Справа № 1- 55/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
12 лютого 2008 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
судді Лапіна О.Ф.,

за участі секретаря Зикової М.В.,

прокурора Клімука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Потсдам, Німеччина, українця,
громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов'язаного,
мешканцяАДРЕСА_1, раніше судимого:

- вироком
Старовижівського районного суду від 20.01.2000 року за ст.ст. 81 ч.2, 89 ч.2 КК
України ( в редакції Закону 1960 року) до 2 років позбавлення волі з
конфіскацією усього майна із відстрочкою виконання вироку з іспитовим терміном
на 2 роки зі сплатою 700 грн. штрафу на
підставі ст. 46-1 КК України;

- вироком
Ковельського міського суду від 25.10.2000 року за ст. 140 ч. 2 КК України ( в
редакції Закону 1960 року) до 2 років 3 місяців позбавлення волі у ВТК
загального режиму без конфіскації майна; звільнений постановою Миколаївського
районного місцевого суду Львівської області від 27.12.2001 року умовно - достроково
на 1 рік 21 днів, -

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:

■

Підсудний ОСОБА_1,
будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, 28 червня 2004 року близько 23 год.
30 хв. біля будинку № 20 по вул. 40 років Перемоги в м. Ковелі, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, переслідуючи корисливу мету - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням
довірою, - під приводом потелефонувати,
попросив у ОСОБА_2, мобільний телефон марки «Самсунг С 100» ІМЕЙ №
3376/300, вартістю 935 грн. із сім-карткою сім-сім «Ювілейний» вартістю 100 грн. на
рахунку якої було 15 грн., а отримавши, заховав у кишеню та не повернув, чим повторно заволодів чужим майном
шляхом обману та зловживання довірою, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну
суму 1050 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в
інкримінованому йому злочині визнав повністю і прохає суд суворо його не
карати. Суду показав, що 28.06.2004 року у компанії своїх знайомих, серед яких
був і потерпілий ОСОБА_2 вживав спиртне у квартирі спільного знайомого ОСОБА_3та пізніше на
березі річки Турія. Вказує, що мобільний телефон потерпілого брав кілька разів
щоб телефонувати, однак, пізніше вирішив його викрасти, і взявши ніби
подзвонити - поклав у кишеню. В подальшому на прохання потерпілого повернути
телефон - відповів йому, що телефону не брав і можливо він залишився у
квартирі. Також показав, що наступного
дня телефон продав ОСОБА_4., а виручені гроші витратив на власні потреби. На
даний час заподіяні збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється, прохає суворо не карати.

Крім повного визнання підсудним
ОСОБА_1 своєї
вини в інкримінованому
йому злочині
його винність об'єктивно доводиться матеріалами
кримінальної справи,
зокрема:

- протоколом заяви від 01.07.2004 року, у якійОСОБА_2. заявляє
про те, що 28.06.2004 року біля будинку № 20 по вул. 40 років Перемоги в м.
Ковелі у нього викрадено телефон марки «Самсунг С 100» ІМЕЙ №
3376/300, вартістю 935 грн. із сім-карткою сім-сім «Ювілейний» вартістю 100
грн. на рахунку якої було 15 грн./а.с. 13/;

- протоколом вилучення від 01.07.2007 року, згідно якого уОСОБА_4вилучено
мобільний телефон марки «Самсунг С 100» ІМЕЙ №
3376/300 / а.с. 16/;

- протоколом допиту потерпілого від 06.07.2004 року та
протоколом додаткового допиту потерпілого від 11.01.2008 року, із яких
вбачається, що потерпілий ОСОБА_2ствердив, що 28.06.2004 року відпочивав у компанії
своїх знайомих, серед яких був і підсудний ОСОБА_1., який періодично брав
належний потерпілому телефон у користування, щоб передзвонити, та коли виявив
пропажу телефону - вирішив, що до цього може бути причетним саме підсудний /
а.с. 23/;

- розписками в повернені мобільного телефону /а.с.20/ та про відшкодування
збитків / а.с.25/.

Суд, аналізуючи докази зібрані по справі, приходить до
висновку, що злочинні дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано органами
досудового слідства за ст. 190 ч.2 КК
України.

Своїм
умисними діями, що виразились у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_1.
повторно вчинив шахрайство, тобто злочин, передбачений ст. 190 ч. 2 КК
України.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого злочину і особу винного в їх сукупності.

До пом'якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину.

До обтяжуючих
покарання обставин суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного
сп'яніння.

Судом також
враховується позитивна характеристика підсудного.

З врахуванням
наведеного суд вважає необхідним та достатнім призначити покарання в межах
санкції ст. 190 ч.2 КК України у виді позбавлення волі та вважає, що його
виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, у відповідності
до ст. ст. 75, 76 КК України.

Зважаючи на
вищевикладене, суд приходить до висновку, що до набрання вироком законної сили
міру запобіжного заходу щодо підсудного
слід залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речовий доказ по
справі - мобільний телефон «Самсунг С 100» ІМЕЙ № 3376/300,
належний потерпілому ОСОБА_2 та переданий на зберігання його дружині ОСОБА_5 /
а.с. 17, 19, 20/ слід залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст.
323, 324,КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді
позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком два роки та з покладанням відповідно до ст. 76 КК України на
нього обов'язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтись для
реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного
заходу підсудному залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речовий
доказ по справі - мобільний телефон «Самсунг С 100» ІМЕЙ № 3376/300,
належний потерпілому ОСОБА_2 та переданий на зберігання його дружині ОСОБА_5 /
а.с. 17, 19, 20/, - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_2.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий
: О.Ф.
Лапін