Хотинський районний суд Чернівецької області

Справа 1-6/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

Головуючого судді Галичанського О.І.;

при секретарі-Нагавичка Ю.В.;

за участю: прокурора Козарічук М.В. ;

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хотин кримінальну справу відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює керівником юридичного відділу ТзОВ ВКТ «Арго», одруженого, на утриманні дві неповнолітні дитини, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкає за адресою: м. Хотин, вул. Незалежності, 28Б/16 раніше не судимого,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 366 ч. 1, 15, ч. 2 ст. 368, ст. 368 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що обіймаючи посаду заступника начальника Хотинського районного управління юстиції-начальника відділу державної виконавчої служби, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями в кінці червня-на початку липня 2009 року за сприяння у позитивному вирішенні виконавчого провадження щодо звернення стягнення на будинок № 12 по вул. Непомнящего в м. Хотин Чернівецької області, який за договором іпотеки було передано ОСОБА_4 в іпотеку ВАТ КБ «Надра» для забезпечення зобов»язань ОСОБА_5 по кредитному договору, попросив ОСОБА_5 передати йому в якості хабара 3000 (три тисячі) доларів США за те, що вказаний будинок не буде реалізовуватись через аукціон.

ОСОБА_5, погодившись на умови ОСОБА_3 в кінці червня-початку липня 2009 року в м. Хотин Чернівецької області біля будівлі «Палац Юстиції» передав ОСОБА_3 1000 (одну тисячу) доларів США, пообіцявши решту (дві тисячі) доларів США передати пізніше.

Крім того, на виконанні ВДВС Хотинського РУЮ в березні 2010 року перебувало три виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_6 заборгованностей за порушення правил дорожнього руху.

17.03.2010 року ОСОБА_6 з»явився до начальника ВДВС Хотинського РУЮ ОСОБА_3, де домовився з ним про закриття цих виконавчих проваджень. Під час особистої бесіди 17.03.2010 в приміщенні ВДВС Хотинського РУЮ ОСОБА_3 пояснив ОСОБА_6, що йому необхідно принести кошти в сумі 1200 гривень, що і буде умовою закриття цих виконавчих проваджень.

23.03.2010 року в приміщенні ВДВС Хотинського РУЮ ОСОБА_6 передав особисто ОСОБА_3 кошти в сумі 1120 гривень для сплати адміністративних штрафів за порушення правил дорожнього руху. Отримавши ці кошти, не закривши провадження по виконавчим провадженням відносно ОСОБА_6 начальник ВДВС Хотинського РУЮ ОСОБА_3 засвідчив підписом і гербовою печаткою, довідку про відсутність на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції виконавчих документів щодо стягнення з ОСОБА_6 адміністративних штрафів за порушення правил дорожнього руху від 23.03.2010 р. Після цього він передав цю довідку ОСОБА_6, запевнивши, що всі виконавчі провадження щодо нього будуть закінчені, оскільки він сплатить адміністративні штрафи.

Відповідно до пред»явленого обвинувачення, ОСОБА_3 передав своїй підлеглій ОСОБА_7 лише 651,00 грн., для сплати у банківську установу штрафів, виконавчих зборів і витрат за двома виконавчими провадженнями, відкритими відносно ОСОБА_6 Одночасно, ОСОБА_3 передав ОСОБА_7, завчасно розписаний на неї, ще один виконавчий документ, а саме постанову по справі про адміністративне правопорушення і про стягнення з ОСОБА_6 адміністративного штрафу за порушення правил дорожнього руху на суму 255, 00 грн. та сказав відмовити у відкритті за ним виконавчого провадження.

Під час судового розгляду справи захисниками підсудного ОСОБА_3 було заявлене клопотання про направлення кримінальної справи щодо їх підзахисного для проведення додаткового розслідування.

Підсудний ОСОБА_3 заявлене захисниками клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення заявленого клопотання.

Розглянувши заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінальної справи, судом встановлено, що органом досудового слідства при прийнятті процесуальних рішень у кримінальній справі були неправильно застосовані норми кримінального і кримінально-процесуального закону, без усунення яких справа не може бути розглянута судом.

Так, кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ст. 15, ч. 2 ст. 368, ст. 368 ч. 2 КК України по епізоду з ОСОБА_5, орган досудового слідства належним чином не довів обєктивну та субєктивну сторони даного злочину.

На це, зокрема, вказують наступні порушення.

Так, до обовязкових ознак обєктивної сторони злочину передбаченого ч. 2 ст.368 КК України належить в першу чергу одержання службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабара, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Органом досудового слідства не досліджено які саме дії вчинив, чи міг вчинити ОСОБА_3, сприяючи ОСОБА_5, вирішуючи питання про нереалізацію через аукціон житлового будинку, переданого в іпотеку ВАТ КБ «Надра».

В матеріалах справи є в наявності протокол усної заяви про злочин від 02.04.2010 року, складений з слів ОСОБА_5 про вимагання у нього ОСОБА_3 3000 (трьох тисяч) доларів США і отримання лише частини такого хабара в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США. (т. 1 а.с.32)

Також в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_5 з приводу його заяви про вчинений злочин (т. 1 а.с. 33-34; 99-100).

У зазначених поясненнях і протоколі усної заяви про злочин, а також в показаннях, даних ОСОБА_5 під час допиту в якості свідка 20.04.2010 року (т. 1 а.с. 199) не міститься інформації, які саме дії мав би вчинити ОСОБА_3, вирішуючи проблемні питання ОСОБА_5 і чому ОСОБА_5 заявив про вимагання і давання частини хабара лише через 10 місяців після скоєного, на його думку, ОСОБА_3 злочину. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази, що підтверджують факт вимагання ОСОБА_3 хабара у ОСОБА_5 і факт передачі ОСОБА_5 хабара ОСОБА_3

Окрім формального допиту в якості свідка, жодної слідчої дії з ОСОБА_5 не проведено. Речових доказів по цьому епізоду не має. В судове засідання ОСОБА_5 жодного разу не з»явився.

Підсумовуючи епізод про вимагання і одержання ОСОБА_3 хабара від ОСОБА_5 наприкінці червня-початку липня 2009 року слід окремо зазначити, що у справі окрім заяви ОСОБА_5 про вчинений злочин від 02.04.2010 року і однакових по змісту двох пояснень та одного протоколу допиту в якості свідка відсутні будь-які докази вини ОСОБА_3

По епізоду одержання ОСОБА_3 хабара від ОСОБА_6 в розмірі 1120 гривень та видачі ОСОБА_6 завідомо неправдивого документа під час досудового слідства також допущені порушення, які неможливо усунути під час судового розгляду справи.

Так, вкаліфікуючи дії ОСОБА_3 за ст. 368 ч. 2 КК України по епізоду з ОСОБА_6 слідчим не було з»ясовано розмір хабара, оскільки, відповідно до матеріалів справи і даних, з»ясованих як на досудовому так і під час судового слідства, ОСОБА_6 приніс ОСОБА_3 кошти в сумі 1120 гривень. Частину цих коштів ОСОБА_3, через підлеглого працівника офіційно вніс в касу і погасив заборгованість ОСОБА_6 по двом виконавчим провадженням. Отже, в даному випадку сума коштів, яку отримав ОСОБА_3 залишилась не встановленою, у зв»язку із чим та враховуючи епізод з ОСОБА_5 суд позбавлений можливості вірно кваліфікувати дії ОСОБА_3

Крім того, під час досудового слідства не досліджувалось питання, чому ОСОБА_6, маючи таку можливість, самостійно не погасив заборгованість по виконавчим провадженням, адже прослідковується нелогічність його дій. За кошти, які передав ОСОБА_3 він цілковито міг погасити заборгованість по всім виконавчим провадженням. В судовому засіданні ОСОБА_6 відповіді на таке питання не дав. Досліджуючи питання походження грошей, які він передав ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні давав суперечливі показання. Спочатку стверджував, що то були кошти УМВСУ в Чернівецькій області, потім пояснював, що ці кошти належали йому особисто.

Аналогічні в частині походження грошей були дані в судовому засіданні пояснення працівника ВДСБЕЗ УМВСУ в Чернівецькій області ОСОБА_8

За клопотанням прокурора, в судовому засіданні було переглянуто відеозапис, яким зафіксовано спілкування ОСОБА_6 в службовому кабінеті ОСОБА_3 Відповідно до вказаного відеозапису, спілкування і передача коштів відбулися в червні 2009 року, хоча у справі є в наявності протокол огляду і вручення ОСОБА_6 коштів, датований 23 березня 2010 року.

Допитаний з цього приводу в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що самостійно на камеру власного мобільного телефона «Нокіа 70» записував спілкування і передачу ОСОБА_3 грошей.

В матеріалах справи наявний акт добровільної видачі мобільного телефона та диску, датований 23.03.2010 року. Відповідно до цього акту (т. 1 а.с. 25) ОСОБА_6 після проведеного запису самостійно зробив копіювання з носія на диск і телефон разом з диском видав працівникам міліції. Проте, (т. 1 а.с. 8, 9) в поясненні ОСОБА_6, датованому 24.03.2010 року зазначено, що він цього дня до свого пояснення додає диск з аудіо і відеозаписом.

В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що втопив цей телефон. Проте, судом встановлено, що станом на жовтень 2010 року зазначений телефон працював, тобто утопленим не був.

В судовому засіданні за клопотанням прокурора, прокурору надавалось доручення встановити і вилучити даний мобільний телефон і в порядку ст. 315-1 КПК України доручено призначення та проведення фоноскопічної експертизи для з»ясування можливості проведення відеозапису на телефон «Нокіа 70», встановлення можливості монтажу відзнятого відеосюжету, встановлення кількості учасників розмови за кадром та змісту цієї розмови.

Вказані доручення виконаними не були.

Крім того, 14.04.2010 року слідчим порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за фактом одержання хабара від ОСОБА_6 в сумі 493 гривні. Проте, по епізоду з ОСОБА_6 ОСОБА_3 пред»явлено обвинувачення в отриманні хабара в розмірі 1120 гривень. Хоча, як матеріалами справи, так і під час судового розгляду цієї справи було встановлено, що в день отримання коштів від ОСОБА_6 ОСОБА_3 передав їх для проведення через касу для погашення заборгованності по виконавчим провадженням ОСОБА_6 Отже, під час досудового слідства не було встановлено умислу в діях ОСОБА_3, коли він приймав кошти від ОСОБА_6 і передавав їх підлеглому працівнику для проплати в касі. Також не встановлено, що саме усвідомлював ОСОБА_6, передаючі ОСОБА_3 гроші, оскільки, відповідно до пояснень ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 96-98) він давав ОСОБА_3 гроші для сплати штрафу за допущені порушення правил дорожнього руху. На уточнююче питання особи, що відбирала пояснення він відповів, що ОСОБА_3 взяв гроші для себе, а не для сплати штрафу, оскільки отримані кошти поклав в його (ОСОБА_6В.) документи.

В судовому засіданні досліджувались матеріали справи, відповідно до яких по двом виконавчим провадженням боржника ОСОБА_6 (т.2 а.с. 8, 12, 21, 23, 24) 26.03.2010 року були погашені заборгованності і провадження були закриті.

Матеріалами кримінальної справи підтверджено факт того, що в час отримання ОСОБА_3 грошей від ОСОБА_6 він передав їх для уплати боргу останнього, отже не встановлено в чому саме полягає вина ОСОБА_3 як в частині отримання грошей від ОСОБА_6, так і в частині видачі йому довідки про відсутність заборгованності по виконавчим провадженням.

Дані факти вказують на порушення слідчим вимог ст. 22 КПК України при розслідуванні цієї кримінальної справи, а за наявності перелічених обставин і фактичного невиконання доручення суду, усунути недоліки досудового слідства в судовому засіданні не представляється можливим.

Така неправильність та неповнота досудового слідства не може бути усунута під час судового розгляду справи.

Тому, заявлене адвокатами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування підлягає задоволенню.

На підставі вищенавденого, керуючись ст.22, 64, 281, 296 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, заявлене в інтересах підсудного ОСОБА_3 адвокатами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування задовольнити.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених статтями 366 ч. 1, 368 ч. 2, 15 ч. 2, 368 ч. 2 КК України направити прокурору Хотинського району Чернівецької області для організації проведення додаткового розслідування.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд.

СУДДЯ: О. І. Галичанський