Справа
№ 1-28/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року Кам'янський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника
М.Ф.,

при секретарі
Ходанковій К.М. ,

за участю
прокурора ЧернишенкаВ.П.,

потерпілого
ОСОБА_1,

захисника
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Кам'янка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця

АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з початковою
загальною середньою

освітою, неодруженого, непрацюючого, який
проживає в АДРЕСА_1, раніше судимого :

·
22.11.2002
року Придніпровським районним судом АДРЕСА_1 за ст.ст.289 ч.2 , 69 КК України до 4-х років
позбавлення волі , звільнений
умовно-достроково 08.10.2004
року за постановою Придніпровського районного суду АДРЕСА_1 від 30.09.2004 року на 8 місяців 5 днів ;

·
19.10.2005
року Соснівським районним судом АДРЕСА_1 за ст.ст. 185 ч.З ,69 , 71 КК України до 1 року 6 місяців
позбавлення волі, звільнився 08.08.2006
року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 289
КК України,

встановив:

ОСОБА_4 скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою , повторно за
таких обставин.

19 жовтня 2006 року, близько 04 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Кам"янка
Черкаської області, маючи
умисел на заволодіння чужим транспортним засобом , незаконно ,
заволодів шляхом вільного доступу технічно справним автомобілем марки
"Москвич-412 "
, державний номерний знак
НОМЕР_1, дійсною вартістю 1994 грн. , який зареєстрований на
ОСОБА_5 , та яким за довіреністю мають право керувати та розпоряджатись ОСОБА_1
та ОСОБА_6 , а саме вчинив такі дії : шляхом підбору ключа до дверцят водія
проник всередину транспортного засобу , викотив його з двору будинку , в якому
проживає ОСОБА_1, що в АДРЕСА_2, та здійснив поїздку за кермом вказаного
автомобіля з м.Кам"янка в напрямку с.Вербівка Кам"янського району, з
метою відвідати свою родичку ОСОБА_7 , у якої мав намір позичити гроші в сумі
100 грн. на лікування своєї матері ОСОБА_8 . На автодорозі
Кам"янка-Вербівка ОСОБА_3 був затриманий ОСОБА_1 у вказаному автомобілі .

Підсудний ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним у пред'явленому
йому обвинуваченні , факт і
обставини скоєння злочину підтвердив, щиро розкаявся у скоєному, просив суд про
поблажливість до нього .

2

Він пояснив, що дійсно 19 жовтня 2006 року , незаконно заволодів автомобілем марки "Москвич -412 " , яким за
дорученням має право керувати ОСОБА_1 і який
знаходився на території подвір"я будинку по АДРЕСА_2 та здійснив рух на цьому автомобілі в напрямку с Вербівка Кам"янського району з метою відвідати свою родичку ОСОБА_7 , у якої мав намір позичити 100 грн. для лікування своєї матері , яка є інвалідом 1-ї
групи і прикута до ліжка Автомобілем
він хотів доїхати тільки до с.Радиванівка Кам"янського району і залишити його там , наміру розібрати чи продати автомобіль в нього не було .

На підставі ч.З ст.299 КПК України суд визнав недоцільним дослідження
доказів стосовно тих обставин справи, які
ніким не оспорюються, обмежившись допитом підсудного та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу
підсудного. Проти цього не заперечували учасники судового розгляду.

Допитавши підсудного, дослідивши письмові докази , які характеризують його особу, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена і він повинен нести відповідальність за ч.2 ст.289 КК України, тобто за
незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини , що
пом'якшують покарання .

Підсудний скоїв тяжкий злочин. За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони, на обліку у
лікаря-нарколога не перебуває . Тривалий час (до 2003
року ) він
знаходився на стаціонарному лікуванні та перебував
на диспансерному обліку в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері та в Черкаській обласній психіатричній
лікарні №1 з приводу межової розумової відсталості . За висновком № 740 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.12.2006 року ОСОБА_3 будь-яким хронічним
психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав на період часу , до якого відносяться інкриміновані йому
діяння , а виявляє розлади особистості
емоційно-нестійкого типу в стадії компенсації, що при збереженні у нього інтелектуально-мнестичних , критичних і прогностичних функцій , вольового контролю своїх дій , не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і
керувати ними . На період часу , до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_3 діяння , у нього не відмічалося проявів тимчасового розладу психічної діяльності , іншого хворобливого стану психіки , в його поведінці не відображалося
психопатологічної симптоматики , що також свідчить про його здатність на той час усвідомлювати свої дії і
керувати ними . На теперішній час ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням , недоумством , тимчасовим розладом психічної
діяльності , іншим хворобливим станом психіки не
страждає , відмічені у нього розлади
особистості емоційно-нестійкого типу в стадії компенсації
не позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, правильно сприймати обставини , що мають значення по справі , приймати участь у слідчих діях і
судовому процесі . За своїм психічним станом на теперішній час , зважаючи на відсутність у нього розладів психотичного рівня , ОСОБА_3 не потребує застосування
примусових заходів медичного характеру , передбачених ст. 94 КК України . Підсудний проживає з матір"ю -ОСОБА_8 , яка є інвалідом 1-ї групи загального захворювання та потребує сторонньої допомоги і догляду, та малолітнім братом , 1994 року народження .

Обставинами , які пом"якшуть покарання
підсудному ОСОБА_3, суд визнає

3

щире каяття в
скоєному та те , що
підсудний за місцем проживання характеризується позитивно .

Обставин , які обтяжують
покарання підсудному ОСОБА_3,
суд не вбачає.

ОСОБА_4 має не зняті та непогашені в установленому законом порядку
судимості.

Враховуючи вказані вище обставини ,
суд приходить до висновку про неможливість
виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наявність декількох обставин , що пом"якшують покарання та істотно знижуть ступінь
тяжкості вчиненого злочину ,
з врахуванням особи винного ,
який за місцем проживання характеризується позитивно , тривалий час
лікувався в спеціалізованій лікарні,
проживає з матір"ю-інвалідом 1-ї
групи , прикутою
до ліжка, та малолітнім братом ,
а також те , що в
результаті скоєння ним злочину тяжких наслідків не наступило , суд вважає
можливим застосувати положення ст.69 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання
, нижче від
найнижчої межі , встановленої
в санкції статті Особливої частини КК України .

Цивільний позов
у справі не заявлявся .

Відповідно до ст.81 КПК України необхідно вирішити
питання про речові докази.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК
України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, та
призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення
волі строком на 3 (три)
роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його затримання , тобто з 19 жовтня 2006 року , зарахувавши в
строк відбування покарання строк затримання та строк перебування під вартою з 19 жовтня 2006 року до розгляду
справи в суді.

Запобіжний захід - тримання
під вартою щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Речові докази у справі : автомобіль марки "Москвич -412 " , д/н НОМЕР_1 , який зберігається у потерпілого ОСОБА_1, залишити
останньому; дерев"яний брус прямокутної форми розмірами 162 х 9 х 3 см та металевий
ключ Т-подібної форми загальною довжиною 43
мм , які зберігаються в кімнаті для зберігання речових доказів
Кдм"янського РВ УМВС України в Черкаській області, - знищити.

Суддя М.Ф.
Олійник

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області
через Кам'янський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а засудженим , який перебуває під вартою , - у той же строк з
часу вручення йому копії вироку