Справа № 592/6907/13-к
Провадження № 1-кп/592/8/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року м.Суми
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, циган, з неповною середньою освітою, не одружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,
Який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 353, ч.3 ст. 357 КК України,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Суми, громадянки України, циганка, з неповною середньою освітою, не одружена, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
Яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 357, ч.3 ст. 126 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Червоноглазівка, Юріївського району, Дніпропетровської області, циганка, громадянка України, освіта неповна середня, пенсіонерка , вдова, мешкає за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судима,
яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 146 КК України, -
Приблизно в середині березня 2012 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 прийшов додому до раніше незнайомого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 та усвідомивши, що той мешкає в квартирі один та в силу свого похилого віку та надмірного вживання спиртних напоїв легко піддається впливу, про що він повідомив ОСОБА_6 , з якою вони вирішили шахрайським шляхом заволодіти його квартирою.
ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , в телефонному режимі залучили до своїх дій ОСОБА_5 , яка мешкала в смт. Улянівка Білопільського району Сумської області, та вступили в попередню змову на незаконне заволодіння квартирою, яка належала ОСОБА_8 з метою незаконного збагачення за рахунок її продажу та вони розробили план спільних дій, розподіливши між собою ролі, згідно яким діяли.
З цією метою ОСОБА_4 видав себе за працівника міліції, самовільно присвоївши владні повноваження та звання службової особи, чим ввів в оману ОСОБА_8 щодо свого справжнього статусу та увійшов таким способом до нього в довіру. Користуючись нерозумністю та вразливістю ОСОБА_8 , повідомив, що останнього розшукують наркомани, які з ним розправляться і йому загрожує небезпека, у зв`язку з чим ОСОБА_8 не можна знаходитись вдома, що не відповідало дійсності та під виглядом надання йому допомоги, запропонував поїхати разом з ним. ОСОБА_8 , помилково сприймаючи ОСОБА_4 як представника правоохоронного органу та вважаючи, що йому дійсно загрожує небезпека, будучи введений в оману неправдивою інформацією, яку повідомив йому ОСОБА_4 , погодився поїхати разом з ним.
В подальшому ОСОБА_4 , діючи відповідно відведеної йому ролі, протягом всього часу підтримував у ОСОБА_8 думку про те, що він являється працівником міліції, під виглядом надання йому допомоги, переконував вчиняти всі необхідні їм дії.
Слідуючи розробленого між ними плану, ОСОБА_4 приблизно з середини березня 2012 року, точної дати в ході досудового слідства не встановлено, відвіз ОСОБА_8 до приватного домоволодіння по АДРЕСА_5 , де мешкала ОСОБА_5 та залишив потерпілого під її наглядом та контролем, тобто ОСОБА_8 був незаконно позбавлений волі ОСОБА_4 та при цьому ОСОБА_5 приєдналась до дій останнього, погодилась наглядати та контролювати ОСОБА_8 , щоб він не втік і тим самим незаконно позбавляла його волі, та підтримуючи думку у останнього, щодо надуманого статусу ОСОБА_4 , тим самим забезпечувала безперешкодне виконання плану на заволодіння шахрайським шляхом чужого майна та реалізації квартири, яка належала ОСОБА_8 у АДРЕСА_4 .
В подальшому ОСОБА_4 періодично навідувався до вказаного домоволодіння, контролюючи ОСОБА_8 та підтримуючи у нього враження щодо наявності небезпеки за місцем його колишнього мешкання та подавляв таким чином його волю.
Через декілька днів, в березні 2012 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та невстановлена особа, діючи за раніше спланованим злочинним планом, спрямованим на заволодіння шахрайським шляхом чужого майна, приїхали у домоволодіння по АДРЕСА_5 , де утримувався ОСОБА_8 та використовуючи становище, в якому він опинився, користуючись його необізнаністю та малограмотністю, усвідомлюючи, що в силу свого похилого віку та зловживання спиртними напоями, він не зможе адекватно розцінити їх пропозицію, переконували його у необхідності відчуження належної йому на праві власності квартири за адресою АДРЕСА_6 . При цьому обіцяли йому придбати помешкання в смт. Жовтневому Білопільського району Сумської області. ОСОБА_4 , користуючись тим, що ОСОБА_8 вважав його працівником міліції та довірився йому, під виглядом надання йому допомоги, запевнив, що у м. Суми ОСОБА_8 не можна мешкати, так як йому там загрожує небезпека.
ОСОБА_8 , опинившись в умовах, які були для нього незвичні, залишившись без участі у своєму житті рідних та близьких йому осіб, будучи психологічно подавлений від цих обставин життя, які створили йому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , повністю піддався їх впливу, не розуміючи їх дійсних намірів, направлених на незаконне збагачення за рахунок продажу його нерухомого майна. Будучи введений в оману, вважаючи, що йому загрожує небезпека в разі повернення до своєї квартири у м. Суми, ОСОБА_8 погодився на продаж своєї квартири та придбання іншої, не усвідомлюючи, що вартість належної йому квартири у місті Суми значно перевищує вартість квартири в смт Жовтневому Білопільського району Сумської області та не розуміючи дійсні наміри вказаних осіб збагатитись на різниці у вартості квартир.
В березні 2012 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, під час перебування ОСОБА_8 у домоволодінні по АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заволоділи паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , який є важливим особистим документом та який вони використовували під час здійснення подальших злочинних дій, а також ключами від квартири потерпілого.
В березні 2012 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , з метою відшукання правовстановлюючих документів, діючи протиправно, без згоди на це власника житла, за допомогою ключів, якими він раніше заволодів, незаконно проник до квартири АДРЕСА_7 , чим порушив конституційне право ОСОБА_8 на недоторканість житла.
Знаходячись у вказаній квартирі ОСОБА_4 , діючи з корисливою метою, незаконно заволодів свідоцтвом про народження на ім`я ОСОБА_8 , атестатом про середню освіту, які є іншими важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію ОСОБА_8 своїх прав, свобод та законних інтересів.
Не знайшовши в зазначеній квартирі правовстановлюючих документів, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вирішили їх відновити, замовивши дублікат в БТІ та використовуючи для цього малограмотну ОСОБА_9 , яка не була обізнана в їх злочинних діях та приховуючи таким чином свою участь.
28.03.2012 року в денний час ОСОБА_4 привіз ОСОБА_8 до приватної нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_8 , де ОСОБА_8 , перебуваючи у невірній впевненості щодо добросовісності та законності дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, поставив підписи у довіреності, якою уповноважив ОСОБА_9 діяти від його імені і тим самим надав зазначеним особам можливість підготувати всі необхідні документи для укладання договору купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_6 .
03.04.2012 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , слідуючи раніше спланованому злочинному плану, спрямованому на заволодіння шахрайським шляхом чужого майна використовуючи ОСОБА_9 , від її імені, на підставі наданої ОСОБА_8 довіреності замовила та через три дні отримала у КУ «Сумське міське БТІ» по АДРЕСА_9 , дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_7 та одночасно з цим Витяг з реєстру прав власності, необхідний для відчуження квартири.
Реалізуючи задумане та бажаючи приховувати свою причетність до злочинних дій, ОСОБА_6 вирішила використати для здійснення їх злочинних намірів свою знайому ОСОБА_11 , якій повідомила неправдиві відомості про те, що хоче придбати квартиру у ОСОБА_8 для своєї дочки, однак їй необхідно приховати, хто є дійсним власником квартири і таким чином шляхом обману, отримала згоду ОСОБА_11 виступити покупцем при підписанні договору-купівлі продажу квартири, яка належала ОСОБА_8
10.04.2012 року в денний час, ОСОБА_4 , відповідно відведеній йому ролі за раніше спланованим злочинним планом, забрав ОСОБА_8 з приватного домоволодіння смт Улянівка Білопільського району Сумської області та привіз до приватної нотаріальної контори по АДРЕСА_8 для здійснення правочину - укладання договору купівлі-продажу належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_6 . При цьому до нотаріальної контори прийшла ОСОБА_6 , яка привела ОСОБА_11 для здійснення правочину. ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, помиляючись відносно справжнього статусу ОСОБА_4 та довіряючи йому, будучи переконаним у тому, що за місцем його мешкання йому загрожує небезпека та не розуміючи дійсних намірів відносно нього вказаних осіб, не отримуючи грошових коштів в рахунок вартості квартири, підписав надані йому документи, уклавши договір купівлі - продажу належної йому на праві приватної власності квартири по АДРЕСА_6 , в якому було вказано, що сторони за домовленістю здійснили розрахунок за квартиру в сумі 144 000 гривень, що не відповідало дійсності.
Таким чином ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 , об`єднавши свої зусилля, досягли необхідного їм злочинного результату та шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_8 , заволоділи його квартирою за адресою: АДРЕСА_6 вартістю, згідно експертизи оцінки нерухомого майна 151700 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 збитку у великому розмірі.
Після цього ОСОБА_4 знову відвіз ОСОБА_8 до приватного домоволодіння по АДРЕСА_5 , де той продовжував утримуватись під наглядом та контролем ОСОБА_5 та повинен був утримуватись до того часу, поки вони не реалізують квартиру по АДРЕСА_4 .
У вказаний період часу ОСОБА_6 по оголошенню в газеті «Ваш шанс» обрала квартиру, яка знаходилась в АДРЕСА_10 та належала ОСОБА_12 , вартість якої складала 5 000 доларів США, що влаштовувало ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . При цьому квартира знаходилась у старій забудові, без зручностей та потребувала капітального ремонту та не відповідала загальноприйнятим вимогам людини щодо звичних умов проживання.
Після цього у другій половині квітні 2012 року, точної дати встановити не представилось можливим ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та невстановленою жінкою ромської національності, слідуючи раніше розробленого спільного плану злочинних дій, привезли ОСОБА_8 до вказаної квартири, яку обрала ОСОБА_6 у АДРЕСА_10 та складаючи у ОСОБА_8 , враження, що вони йому допомагають та виконують взяті на себе зобов`язання щодо придбання йому житла, користуючись тим, що ОСОБА_8 психологічно подавлений становищем в якому він опинився та легко піддається впливу, переконали його погодитись на придбання цієї квартири. При цьому ОСОБА_4 , представившись ОСОБА_13 та її синам ОСОБА_14 , ОСОБА_15 племінником ОСОБА_8 , ввівши їх в оману, від імені ОСОБА_8 погоджувався на придбання квартири та домовився про укладання договору купівлі - продажу.
Після цього 17.04.2012 року в денний час ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_8 до державної нотаріальної контори смт. Улянівка Білопільського району Сумської області, куди також приїхала ОСОБА_16 , яка передала ОСОБА_12 гроші в сумі 5000 доларів США в якості оплати за вказану квартиру. При цьому ОСОБА_8 , будучи психологічно подавленим та повністю піддавшись впливу ОСОБА_4 , перебуваючи у невірній впевненості щодо добросовісності та законності дій ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , здійснив правочин, уклавши договорі купівлі - продажу, відповідно якого став власником квартири по АДРЕСА_10 , в наміру на придбання якої та бажання в подібній мешкати, до цих подій не ніколи не мав.
Після цього ОСОБА_4 знову відвіз ОСОБА_8 до приватного домоволодіння по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_8 повинен був утримуватись до того часу, поки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підшукували покупців на квартиру АДРЕСА_11 для її подальшої реалізації з метою отримання прибутку. При цьому ОСОБА_5 продовжувала контролювати та наглядати за ОСОБА_17 , щоб він не втік.
В квітні 2012 року, точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , діючи відповідно відведеної їй ролі згідно раніше розробленого плану спільних злочинних дій, звернулась до квартирного агентства «Комфорт» по АДРЕСА_12 , куди надала інформацію про продаж квартири АДРЕСА_7 .
Після цього працівники квартирного агентства, будучи необізнаними в кримінальних намірах ОСОБА_6 , підшукали покупця - ОСОБА_18 . ОСОБА_6 , повідомила ОСОБА_11 , яку використовувала для досягнення своїх злочинних намірів та яка була необізнана в цих намірах, про те, що вирішила продати квартиру та знову попрохала її проїхати до нотаріальної контори та поставити підписи у договорі купівлі продажу квартири.
05 червня 2012 року в денний час ОСОБА_6 разом із ОСОБА_11 приїхала до державної нотаріальної контори, де остання здійснила правочин та уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 , в якому було зазначено, що продаж майна за домовленістю сторін складає 139700 гривень. При цьому ОСОБА_19 передала ОСОБА_6 гроші в сумі 18 000 доларів США, з яких 1000 доларів США вони сплатили квартирному агентству за надання послуг.
Отриманими грошима співучасники розпорядились на власний розсуд, розподіливши пропорційно ролі та участі кожного.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному визнав частково, в скоєному щиро розкаявся, та суду пояснив, що в березні 2012 року він познайомився з раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , та разом з ним пішли вживати спиртні напої до нього у квартиру АДРЕСА_11 , де ОСОБА_20 поскаржився йому, що у нього відбирають пенсію, вкрали телевізор, йому жахливо проживати у квартирі. Тоді він запропонував йому поїхати до тьоті ОСОБА_21 на базар, а потім вони поїхали у смт. Улянівка, де мешкає його знайома ОСОБА_22 , та залишив останнього у неї проживати. Декілька разів він приїзжав до ОСОБА_23 та спілкувався з ОСОБА_20 , їздили вони до м. Суми, ходили до міліції на Першотравневу, коли дізналися, що ОСОБА_8 перебуває у розшуку, їздили разом до нотаріуса, придбали йому квартиру у Жовтневому Білопільського району, яка йому сподобалася та поверталися до помешкання ОСОБА_5 . Потерпілий сам віддав йому свої документи та ключ від квартири, ініціатива про обмін квартири та придбання іншої виходила від ОСОБА_20 . Також разом з потерпілим вони їздили на кладовище, на проводи. ОСОБА_20 не скаржився йому на те, що він не має змоги вільно пересуватися. Про те, що потерпілому наносили побої, коли він мешкав в ОСОБА_23 йому нічого не відомо. В дебатах вину визнав повністю, просив вибачення у потерпілого. Суд просив суворо не наказувати, він має на утриманні неповнолітніх дітей.
Допитана в судовому засідання і обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала частково, суду пояснила, що дійсно з березня 2012 року по червень 2012 року у неї в будинку проживав ОСОБА_8 , якого до неї привіз ОСОБА_24 , та просив щоб той пожив у неї. Потерпілий допомагав їй сажати город, вона не заперечувала проти створення з ним шлюбних стосунків. ОСОБА_20 міг вільно пересуватися у неї в будинку, ніяких тілесних ушкоджень вона йому не заподіяла. З ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вона знайома на протязі багатьох років. Вона знала, що у потерпілого є квартира в м. Суми. До м. Суми та до смт. Жовтневе вона не їздила. Просила суворо не наказувати, оскільки вона багатодітна мати та на цей час вона вагітна.
Незважаючи на часткове не визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , факт вчинення ними кримінальних правопорушеннь при зазначених вище обставинах повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні та перевіреними по кримінальному провадженню доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засідання пояснив, що він проживав у квартирі АДРЕСА_11 , коли він повернувся 11.03.2012 року з села, то побачив, що вхідна дверь у його квартиру незамкнута, побачив, що немає телевізора, костюма на смерть і він пішов до міліції, до дільничого інспектора по пр. Курському в м. Суми. В дільниці він зустрів ОСОБА_25 , який представився йому слідчим та запропонував йому підти до нього додому та оглянути все на місці, як представнику правоохоронного органу, представився йому чужим іменем ОСОБА_26 . ОСОБА_25 запевнив його, що за місцем його мешкання загрожує небезпека, що його розшукують наркомани, які бажають з ним розправитись та переконав переїхати його до іншого місця мешкання. В подальшому він разом з ОСОБА_25 поїхали до смт. Улянівка Білопільського району до ОСОБА_27 та залишив його в селі. Через 3-4 дні ОСОБА_25 повернувся та вони їздили у м. Суми до нотаріуса, де він підписав довіреність. До ОСОБА_23 приїзжала ОСОБА_28 , вони разом з нею та ОСОБА_25 їздили в Жовтневе дивилися квартиру, за оформлення документів ОСОБА_29 сплатила кошти, вона віддавала кошти продавцям і за придбану квартиру в ОСОБА_30 , він був у нотаріуса та підписував документи. Його утримували у ОСОБА_27 в Улянівці два місяці за гратами, ОСОБА_24 приїзжав до нього, возили його на машині до м. Суми, там він підписував у нотаріуса договір купівлі-продажу своєї квартири. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_31 переконував його у необхідності продати свою квартиру по АДРЕСА_13 , забирав його та забезпечував його присутність при підписанні документів. ОСОБА_5 разом зі своєю родиною утримувала його в своєму домоволодінні та дивилась за тим, щоб він не втік. Після його втечі наприкінці квітня 2012 року саме вона знайшла його та побила.
ОСОБА_25 та ОСОБА_32 забрали у нього документи та ключі від його квартири. Він нікому не надавав згоду на продаж своєї квартири та на придбання іншої квартири у іншій місцевості. У нього складений заповіт на вказану квартиру на його племінника. Він гроші від продажу своєї квартири не отримував. Позовні вимоги про стягнення з обвинувачених матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_33 , який є племінником потерпілого ОСОБА_8 суду пояснив, що про зникнення ОСОБА_8 з місця його мешкання він дізнався приблизно з середини березня 2012 року, та повідомив про це письмово правоохоронні органи. Оперативна група виявила у квартирі АДРЕСА_11 порожню валізу з під документів, та було зрозуміло, що в квартирі тривалий час ніхто не мешкає. Він надав працівникам міліції документи, які в нього були на вказану квартиру, а запасні ключі і паспорт на ім`я ОСОБА_20 виявили у квартирі. Після огляду, працівники міліції квартиру не опечатали, повідомили, що може власник повернеться. ОСОБА_8 не мав на меті продавати свою квартиру, так як згідно із заповітом, складеним ним 26.10.2002 року, який посвідчено нотаріусом, останній залишив йому у спадок своє майно та в тому числі квартиру. В 2009 році вони її приватизували та ОСОБА_8 видано технічний паспорт та витяг про реєстрацію права власності. Вказані документи зберігалися у нього.
Оригінали документів: технічний паспорт та свідоцтва про право власності на кв. АДРЕСА_7 , якими підтверджується, що вони не були втрачені та зберігалися у представника потерпілого - ОСОБА_34 були оглянуті у судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_35 , голова Улянівської селищної ради, суду пояснив, що до нього навесні 2012 року звернувся ОСОБА_8 , який розповів, що його тримали проти волі в домоволодінні ОСОБА_5 , так як остання шахрайським шляхом заволоділа його квартирою. Вказане звернення було зареєстровано у книзі прийому громадян та згідно їх посадових інструкцій зателефонували до правоохоронних органів. Потерпілий був одягнений бідненько, виснажений, але вів себе, як нормальна, адекватна людина. Приїхали працівники міліції та відвезли його до м. Суми.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що до ней прийшла ОСОБА_31 з проханням придбати квартиру на себе, яку вона бажає купити дочці, вона погодилась на її прохання та у нотаріуса підписувала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_11 , де саме знаходиться квартира вона не знала. Документи на квартиру збирала баба ОСОБА_29 , вона також була у нотаріуса. Потерпілий також підписав договір купівлі-продажу, але йому грошей не передавали.
Свідок ОСОБА_36 , яка працює приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу суду пояснила, що до неї в нотаріальну контору разом з ОСОБА_8 приїзжала ОСОБА_6 . З початку вона посвідчила від імені ОСОБА_8 довіреність на збирання документів для продажу його квартири. ОСОБА_31 повідомила їй, що вони куплять у нього квартиру, оскільки він не в змозі її утримувати, а замість неї куплять йому іншу. Вона перевіряла його паспортні дані, ніхто з присутніх не повідомляв, що паспорт не дійсний. Ніяких сумніві у неї не виникало, потерпілий повідомив, що родини у нього немає. Також вона посвідчувала договір купівлі-продажу, який підписав сам потерпілий ОСОБА_8 . При ній грошей ОСОБА_8 ніхто не передавав.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_31 обирала квартиру в смт. Жовтневому та передавала їм задаток. ОСОБА_25 та ОСОБА_32 привозили ОСОБА_8 та дивились квартиру. При цьому ОСОБА_4 представлявся його племінником та замість ОСОБА_8 відповідав на всі питання, потерпілий вільно пересувався, але був мовчазним, нічим не цікавився. ОСОБА_25 разом із ОСОБА_31 та ОСОБА_20 знаходився в нотаріальній конторі під час підписання з ОСОБА_8 договору купівлі продажу квартири по АДРЕСА_10 . Потерпілий особисто ставив свій підпис та після роз`яснення нотаріуса договору купівлі-продажу, погодився з останнім. Саме ОСОБА_6 передавала їм гроші за квартиру в розмірі 5000 доларів США., з яких вони частково розрахувалися за послуги нотаріуса.
Свідок ОСОБА_37 , яка працює державний нотаріусом Улянівської нотконтори, Білопільського району Сумської області суду пояснила, що 17.04.2012 р. до неї звернулася ОСОБА_38 і громадян ОСОБА_20 , для здійснення правочину договору купівлі-продажу квартири в АДРЕСА_10 , були надані документи для посвідчення договору, вона перевірила особу продавця та покупця, якихсь сумнівів документи не викликали, після перевірки був складений проект договору сторони його зачитали. З боку продавця було її два сина, з боку покупця був чоловік, яким виявився ОСОБА_25 та жінка ромського походження, якою виявилась ОСОБА_31 , саме вона розрахувалась з продавцями на передала 5000 доларів США. Сторони сплатили нотаріальні послуги.
Свідки ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , суду пояснили, що вони працювали в агенстві нерухомості, до них в агенство, яке розташоване по АДРЕСА_12 , неподалеку від центрального ринку, звернулась ОСОБА_31 на просила виставити на продаж квартиру в Курському мікрорайоні, приносила ключі від квартири. Показували квартиру покупцям, жінці з донькою квартира сподобалась і вони її придбали. Документи на квартиру були оформлені належним чином, сумнівів ні у кого не виникло. Квартира була однокімнатна по АДРЕСА_13 , двері квартири відчиняв чоловік ОСОБА_4 . Оформляли договір купівлі-продажу у нотаріуса Нагорної, угоду укладалась двома жінками.
Свідок ОСОБА_41 суду пояснила, що у 2012 році продавалась однокімнатна квартина по АДРЕСА_13 та вона приводила покупців, то двері цієї квартири відчиняв ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_45 , суду пояснив, що ОСОБА_8 є його двоюрідним братом. В середині березня 2012 року від свого сина ОСОБА_46 він дізнався, що брата немає за місцем мешкання, вони звернулися з заявою до правоохоронних органів. Працівники міліції відкривали квартиру, бачили порожній чемодан без документів, він в квартирі знайшов у шафі паспорт брата та запасні ключі від квартири. На початку літа 2012 року подзвонили з ОСОБА_47 та повідомили, що його брат ОСОБА_20 знаходиться у міліції. Зі слів брата йому відомо, що він мешкав у циган, його не відпускали, били, продали його квартиру в м. Суми та придбали йому квартиру в смт. Жовтневе, грошей йому не давали. Підтвердив, що його брат ОСОБА_8 не мав наміру продавати свою квартиру по АДРЕСА_13 та залишив її у спадок своєму племіннику ОСОБА_48 .
Свідок ОСОБА_49 суду пояснив, що в березні 2012 року поступив заказ, який було необхідно терміново зробити за три дні на обстеження квартири та виготовлення технічного паспорту на неї за адресою АДРЕСА_6 , Обстежив об`єкт, він, як інженер БТІ на той час не виявив змін та перепланувать і виготовив техпаспорт. Заказ поступив від жінки за дорученням власника квартири ОСОБА_20 . Двері в квартирі відчинив чоловік, який представився племінником власника - ОСОБА_50 . Всі документи знаходяться у матеріалах інвентарної справи на квартиру.
Свідок ОСОБА_51 1в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_25 разом з ОСОБА_20 приходили до нього у гості в смт. Улянівка. Перед першим травням 2012 року ОСОБА_20 в ночі прийшов до нього додому, його впустила його дружина. Вранці пришла ОСОБА_52 з сином за забрали його додому, де мешкає ОСОБА_53 .
Свідок ОСОБА_54 суду пояснила, що ОСОБА_25 завітав до них в гості з дідусем ОСОБА_20 в смт. Улянівка. Наприкінці квітня 2012 року у вечорі ОСОБА_20 стукав до них у калітку та сказав, що він заблукав та просився переночевати. ЇЇ чоловік спав, вона дала поїсти дідусю та відвела спати, в подальшому прийшла ОСОБА_55 зі своєю матерью та сином та забрали дідуся до себе. Вони щось перебалакали, він зібрався та пішов з ними.
Свідок ОСОБА_56 суду пояснив, що ОСОБА_4 привіз до них додому ОСОБА_8 в смт. Улянівка та останній деякий час мешкав у них в будинку. Одарченко допомогав по господарству, коли він втік, то він разом з матерью ОСОБА_5 повертав дідуся до них додому.
Також вина обвинувачених підтверджується іншими доказами, а саме:
· матеріалами № Ї715 про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом зникнення ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_6 , якими підтверджується, що останній в квітні 2012 року за заявою ОСОБА_34 дійсно був оголошений у розшук та розшукувався як безвісти зниклий (т.3 а.кр.пр. 57-97);
· протоколом огляду місця події від 05.04.2012 року - квартири АДРЕСА_7 , який міститься у відмовному матеріалі. В ході ОМІЇ встановлено, що у вказаній квартирі відсутні документи ОСОБА_8 , які в подальшому знайдені в приватному домоволодіння смт Улянівка. Цим підтверджується факт проникнення до вказаної квартири ОСОБА_4 та викрадення ним документів.
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до ОБ€
Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, запис ЖРЗГО № 1298 від
11.05.2012 року о 09.00 годин зареєстровано повідомлення з селищної ради с. Улянівка
Білопільського району Сумської області про прийняття мір до ОСОБА_5 , яка не
відпускає додому ОСОБА_8 , мешкає АДРЕСА_6 у
зв`язку з тим, що шахрайським заволоділа його квартирою.
- протоколом огляду місця події від 11.05.2012 року - приватного домоволодіння по АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено замок та цепок з дверей кімнати, де спав ОСОБА_8 ,, а також документи на його ім`я , комсомольський квиток, профспілковий квиток, пенсійне посвідчення, трудова книжка, свідоцтво про народження, атестат про середню освіту, облікову картку члена ВЛКСМ, ксерокопію паспорта громадянина України № НОМЕР_1 виданий Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області від 17.06.1996, (який значився як втрачений ), що знаходились в квартирі, яка належала ОСОБА_8 у АДРЕСА_6 . Цим підтверджується, що ОСОБА_8 дійсно утримався у вказаному домоволодінні та двері кімнати зачинялись на замок, а також те, що ОСОБА_4 проник у квартиру ОСОБА_8 у м. Суми, звідки викрав документи останнього, які перевіз у домоволодіння у смт Улянівку (т.3 а. кр.пр. 100-122).
- документами- договір купівлі-продажу квартири в смт. Жовтневе Білопільського району Сумської області, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_57 , технічний паспорт на цю квартиру, будинкова книга, які виявлені та вилучені під час огляду місця події - домоволодіння по АДРЕСА_5 .
- Інвентарною справою по квартирі АДРЕСА_7 , в якій міститься заява, написана від імені ОСОБА_8 , в якій він просить відновити втрачене свідоцтво про право власності на квартиру та виготовити витяг для відчуження майна; довіреність від імені ОСОБА_8 на ОСОБА_9 . Цим підтверджується, що не сам потерпілий, а інші особи відновлювали та отримували правовстановлюючі документи, необхідні для здійснення договору купівлі продажу квартири (т.3 а.кр.пр. 135-202).
· копією паспорта громадянина України на імя ОСОБА_8 , який значиться як втрачений.
· довіреністю та документами, яка містяться у справах нотаріусів по здійсненню правочинів - посвідчення довіреності, купівля продаж квартир, в інвентарній справі. На підставі довіреності ОСОБА_31 та ОСОБА_4 відновили документи по квартирі у БТІ. При цьому в довіреності та документах нотаріуса вказані серія та номер втраченого паспорта ОСОБА_8 . Цим підтверджується, що використовувався втрачений паспорт ОСОБА_8
- протоколом усної заяви від ОСОБА_8 від 14.05.2012 року, в якій він просить встановити чоловіка на ім`я ОСОБА_26 та перевірити, чи не продана його квартира за адресою: АДРЕСА_6 (т.3 а.кп.пр. 98).
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2013 року, яким підтверджується, що на фото № 3 ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_4 , який до неї додому в Улянівку привозив потерпілого ОСОБА_8 (т.3 а.кр.пр. 203-205)
Невизнання обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 146 КК України, суд вважає способом захисту, обраний ними з метою уникнути відповідальності за скоєний тяжкий злочин, тому покази обвинувачених в судовому засіданні про те, що вони не вчиняли шахрайській дій відносно потерпілого ОСОБА_8 та не позбавляли його волі, суд оцінює критично, оскільки потерпілий ОСОБА_20 та обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до березня 2012 року не були знайомими, підстав обмовляти обвинувачених у нього немає, тому не довіряти показам потерпілого у суду підстав не має, суд вважає за необхідне покласти покази потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_45 , ОСОБА_35 , ОСОБА_11 , ОСОБА_58 в основу вироку.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлена в повному обсязі і їх дії потрібно кваліфікувати: за ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки вони своїми умисними діями скоїли заволодіння чужим майном, а саме квартирою, яка належить ОСОБА_8 , шляхом обману та зловживання довірою, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто шахрайство, що завдало збитку потерпілому у великому розмірі; за ч.2 ст. 146 КК України, оскільки вони своїми умисними діями скоїли незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, здійснюване протягом тривалого часу;
Також дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 357 КК України, оскільки вони своїми умисними діями скоїли викрадення та заволодіння шляхом шахрайства паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого ОСОБА_8 ;
Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 353 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв самовільне присвоєння владних повноважень; за ч.1 ст. 162 КК України, оскільки він порушив недоторканість житла;
Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 126 КК України, оскільки вона скоїла побої та мордування потерпілого ОСОБА_8 , з метою його залякування.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченим виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно вимог ст. 12 КК України є злочинами невеликої, середньої тяжкості та тяжким злочином, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на громадських засадах у зимовий період працює охоронцем у садівничому товаристві «Околиця», за місцем проживання, відповідно до характеристики голови квартального комітету № 26, характеризується задовільно, мешкає у цивільному шлюбі та виховує двох неповнолітніх дітей, згідно рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 05.05.2015 р. його визнано батьком малолітнього ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого суд не вбачає.
На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_5 вину визнала частково, в скоєному щиро розкаялася, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на час розгляду справи вагітна, задовільно характеризується за місцем проживання, проживає разом з непрацездатною матерью, яка тяжко хвора, ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують її покарання.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої суд не вбачає.
На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_6 вину визнала частково, в скоєному щиро розкаялася, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має похилий вік, пенсіонерка, має поганий стан здоров`я, перенесла декілька операцій, інвалід 3 групи загального захворювання, за місцем мешкання характеризується посередньо, ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують її покарання.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченої суд не вбачає.
На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.
Зокрема, та обставина, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частково не визнали вину судом не враховується при призначенні покарання, оскільки це є правом особи, а не її обов`язком.
Наведені вище дані про обвинувачених дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції їх від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на них обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, злочини, передбачені ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 353, ч.3 ст.357 КК України ОСОБА_60 та злочин, передбачений ч.3 ст. 357 КК України ОСОБА_5 вчинили у березні 2012 року, в подальшому не ухилялися від слідства та суду і в матеріалах справи відсутні відомості про вчинення ними нових злочинів.
Згідно з вимогами статей 12, 49 КК України зазначені вище злочини є злочинами невеликої тяжкості, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за який встановлено 3 роки з дня їх вчинення до дня набрання вироком законної сили.
Тобто на момент розгляду справи щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вже минули передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення їх до кримінальної відповідальності, за ці злочини, а тому вони на підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України підлягають звільненню від покарання.
Речові докази по кримінальному провадежнню: замок, частина цепки, документи свідоцтво про народження, пенсійна книжка, комсомольський квиток, профспілковий квіток, трудова книжка, атестат про середню освіту, облікова картка члена ВЛКСМ на ім`я ОСОБА_8 , ксерокопія паспорта громадянина України, договір купівлі-продажу квартири в смт. Жовтневе, технічний паспорт на цю квартиру, будинкова книга, платіжні квитанції, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити останньому, документи інвентарної справи по квартирі АДРЕСА_7 , які зберігаються в управлінні майна комунальної власності по АДРЕСА_9 залишити в управлінні, завірені копії перебувають у кримінальному провадженню.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 49, 74 ч.5 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 353, ч.1 ст. 162, ч.3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:
за ч.3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
за ч.2 ст. 146 КК України у виді обмеження волі на строк три роки;
за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців;
За ч. 1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;
За ч.3 ст. 357 КК України у виді арешту на строк п`ять місяців.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162, ч.1 ст. 353 КК України та за ч.3 ст. 357 КК України у зв`язку закінченням строків давності.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, предбачених ч.3 ст. 190 та ч.2 ст. 146 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_5 визнати виною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 357, ч. 2 ст. 126 КК України і призначити їй покарання
За ч.3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
За ч.2 ст. 146 КК України у виді обмеження волі на строк три роки;
За ч.3 ст. 357 КК України у виді арешту на строк п`ять місяців
За ч. 2 ст. 126 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.
Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч.3 ст. 357 КК України у зв`язку закінченням строків давності.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 126 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначити до відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_6 визнати виною у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 146 КК України і призначити їй покарання
За ч.3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;
За ч.2 ст. 146 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
Повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
Періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази по кримінальному провадженню: замок, частина цепки, документи свідоцтво про народження, пенсійна книжка, комсомольський квиток, профспілковий квіток, трудова книжка, атестат про середню освіту, облікова картка члена ВЛКСМ на ім`я ОСОБА_8 , ксерокопія паспорта громадянина України, договір купівлі-продажу квартири в смт. Жовтневе, технічний паспорт на цю квартиру, будинкова книга, платіжні квитанції, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити останньому, документи інвентарної справи по квартирі АДРЕСА_7 , які зберігаються в управлінні майна комунальної власності по АДРЕСА_9 залишити в управлінні, завірені копії перебувають у кримінальному провадженню.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Сумської області суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1