ун. № 759/8524/15-к
пр. № 1-кп/759/543/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004367 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Соснівка, Макарівського району, Київської області, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого робітником в аеропорту «Київ-Жуляни», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 06 травня 2015 року, приблизно в 02.00 годин, знаходячись біля будинку № 38 по вул. Зодчих в м. Києві, побачив автомобіль «Джилі», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з якого вирішив вчинити крадіжку чужого майна. З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , підійшов до вказаного автомобіля та скориставшись тим, що за його діями ніхно не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, за допомогою заздалегідь приготовленого балонного хрестового ключа, зняв з автомобіля переднє ліве колесо, вартістю 3000 гривень, яке належить ОСОБА_5 , однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий перехожими громадянами на місці скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що вночі 06 травня 2015 року, він керував власним автомобілем, в якому пробив колесо. Тогож дня, приблизно в 02.00 годин він не маючи запасного колеса, вирішив викрасти колесо з іншого автомобіля, які були припарковані на вулиці, щоб поставити на свій автомобіль. Взявши з цією метою в своєму автомобілі балонний хрестовий ключ, він залишив свій автомобіль, та пішов шукати колесо. Проходячи біля будинку № 38 по вул. Зодчих в м. Києві, він побачив автомобіль, «Джилі», державний номер НОМЕР_1 , з якого вирішив викрасти колесо. Підійшовши до вказаного автомобіля та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, за допомогою балонного хрестового ключа, зняв з автомобіля переднє ліве колесо, однак був затриманий перехожими громадянами на місці скоєння злочину.

Враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що є злочином середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який має постійне місце роботи та проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий, його відношення до скоєного, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено, обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та, керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік, відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.

Речові докази по справі: переднє ліве колесо з автомобіля «Джилі», державний номерний знак НОМЕР_1 , передане на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити потерпілому; балонний хрестовий ключ, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: