Менський районний суд Чернігівської області
Справа №1-42/11 року
В И Р О К

Іменем України

07.04.2011 Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

при секретарі: Солонар В.І.

за участю прокурора: Джима Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Мена кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки: м. Мена вул. Піонерська, 15е, Менського району Чернігівської області, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжня, не працююча, раніше судима: 19.10.2010 року Менським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 будучи раніше судимою 19.10.2010 року Менським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, на шлях виправлення не стала та в період відбування покарання, повторно вчинила новий умисний злочин.

Так, повторно, 22.01.2011 року, близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись в квартирі № 7, яка розташована в Залізничному будинку № 1, що в м. Мена, Чернігівської області, з метою заволодіння чужим майном, умисно, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_2, заволоділа його мобільним телефоном «ОСОБА_3 К 610 І», вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 488 К 489 К від 24.02.2011 року, становить 260 грн., в середині якого перебувала СІМ-картка оператора мобільного звязку «Лайф», вартість якої складає 25 грн.? та на рахунку якої були грошові кошти в сумі 2 грн. 85 коп., чим ОСОБА_2 завдано матеріального збитку на загальну суму 287 грн. 85 коп.

Допитана в судовому засіданні в якості підсудної ОСОБА_1 вину в інкримінованому злочині визнала повністю та дала суду показання, в яких зазначила, що 22.01.2011 року з самого ранку вона була в гостях у свого знайомого - ОСОБА_2, з яким вживала спиртні напої. В той час у неї виник умисел на те, щоб якимось чином заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_2 та потім його продати. Вона попросила на деякий час у останнього телефон, сказавши, що телефон їй потрібен у справах, які в неї виникли в центрі міста. ОСОБА_2 погодився дати їй на деякий час телефон, але сказав, що вона його обовязково повернула. Вийшовши з помешкання де проживає ОСОБА_2 вона зателефонувала ОСОБА_4 та запропонувала йому мобільний телефон, яким вона нещодавно заволоділа та домовилася про зустріч з останнім поблизу магазину «Орхідея»в м. Мена. Через деякий час на свій телефон зателефонував ОСОБА_2 і запитав де вона, і де його телефон. Вона відповіла що скоро буде. Після цього вона зустрілася з ОСОБА_5 та продала останньому телефон за 250 грн. СІМ-картку, яка була в телефоні, і на рахунку якої було 2 грн. 85 коп. вона вийняла з телефону та викинула. Того ж дня до неї прийшли працівники міліції і вона призналася у скоєному. У чиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Крім визнавальних показань ОСОБА_1 її винуватість у вчиненні інкримінованого їй діяння підтверджується перевіреними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_2, які він дав в ході досудового слідства, з яких вбачається, що 22.01.2011 року в нього в гостях перебувала ОСОБА_1, з якою він вживав спиртне. В обідній час ОСОБА_1 сказала, що їй по справах необхідно сходити в центр міста та попросила в нього на деякий час його мобільний телефон. Він дав їй телефон, але за умови, що вона його поверне. Через деякий проміжок часу він зателефонував на свій мобільний номер, відповіла ОСОБА_1 і сказала що скоро прийде. Він почекав ще деякий час і вдруге зателефонував, але телефон вже був відключений. Тоді, зрозумівши що ОСОБА_1 його обманула, він звернувся до міліції.

Зясувавши думку прокурора, підсудного про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, те що підсудна ОСОБА_1 повністю визнала свою вину в скоєному, ніхто з учасників процесу не піддає сумніву і не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку, підсудна вірно розуміє зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позицій підсудної, а тому відповідно до ст. 299 КПК України суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями підсудної, потерпілого та матеріалами справи, які характеризують особу підсудної.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності дають підстави суду зробити висновок, що вина підсудної ОСОБА_1 заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, вчиненим повторно - доведена, її дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані і суд кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, відомості про особу винної.

Обставиною, що помякшує покарання підсудної ОСОБА_1, суд визнає її щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудної ОСОБА_1, суд визнає вчинення нею злочину перебуваючи в стані алкогольного спяніння..

При призначенні покарання підсудній, суд враховує сукупність обставин вчиненого злочину, його тяжкість, особу підсудної, яка раніше притягувалася до кримінальності, злочин вчинила в період відбування покарання, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаюється у скоєному, а тому суд вважає, що до неї доцільно застосувати покарання у вигляді обмеження волі. Такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі підсудної, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі в сумі 258 грн. 40 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи, які підтверджуються матеріалами справи, підлягають стягненню з підсудної ОСОБА_1 на користь держави.

Речові докази по справі: мобільний телефон «ОСОБА_3 К 610 І» та документи до нього, що знаходяться на зберіганні ОСОБА_2 вважати повернутими власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323-324 КПК України , суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 258 (двісті пятдесят вісім) грн. 00 коп.

Речові докази по справі: мобільний телефон «ОСОБА_3 К 610 І» та документи до нього, що знаходяться на зберіганні ОСОБА_2, вважати повернутими власнику

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області, а засудженою ОСОБА_1 в той-же термін з моменту отримання копії вироку .

Головуючий суддя:ОСОБА_6