В И Р О К
іменем України
10.02.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має середню освіту, не працюючою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.12.2014 року за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

- у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстрований, раніше судимого:

1.) вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15.04.2010 року за ч. 1 ст. 185; 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком 1 рік;

2.) вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3.) вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.12.2014 року за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

- у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

05.12.2014 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_7 , повторно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом пошкодження замка дверей, проникли до господарського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 , впевнившись, що їхніми діями ніхто не спостерігає та будучи впевненими, що їм ніхто не побачить, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємно вчинили крадіжку бензопили марки «STIHL MS 280» належну ОСОБА_8 . Після чого із викраденим майном ОСОБА_7 разом ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли та розпорядились ним за власним розсудом. Своїми діями ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 2696 грн.

Крім цього, 12.12.2014 року близько 13 години ОСОБА_7 , повторно, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зайшли до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та будучи впевненими, що їх ніхто не побачить, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконно збагатитися за рахунок крадіжки чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, таємно вчинили крадіжку двох килимів розміром 2х2,5 м та 8 алюмінієвих карнизів довжиною по 2,5 м кожний, що належали ОСОБА_9 . Після чого із викраденим майном ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися ним за власним розсудом. Своїми діями ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 3422 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочинів не визнав та суду пояснив, що 05.12.2014 року близько 09 години, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , запропонував ОСОБА_6 здійснити крадіжку якихось цінностей у ОСОБА_8 , який проживає у сусідньому будинку, на що ОСОБА_6 погодився. Зайшовши до подвір`я ОСОБА_8 , він зайшов до господарського приміщення та викрав бензопилу, яку в подальшому продав невідомому чоловікові. ОСОБА_6 бачив, що він ніс бензопилу з домоволодіння ОСОБА_8 та вони разом йшли її продавати, але він самостійно підійшов до невідомого чоловіка, що стояв на зупинці громадського транспорту та запропонував йому придбати бензопилу, на що вказаний невідомий чоловік погодився.

12.12.2014 року близько 13 години він прийшов додому до ОСОБА_6 та побачив, що на вікнах відсутні занавіски, а також відсутні килими. На його запитання ОСОБА_6 пояснив, що продав карнизи та килими. Також ОСОБА_6 пояснив, що вказані речі належали йому і він їх отримав у спадок від матері разом з будинком.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочинів не визнав та суду пояснив, що 05.12.2014 року близько 09 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 запропонував зайти до подвір`я сусіднього будинку, що належить ОСОБА_8 , та пошукати там метал. Підійшовши до будинку ОСОБА_8 , вони зайшли до подвір`я через відчинену хвіртку. Вони шукали метал. Згодом він побачив, що ОСОБА_7 взяв бензопилу. Чому він її взяв, він не знав, а саме, не знав, чи ОСОБА_7 її викрав, чи він домовився з ОСОБА_8 , що її візьме. Бензопилу ОСОБА_7 заніс у двір його будинку. Він її нікому не продавав.

З приводу крадіжки карнизів та килимів, то він їх не викрадав, а продав те, що належало йому. Вказані карнизи і килими він отримав у спадок від своєї матері разом з частиною будинку, яку успадкував.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 05.12.2014 року близько 20 години він зайшов до належного йому господарського приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виявив, що замок до вказаного господарського приміщення пошкоджений і зникла бензопила марки „Штіль, яка належала йому.

Крім того, 12.12.2014 року від сусідки йому стало відомо, що вона бачила, як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 несли карнизи на пункт прийому металобрухту.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 12.12.2014 року ОСОБА_6 брат її чоловіка та ОСОБА_7 її син викрали з будинку належні їй два килими та алюмінієві карнизи в кількості 8 штук, після чого продали вказані речі. Килими та карнизи належали їй особисто, так як вона робила ремонт у будинку матері її чоловіка. При цьому ОСОБА_6 не працював та будь-яких речей в будинок не купував.

Крім того, в судовому засіданні були досліджені письмові докази, на дані суду, а саме:

- заява потерпілого ОСОБА_8 від 06.12.2014 року, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проникли до належного йому господарського приміщення та скоїли крадіжку належної йому бензопили (а.п. 28);

- протокол огляду місця події від 06.12.2014 року, об`єктом якого являється господарське приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.п. 29-32);

- висновок спеціаліста щодо вартості викраденого майна, згідно якого дійсна ринкова вартість бувшої у використанні бензопили марки „STIHL MS 280 станом на 05.12.2014 року становить 2696 грн. (а.п. 39-42);

- заява ОСОБА_9 від 12.12.2014 року, в якій остання просить прийняти міри до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які викрали належні їй килими та карнизи (а.п. 47);

- протокол огляду місця події від 12.12.2014 року, об`єктом якого являються два килими, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1 (а.п. 51);

- протокол огляду місця події від 14.12.2014 року, об`єктом якого являється металевий вагончик, розташований по АДРЕСА_3 (а.п. 56-58);

- висновок спеціаліста, згідно якого дійсна вартість бувших у використанні восьми алюмінієвих карнизів довжиною 2,5 м кожний станом на 10.12.2014 року становить 770 грн.; вартість бувших у використанні двох килимів розміром 2,5х2 м, станом на 10.12.2014 року, становить 2652 грн. (а.п. 63-66);

- протокол проведення слідчого експерименту від 25.12.2014 року, в ході якого ОСОБА_7 вказав на місце, де розміщувались килими та карнизи в будинку АДРЕСА_1 , які вони викрали та продали. Також ОСОБА_7 вказав на домоволодіння та господарське приміщення по АДРЕСА_1 , з якого він разом з ОСОБА_6 викрали бензопилу. Крім того, ОСОБА_7 показав, що 12.12.2014 року він разом ОСОБА_6 скоїли крадіжку килимів та карнизів з будинку АДРЕСА_1 (а.п. 100-106). Пояснити протиріччя в показах під час проведення слідчого експерименту та в судовому засіданні ОСОБА_7 не зміг.

Суд визнає, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 давали правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд визнає, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 давали частково правдиві покази суду, а саме: покази ОСОБА_6 в частині, що викрадені ним карнизи та килими належали йому, спростовуються показами потерпілої ОСОБА_9 . Покази ОСОБА_6 в частині, що він не викрадав бензопилу, належну ОСОБА_8 , а лише проник до домоволодіння ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , щоб знайти металобрухт, спростовуються протоколом проведення слідчого експерименту від 25.12.2014 року. Покази обвинуваченого ОСОБА_7 в частині, що карнизи та килими, які вони продали, належали ОСОБА_6 спростовуються показами потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив, що його сусідка повідомила, що бачила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , коли останні несли карнизи на пункт прийому металобрухту, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 25.12.2014 року.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена і його дії суд кваліфікує:

- по епізоду крадіжки майна, належного потерпілому ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище;

- по епізоду крадіжки майна, належного потерпілій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і його дії суд кваліфікує:

- по епізоду крадіжки майна, належного потерпілому ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище;

- по епізоду крадіжки майна, належного потерпілій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини скоєння злочинів та особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, та тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра (а.п. 85), раніше судимий (а.п. 83), негативно характеризується за місцем проживання (а.п. 84), тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому інших видів покарання, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.12.2014 року, вчинив злочини до постановлення вказаного вироку, суд призначає ОСОБА_7 остаточне покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини скоєння злочинів та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, та тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра (а.п. 73), раніше судимий (а.п. 70; 87-90), негативно характеризується за місцем проживання (а.п. 71), тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому інших видів покарання, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.12.2014 року, вчинив злочини до постановлення вказаного вироку, суд призначає ОСОБА_6 остаточне покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: за ч 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.12.2014 року, більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 18 грудня 2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили застосувати у виді взяття під варту та тримання в СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: за ч 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.12.2014 року, більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з 18 грудня 2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили застосувати у виді взяття під варту та тримання в СІЗО УДПтС України в м. Києві та Київській області.

Речові докази: алюмінієві карнизи довжиною 2,5 м кожний в кількості 8 штук, килими розміром 2,5х2 м в кількості 2 штук, передані на зберігання ОСОБА_9 залишити потерпілій ОСОБА_9 (прож.: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1