Справа № 128/435/15-к

ВИРОК
Іменем України
03 квітня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 000001594 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Літинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого неофіційно, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.11.2014 року близько 14 год. ОСОБА_5 , працюючи на підприємстві «Хмільник-Транс», яке розташоване в с. Писарівка, вул. Немирівське шосе, 33/13, Вінницького району Вінницької області та належить ОСОБА_4 , з корисливих спонукань, маючи прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу із вантажного автомобіля марки «Мерседес Бенс» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на даній території та належить ОСОБА_4 , вчинив крадіжку пристрою автономного опалення вартістю 5000 грн. згідно довідки ТОВ «Лоєвський», чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням вину визнав повністю при обставинах, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати, зробив для себе належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений завдану шкоду йому не відшкодував, але зобов`язався відшкодувати, тому претензій до нього ні матеріального, ні морального характеру не має, обвинуваченого просить суворо не карати.

Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на диспансерному наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, зобов`язувався відшкодувати потерпілому завдану шкоду, думку потерпілого щодо покарання.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, розмір завданого збитку, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, думку потерпілого щодо несуворої міри покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і тому йому необхідно призначити покарання у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1