січні 2004 року (ар. сп. 7);

- згідно
інформації Спільного Українсько-туніського підприємства «Ольвін» відповідно до договору № 23-09(1 від 23
вересня 2003 року для постачання підлягають 10 вагонів вугілля марки АМ на
надані реквізити (ар. сп. 8);

- згідно дозволу від 22 грудня 2003 року
ОСОБА_3 звернувся до директора ОАП
«Свердловуглесбит» ДП «Свердловантрацит» ОСОБА_28 з проханням вирішити
відвантаження вугілля у кількості 140 тонн марки АС (ар. сп. 9);

- згідно листу
Спільне Українсько-туніське Підприємство у зв'язку з не відвантаженням
вугільної продукції у січні 2004 року вимагає від директора підприємства
«Екоцентр» ДФ «Діоген» ОСОБА_3 негайно повернути суму передоплати у розмірі
42310,44 гривень (ар. сп. 11);

- позивної заяви підприємство «Ольвін» до
підприємства «Екоцентр» про стягнення збитку у розмірі 42780,44 гривень (ар.
сп. 12);

- згідно з рішенням Господарського суду
Луганської області від 15.04.2004 року з підприємства «Екоцентр» ДФ «Діоген»
місто Свердловськ, на користь Спільного Українсько-туніського підприємства
«Ольвін» стягнутий збиток у сумі 42310,44 гривень (ар. сп. 13);

- згідно Статуту Добродійного Фонду «Діоген»
Фонд є Добродійною організацією і юридичною особою (ар. сп. 16);

- згідно ксеро копії свідоцтва про державну
реєстрацію друкованого засобу масової інформації , НОМЕР_1, ДФ «Діоген» зареєстрував
газету «Наша понарома» (ар. сп. 17);

- згідно свідоцтву про державну реєстрацію
юридичної особи Спільне Українсько-Туніське підприємство «Ольвін» є юридичною
особою (ар. сп. 18);

- згідно довідки підприємство сумісно Українсько-Туніське підприємство «Ольвін»
внесено у єдиний державний реєстр підприємств та організацій Украіни (ар. сп.
19);

- згідно копії змін № 1 до статуту Спільно -
українсько - туніського підприємства «Ольвін» (ар. сп. 20-23);

- ксеро копія трудової книжки на ім'я
ОСОБА_18 у період з 28.08.2003 року по 22.12.2003 року працювала директорок
підприємством «Екоцентр» (ар. сп. 47);

- ксерокопія статуту ДФ «Діоген» (ар. сп.
53-57);

- приказу по
підприємства «Екоцентр» від 14.01.2005 року ОСОБА_2 назначено на посаду
директора підприємства «Екоцентр» (ар.
сп. 58);

- протокол зібрання ДФ «Діоген» від
07.02.2005 року ОСОБА_2 призначено директором підприємства «Екоцентр» (ар. сп. 59);

- приказу № 16 ДФ «Діоген» від 22.12.2003 року назначено на
посаду директора підприємства «Екоцентр»
ОСОБА_3 (ар. сп. 63);

- копія наказу № 11 від 28.08.2003 року
назначено на посаду директора підприємства «Екоцентр» ОСОБА_18 (ар. сп. 64);

- згідно
квитанціям підприємство «Екоцентр» 15 жовтня 2003 року перерахувало ВП
«Свердловуглезбутт» гроші в сумі 42 960 гривень за вугілля згідно з угодою 054
від 24.07.2003 року, а підприємство «Екоцентр» вказану суму одержало 15 жовтня
2003 року як виручку за товар (ар. сп. 70-72);

- згідно листу СУТП «Ольвін» підтверджує факт
перерахування грошей підприємству «Екоцентр» у сумі 59605,20 гривень і ОСОБА_2
заборгованість перед СУТП «Ольвін» визнав (ар. сп.81);

- згідно податкової накладної СУТП «Ольвін»
для переліку «Екоцентр» ДФ «Діоген» сплатило 57905,20 гривень (ар. сп. 92);

- згідно накладної № 31 від 24.11.2003 року
ДФ «Діоген» від СУТП «Ольвін» одержало 17294,76 гривень за 65 тонн вугілля (ар.
сп. 93);

- згідно претензії № 2 директор СУТП «Ольвін»
указує, що між його підприємством і ДП «Екоцентр» добродійного фонду «Діоген»
був укладено договір від 23.09.03 року і додаткова угода, згідно яким «Екоцентр» повинне поставити на їх адресу
вугілля АС в кількості 500 тонн з розрахунку 203,52 гривни за тонну, загальна
сума постачання за договором 101760 гривень. ДП «Екоцентр» прострочило постачання
вугілля, подальше постачання вугілля на суму 42310,44 гривень втратило інтерес
для них, у зв'язку з чим відмовляються від подальшого ухвалення виконання і
вимагають негайно відшкодувати збитки у розмірі 42310,44 гривень, перерахувавши
дану суму на розрахунковий рахунок СПТУ «Ольвін» (ар. сп. 94);

- згідно листу підприємство «Екоцентр»
просить від ОП «Свердловськуглезбутт» відвантажити вугілля марки АС з ГО
«Центросоюз» в кількості 700 тонн або 10 вагонних норм (ар. сп. 104);

- згідно квитанціям підприємство «Екоцентр»
одержало передоплату за вугілля у сумі 19 740 гривень (ар. сп. 105-106);

- згідно листу підприємство «Екоцентр» за
підписом директора ОСОБА_3 просить директора ОП «Свердловськуглесбит»
відвантажити вугілля марки АС з ГОФ «Центросоюз» в кількості 700 тонн на
станцію Братолюбовка Одеської залізниці (ар. сп.107);

- згідно квитанціям «Екоцентр» перераховані гроші в сумах 47 000
гривень і 43 960 гривень 10 жовтня 2003 року і 15 жовтня 2003 року
(л.д.108,109, 111-113);

- згідно листа ТОВ «Ольвін» є
правонаступником СУТП "Ольвін" (ар. сп. 125);

- згідно додатковій угоді продавець -
підприємство ДФ «Діоген» продає, а СУТП «Ольвін» купує 500 тонн вугілля на суму
101 760 гривень (ар. сп. 127);

- згідно платіжним дорученням (ар. сп.
146-154) підприємство «Екоцентр»
«Діоген» платить за вугілля: ОП «Свердловуглесбит» ДП «Свердловантрацит»
21 182,40 гривень, 21 398,40 гривень, ОП «Свердловуглезбут» 16 402,57 гривень
(ар. сп. 155-157), 16712,75 гривень (ар. сп. 158-160), 17342,44 9 (ар. сп.
161-163), 16507,42 гривень (ар. сп. 164-166), 16 747,73 гривень (ар. сп.
167-169);

- згідно специфікації за станом на 04.09.2003
роки ціна 1 тонни вугілля марки АС (6-13) складає 154,20 гривень, а марки АМ
(13-25) - 188,50 гривень, за станом на 15.10.2003 роки АС (6-13) складає 185
гривень, АМ (13-25) 220 гривень, а на 5 грудня 2003 року АС (6-13) складає 195
гривень, на 13.01.2005 роки АМ (13-25) складає 280 гривень (л.д.173, 174, 175,
177);

- згідно додаткової угоди до договору № 054
від 24.07.2003 року термін дії договору № 054 від 24.07.2003 року між ОП
«Свердловуглезбут» ДП «Свердловатнрацит» і підприємством «Екоцентр»
Добродійного фонду «Діоген» продовжується по 31.12.2004 роки, а від 13.01.2005
року пролонгується по 31 грудня 2005 року (ар.сп.176);

- згідно квитанцій підприємство «Екоцентр»
одержало суми за вугілля 19 740 гривень, 19 740 гривень, 30 000 гривень, 30 000
гривень, 47 000 гривень, 43 960 гривень, 5 352 гривни (ар.сп.180-185);

- згідно листа за підписом директора
підприємства «Екоцентр» ОСОБА_3 він вирішує відвантаження вугілля згідно договору
№ 054 від 24.07.2003 року у кількості 140 тонн (ар.сп.190);

- згідно листа підприємство «Екоцентр» за
підписом ОСОБА_18 просить директора ОП «Свердловуглезбут» вирішити
відвантаження вугілля згідно договору №054 від 24.07.2003 року по наступних реквізитах:
140 тонн вугілля цукровому заводу ім. Шевченка, 70 тонн вугілля ПП НДФ
«Сільгосптехніка», 70 тонн вугілля ВАТ «Чернігівський інструментальний завод»,
140 тонн вугілля МЧП «Агнія» «Цукровий завод ім. Шевченка». У всіх накладних
вказано власність СУТП "Ольвін" (ар. сп. 191);

- згідно протоколу огляду на селищі
Калінінській на території земель Калінінського селищної ради в районі нафтобази
з правого боку від насипу знаходиться гірська маса, загальна площа земельної
ділянки, яку займає вказана гірська маса, складає 13х6 метрів (ар. сп.
202-204);

- згідно акту зважування вага вказаної
гірської маси склала 87 020 кг (ар. сп. 205);

- згідно акту зняття копій документів зняті
копії документів БФ «Діоген» (ар. сп. 206);

- згідно акту прийому-передачі менеджер МЧП
«Бік» прийняв на відповідальне зберігання гірську масу в кількості 87 020 кг
(ар. сп. 207);

- згідно листа підприємства «Екоцентр» за
підписом ОСОБА_2 невідомими особами, представившись працівниками міліції
суспільному охоронцю при Добродійному фонді «Діоген» був вивезений в невідомому
напрямі з складу підприємства «Екоцентр» Добродійного фонду «Діоген»,
розташованого в районі нафтобази ДП «Свердловантрацит» селища Калініна міста
Свердловська вугілля марки АМ в кількості 140 тонн. Просить встановити осіб,
причетних до незаконного вилучення вугілля, притягати їх до відповідальності і
повернення власності підприємства «Екоцентр добродійного фонду «Діоген» (
ар.сп. 209);

- згідно контракту № 10 від 06.10.2006 року
підприємство «Екоцентр» добродійного фонду «Діоген» в особі директора ОСОБА_2 з
одного боку, і товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан», Росія,
іменоване надалі «Покупець» в особі директора ОСОБА_20, уклали цей контракт про
те, що продавець продає, а покупець купує антрацит марки АС (ар. сп. 234-237);

- згідно Статуту товариство з обмеженою
відповідальністю «Меридіан» є юридичною особою ( ар.сп. 238-248);

- згідно документації ТОВ «Меридіан»
перерахувало підприємству «Екоцентр» ДФ «Діоген» гроші у сумі 603 750 рублів (
ар.сп. 249,250,254);

- Згідно додатковій угоді від 06.10.2006 року
товар повинен бути поставлений на територію Російської Федерації протягом 60
днів з моменту списання грошових коштів з розрахункового рахунку покупця (
ар.сп.255);

- Згідно Змінам, яка адресована покупцем - ТОВ
«Меридіан» продавцю - підприємству «Екоцентр» добродійного фонду «Діоген» товар
повинен бути поставлений продавцем на територію Російської Федерації протягом
30 днів в моменту списання грошових коштів з розрахункового рахунку покупця (
ар.сп. 256);

- Згідно довідки на ім'я ОСОБА_2 Э.В. на його
розрахунковий рахунок в рублях Росії поступила сума 603 750 рублів від ТОВ
"Меридіан" ( ар.сп.257);

- Згідно протоколу виїмки Волчанськой І.В. видані реєстри руху грошових
коштів по рахунках, що належать підприємству «Екоцентр» ДФ «Діоген» (
ар.сп.262-271);

- Згідно довідки підприємство
"Екоцентр" ДФ "Діоген" є юридичною особою ( ар.сп. 293);

- Згідно претензії ПП «Баланс» указує, що між
ПП «Баланс» і підприємством «Екоцентр» ДФ «Діоген» був укладений договір постачання
вугільної продукції № 46, згідно якому підприємство «Екоцентр» ДФ
"Діоген" приймає на себе зобов'язання поставити вугільну продукцію в
кількості і якості, вказаних в залізничних накладних, а ПП «Баланс», в свою
чергу, прийняти товар і сплатити його вартість. Сума, перерахована на р(р ДФ
«Діоген» складає 122 005,30 гривень, товар поставлено на суму 94 608,97
гривень. Сума заборгованості складає 27396,33 гривень. ПП «Баланс» просить
направити їм вагони з вугіллям або повернути перераховані гроші в сумі 27
396,33 гривень до 15 січня 2007 року ( ар.сп.316-317);

- Згідно статуту ПП «Баланс» є юридичною
особою ( ар.сп.319-326);

- Згідно з угодою № 46 від 20 жовтня 2006
року підприємство «Екоцентр» ДФ «Діоген», що є платником податку на прибуток на
загальних підставах, іменоване надалі Покупець в особі директора ОСОБА_2, і ПП
«Баланс» в особі директора ОСОБА_5 уклали договір про те, що постачальник
зобов'язується поставити, а покупець прийняти і сплатити вугілля в кількості,
асортименті і терміни, вказані в специфікації. Загальна сума постачання вугілля
складає орієнтовно 9 890 000 гривень ( ар.сп.327);

- Згідно квитанціям підприємство «Екоцентр»
БФ «Діоген» одержало гроші у сумі 122 005,30 гривень ( ар.сп.329-338).

- Відповідно до даних трудової книжки на ім'я
ОСОБА_2, НОМЕР_2 виданої 25.10.2000 руко ДФ «Діоген», ОСОБА_2 у період з 04.10.2002 року призначено
директором «Екоцентр» ДФ «Діоген».

- Відповідно до наказу № 23 по підприємству
«Екоцентр» та протоколу зборів № 18 від 07.02.2005 року ДФ «Діоген» ОСОБА_2
призначений на посаду директора підприємства «Екоцентр» ДФ «Діоген» (ар. сп.
58-59).

При таких
обставинах суд визнає доведеним скоєння
ОСОБА_2 особливо тяжкого злочину і кваліфікує його дії за ст. 191 ч. 5
УК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем, вчиненні повторно, у особливо великих розмірах.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер і ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу підсудного, обставин, які пом'якшують та обтяжують
його покарання суд не убачає.

Характеризуючи
особу підсудного ОСОБА_2, суд враховує, що він задовільно характеризується за
місцем свого проживання.

З
урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 можливо тільки в умовах ізоляції його від
суспільства і вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі
з конфіскацією майна з позбавленням права займати посади, пов'язані з
розпорядженням та розподілом матеріальних коштів.

Запобіжний
захід відносно підсудного ОСОБА_2 залишити тримання під вартою.

У задоволенні цивільного позову на суму
41451,05 гривень, заявленого СУТП «Ольвін» потрібно відмовити у зв'язку з ти,
що є рішення господарського суду Луганської області № 14(56 від 13.04.2004 року
про стягнення даної суми з підприємства «Екоцентр» благодійного фонду «Діоген»,
яке частково виконано.

Цивільні
позови ТОВ «Меридіан» на суму 11357,26 гривень та цивільний позов ПП «Баланс»
на суму 27396,33 гривень не заявлялися.

Речові
докази по справі: документи, які посвідчують особу підсудного ОСОБА_2, -
посвідчення водія, військовий квіток, паспорт, трудова книжка - потрібно
залишити у матеріалах справи; мобільний телефон та диктофон, що знаходиться в
Свердловському міському суді Луганської області, потрібно конфіскувати у дохід
держави, гірну масу, яка знаходиться на зберіганні в МПП «Бік», потрібно
залишити за належністю МПП «Бік», документи, які вилучені при обшуку та знаходяться в матеріалах
кримінальної справи на аркушах 219-220, потрібно залишити в матеріалах справах.

Судових
витрат по справі не має.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КК України, суд,

ПРИГОВОРИВ:

ВизнатиОСОБА_2
винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України і призначити
йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з забороною займати посади,
пов'язані з розпорядженням і розподілом
грошових та матеріальних коштів
строком на 2 року з конфіскацією всього особистого майна.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту його затримання відповідно до
ст. 115 КПК України, з 21.03.2007 року.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_2 залишити в вигляді тримання під вартою.

Речові
докази по справі: документи посвідчуючи особу підсудного ОСОБА_2 - посвідчення
водія, військовий квіток, паспорт, трудова книжка - залишити в матеріалах справи;
мобільний телефон та диктофон, що знаходиться в Свердловському міському суду
Луганської області, конфіскувати у дохід держави, гірну масу, яка знаходиться
на зберіганні в МПП «Бік», залишити за належністю МПП «Бік», документи, які
вилучені при обшуку та знаходяться в
матеріалах кримінальної справи на аркушах 219-220, залишити в матеріалах
справах.

На вирок
може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Луганської області
протягом 15 діб з моменту оголошення вироку учасником судового процесу, а
засудженому ОСОБА_2 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: