Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007
року Комсомольський
міський суд

Полтавської області

в складі:
головуючого судді Крикливого
В. В.

при секретарі Високих
М. С.

з участю:
прокурора Ледовської
Г. І.

потерпілого ОСОБА_1

підсудної ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не
одруженої, не працюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше
не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, - в скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2007
року близько 2 годин в районіАДРЕСА_1 в м. Комсомольську, між ОСОБА_2 та
потерпілим ОСОБА_1, на ґрунті неприязнених відносин, виникла сварка, яка
переросла у бійку. В ході бійки ОСОБА_2 схопила ніж і нанесла потерпілому два
удари у спину. В результаті ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження у
вигляді двох проникаючих ножових поранень грудної клітини, які за ступенем
тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в
момент заподіяння.

В судовому
засіданні підсудна ОСОБА_2 не заперечуючи факту заподіяння потерпілому ножових
поранень пояснила, що раніше деякий час вона та потерпілий були співмешканцями.
Під час спільного проживання ОСОБА_1 неодноразово застосовував до неї фізичне
насилля. У 2002 році вони розійшлися.

03 квітня 2007
року після вживання алкогольних напоїв між нею та ОСОБА_1 виникла сварка, яка
переросла у бійку, в ході якої потерпілий намагався її душити. ОСОБА_2
вирвалася і схопила ножа, а коли потерпілий утримував її за куртку, завдала
йому удар ножем у тулуб. Від удару потерпілий відпустив її, присів і став
лаятися. Коли ОСОБА_1 підвівся і намагався піти, підсудна ще раз вдарила його
ножем у спину, після чого потерпілий з місця події втік. Зрозумівши що накоїла,
ОСОБА_2 згаданий ніж розбила об асфальт.

Потерпілий
ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні, що на вулиці сварився із ОСОБА_2
Сварка переросла у бійку, обставин заподіяння йому ножових поранень не
пам'ятає, будь-яких претензій до підсудної не має.

Свідок ОСОБА_3
/сестра підсудної/ показала, що може охарактеризувати потерпілого як агресивну
людину, яка неодноразово застосовувала фізичне насилля до підсудної. ОСОБА_3 не
була очевидцем того, як потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, але
бачила на шиї та руках ОСОБА_2 тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_4
/племінниця підсудної/ показала, що під час вживання алкогольних напоїв між
потерпілим та ОСОБА_5
відбулася бійка, після якої вони вийшли на вулицю. ОСОБА_2 пішла за ними,
що відбулося далі вона не бачила.

СвідокОСОБА_5 показав, що 03
квітня 2007 року підсудна ОСОБА_2 справляла поминки свого дідуся. Після
вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 став сваритися із ОСОБА_5 з приводу
грошей. Присутні намагалися заспокоїти потерпілого та вивели його на вулицю, де
між ним та ОСОБА_2 сварка продовжилася.

Свідок ОСОБА_6
на досудовому слідстві показав, що коли ОСОБА_1 розпочав бійку з ОСОБА_5 він
виштовхав потерпілого з квартири на вулицю. Останній став битися із ОСОБА_6
Після того, як бійка скінчилася, ОСОБА_6 пішов до під'їзду і через деякий час
почув крик ОСОБА_1 Останній побіг у бік «Торгівельного Центру». Коли ОСОБА_6
підійшов до підсудної вона плакала і зізналася, що підрізала потерпілого. Поруч
з ОСОБА_2 лежали шматки розламаного ножа, ОСОБА_6 зібрав їх і викинув у бак для
сміття (а. с. 40).

СвідокОСОБА_7
показала, що шукаючи ОСОБА_1 знайшла його неподалік від будинку «Торгівельного
центру» з ножовим пораненням. Він пояснив, що його вдарили ножем у спину, але
хто це зробив не казав.

Крім того, вина
підсудної ОСОБА_2 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими
доказами.

З протоколів
огляду вбачається, що в районі АДРЕСА_1 виявлено дві прями речовини бурого
кольору схожої на кров (а. с. 11). Аналогічні плями виявлено на одязі та взутті
потерпілого, вилучених в АДРЕСА_1, за місцем проживання підсудної ОСОБА_2 (а.
с. 16). Згідно висновків біологічних експертиз в згаданих слідах знайдено кров
потерпілого ОСОБА_1 (а. с. 75, 115).

Кров потерпіло
також знайдено в слідах, виявлених на одязі підсудної ОСОБА_2, що
підтверджується висновками відповідних експертиз (а. с. 22, 86).

В ході огляду
території, прилеглої доАДРЕСА_1, в баках для сміття, виявлено та вилучено
фрагменти клинка та рукоятки ножа (а. с. 18) із слідами крові потерпілого
ОСОБА_1 (а. с. 98).

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_1 виявлено тілесні
ушкодження у вигляді двох проникаючих ножових поранень грудної клітини, рани
яких знаходяться на спині, в області нижнього кута лівої лопатки та в області
тіла правої лопатки на рівні четвертого ребра, які ускладнилися пневмотораксом
справа і гемотораксом зліва та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. В момент
заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися як у вертикальному
положенні, чи близькому до нього, так і у горизонтальному, чи близькому до
нього положенні, повернутим спиною до нападника (а. с. 58).

Показання
ОСОБА_2 щодо механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, надані нею в
ході відтворення обстановки та обставин події, не суперечать об'єктивним даним,
отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_1 (а. с. 61, 65).

Суд вважає
хибними твердження підсудної з приводу того, що ножові поранення потерпілому
вона спричинила захищаючись від нападу з його боку. З показань ОСОБА_2 в
судовому засіданні вбачається, що удари ножем вона наносила в область спини
потерпілого, коли останній намагався втекти, що об'єктивно підтверджується
висновками судово-медичної експертизи і фактично виключає перебування ОСОБА_2 в
стані необхідної оборони.

Оцінивши
досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину підсудної
ОСОБА_2 в скоєні умисного злочину. її дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.
121 КК України, так як вона умисно спричинила потерпілому тяжкі тілесні
ушкодження.

Призначаючи
підсудній покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого
злочину, всі обставини справи в їх сукупності, а також особу підсудної, яка
раніше не засуджувалася, вдова, має не утриманні трьох неповнолітніх дітей, на
обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце
проживання (а. с. 155-172).

Обставинами, які
пом'якшують покарання підсудній, суд враховує сприяння розкриттю злочину,
перебуванні на її утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Виходячи із
змісту п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття характеризує суб'єктивне
ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона
визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити
ситуацію, що склалася.

Не зважаючи на
те, що ОСОБА_2 частково визнала себе винною, підсудна фактично підтвердила
встановлені судом обставини вчинення злочину, на досудовому слідстві та в суді
повністю визнала свою провину, щиро висловлювала жаль з приводу вчиненого та
бажання

виправити ситуацію, що в свою чергу свідчить про її щире
каяття. Згадану обставину суд визнає в якості пом'якшуючої покарання підсудної.

Обставин, які
обтяжують покарання підсудної, судом не встановлено.

Згідно медичного
висновку підсудна ОСОБА_2, практично здорова, примусового лікування від
алкоголізму та наркоманії не потребує.

Виходячи із
загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд
вважає, що для виправлення підсудної ОСОБА_2 та попередження скоєння нею нових
злочинів необхідне і достатнє покарання у вигляді позбавлення волі.

Визначаючи міру
покарання, суд враховує наведені вище обставини, що пом'якшують покарання
підсудної, її позитивні характеристики, відсутність судимостей, сімейний стан,
наявність на її утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Крім того, суд
враховує особу потерпілого ОСОБА_1, його неправомірну поведінку безпосередньо
перед вчиненням згаданого злочину, а саме, застосування до ОСОБА_2 фізичного
насилля.

Зазначені
обставини суд визнає винятковими, та такими, що значно знижують ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину, тому вважає за необхідне, на підставі
ст. 69 КК України, призначити підсудній покарання нижче від найнижчої межі,
встановленого кримінальним законом за злочин, передбачений за ч. 1 ст. 121 КК
України.

Враховуючи, що
ОСОБА_2 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не
притягувалися, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має на
утриманні трьох неповнолітніх дітей, розкаялась у вчиненому злочині, враховуючи
думку потерпілого, який прохав суворо її не карати, суд приходить до висновку,
що виправлення підсудної можливе без ізоляції від суспільства, тому призначаючи
ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі, суд приймає рішення про
звільнення її від покарання з випробуванням.

При звільненні
від відбування покарання суд вважає за необхідне покласти на засуджену такі
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти орган
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи те,
що на утриманні засудженої знаходиться троє неповнолітніх дітей, суд вважає, що
на засуджену непотрібно покладати обов'язок періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Питання про
речові докази вирішено судом відповідно до ст. 81 КПК України.

Витрати на
проведення судових експертиз в розмірі 1209, 48 грн. підлягають стягненню із
підсудної ОСОБА_2 на користь експертних закладів в порядку ст. 93 КПК України
(а. с. 74, 85, 97, 106, 114, 124, 130, 137).

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винною в скоєні злочину, передбаченого ч. 1

ст. 121 КК
України і призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у
вигляді

3 (трьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст.
ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного покарання, якщо вона
протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї такі обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання
вироком законної сили запобіжний захід засудженій ОСОБА_2 залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Речові докази по
справі: відеокасету із записами слідчих дій - приєднати до матеріалів справи
(а. с. 39); одяг та взуття, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_6 повернути їх

власниками (а. с. 94); фрагменти ножа, змиви крові, що
зберігаються в Комсомольському MB,
-знищити.

Судові витрати
на проведення судових експертиз в розмірі 1209, 48 грн. стягнути із засудженої
ОСОБА_2 на користь експертних закладів (а. с. 74, 85, 97, 106, 114, 124, 130,
137).

На вирок може
бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з
моменту його оголошення.