КП № 1-150/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2010 року

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Башинського С.Ф.

секретаря Вольської В.В.

за участю прокурора Сагадіна В.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. 9-ої П'ятирічкиАДРЕСА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 26 лютого 2010 року о 23 год., знаходячись поблизу будинку культури, розташованого по вул. Дружби Народів в смт. Новогуйвинське Житомирського району, підійшов до ОСОБА_3 і на ґрунті тривалих неприязних відносин, під час сварки з останнім, наніс йому один удар правою рукою в область обличчя, внаслідок чого ОСОБА_3 впав на землю, а підсудний ОСОБА_2, не припиняючи свої злочинні дії, наніс останньому декілька ударів в область обличчя, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи ділянці 7-го зуба з ліва, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що не е небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно 26 лютого 2010 року о 23 год., знаходячись поблизу будинку культури, в смт. Новогуйвинське Житомирського району побив ОСОБА_3, нанісши йому чисельні удари в область обличчя, внаслідок чого заподіяв потерпілому потерпілому тілесні ушкодження.

У зв′язку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, роз′яснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину доведена і дії його кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини справи, що обтяжують і помякшують його покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 є щире каяття у вчиненому злочині і сприяння в його розкритті, вчинення злочину в неповнолітньому віці, повне відшкодування потерпілому завданої шкоди та публічне вибачення перед потерпілим та його батьками.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Враховуючи наведене, особу підсудного ОСОБА_2, який на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, помякшуючі і відсутність обтяжуючих обставин по справі, думку потерпілого і його представника, які просить суворо не карати підсудного, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його відповідно до ст. ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання із випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го року позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,76,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбуття покарання із випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 1 рік, зобовязавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та періодично там реєструватись.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: