Віньковецький районний суд
Справа № 1-26/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2011 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Потапова О.О.

При секретарі Приймак Л.О..

З участю прокурора Сосюка І. В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, гр.-ки України, з н/вищою освітою, одружена, працює приватним підприємцем в кафе барі «Куми» с. Зіньків, Віньковецького району, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, буд -6, кв-9, раніше судима 11.02.2011 року вироком Хмельницького міськрайонного суду за ст. 303 ч.2, 69; 149 ч.1. 69; 70 КК України до 1 р. 1 міс. позбавлення волі, судимість не знята і не погашена, розведена, на утриманні малолітня дитина,

за ст. 172 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 грубо порушила законодавство про працю за наступних обставин.

26 березня 2010 року ОСОБА_1 зареєструвалась у Віньковецький районній державній адміністрації приватним підприємцем. Займаючись підприємницькою діяльністю у сфері громадського харчування вона орендує приміщення кафе бару «Куми» в с. Зіньків Віньковецького району, Хмельницької області.

Працюючи підприємцем ОСОБА_1 використовувала працю найманого працівника ОСОБА_2 в період з травня 2010 року по 25 січня 2011 року без реєстрації трудових відносин. Цим порушила п.п.8.1.1.; 8.1.2; 8.1 ст.8 та п.п.»а»п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб ; статті 2, 24-1, 24, 253 КЗпП України. Не сплачувала до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а також не проводила сплату до Пенсійного фонду України, Фонду загальгнообов»язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Виплачуючи заробітну плату ОСОБА_2 вона не проводила відрахування у соціальні фонди та пенсійний фонд . Внаслідок цього позбавила потерпілу гарантованих Конституцією України прав : на отримання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімуму, на відпочинок, на здорові і безпечні умови праці, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості чи при хворобі, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття.

В судовому засіданні підсудна визнала себе винною повністю. Погодилась дати показання та показала, що вона зареєструвалась як підприємець з правом роздрібної торгівлі та надання послуг населенню. Обладнала кафе в приміщенні колишнього універмагу в с. Зіньків. Запросила допомогти їй ОСОБА_3 яка не бажала офіційно працевлаштовуватись, оскільки заявляла, що виїде в Крим до дітей. Вона робітниці сплачувала кошти нерегулярно, оскільки та працювала по необхідності. Офіційно вони не оформляли трудові відносини. Потерпілій сплачено більше тисячі гривень за роботу. Підсудна проживає з матір»ю інвалідом 1 групи та малолітньою дитиною.

Відповідно до ст. 299 КПК України суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів, оскільки учасники судового розгляду не заперечували проти цього. При цьому суд з»ясував, що підсудна та учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та не має сумніву в добровільності і істинності їх позицій.

Вина підсудної підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1А.( а.с.48), дозволом на розміщення торгової точки в с. Зінькв( а.с.50).

За сукупності частково досліджених доказів дії підсудної вірно кваліфіковано за ст. 172 ч.1 КК України

Підсудна раніше притягувалась до кримінальної відповідальності . Засуджена вироком Хмельницького міськрайонного суду 11 лютого 2011 року за ст. 303 ч.3 , ч.1 ст.69 до 1 року позбавлення волі і за ст. 149 ч.1, 69 ч.1; 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, судимість не знята і не погашена, тому покарання їй слід призначити відповідно до вимог ст. 65 КК України. При цьому судом враховується позитивна характеристика підсудної ( а.с.84).

Обставинами які пом»якшують її покарання слід визнати щире каяття та наявність на утриманні матері інваліда 1 групи і малолітньої дитини. Обставин які обтяжують покарання не добуто.

Виходячи із дослідженого та вимог ст. 65 ч.2 КК України ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу. Відповідно до статей 71, 72 ч.3 КК Країни штраф виконувати окремо від покарання призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11.02.2011 року у вигляді позбавлення волі.

Позов у справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 324, 325 КК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст. 172 ч.1 КК України та за цією статтею призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 520 ( п»ять сот двадцять) грн..

Відповідно до ст. 72 ч.3 КК України призначене покарання у вигляді штрафу 520( п»ять сот двадцять) грн. виконувати самостійно від покарання призначеного ОСОБА_1 вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11лютого 2011 року у вигляді ОДНОГО року одного місяця позбавлення волі .

У строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_1 строк її тримання під вартою з 01 жовтня 2008 по 18 червня 2009 року включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взявши її під варту в залі судових засідань негайно і утримувати в СІЗО м. Хмельницького до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом 15 діб з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя