номер провадження 1 КП/638/499/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2015 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0006338 від 26.11.2014 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гвардійськ Російської Федерації , громадянин України, українець, освіта вища, одруженого, приватного підприємця, не судимого, утриманців не має, військовозобов`язаного, без хронічних захворювань та інвалідності, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 в скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 в липні 2014 року, перебуваючи на СТО, що розташована за адресою м. Харків вул.. Дербенська 152-Б, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом обману, керуючись корисними мотивами, переслідуючи мету незаконного збагачення та бажаючи розташувати до себе ОСОБА_5 , повідомив останньому неправдиві відомості про те, що він може здійснити продаж належного ОСОБА_5 авто білю « Ауди-100» 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 14207 від 22.12.2014 складає 57306 гривен 23 копійки. Після чого, переконавшись у тому, ОСОБА_5 повірив йому та не здогадується про його умисні протиправні дії, запропонував передати йому ключі запалювання та державне свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобілю ніби то для того, щоб показати автомобіль майбутнім покупцям. У свою чергу ОСОБА_5 будучи впевненим у його порядності та чесності, перебуваючи за вищевказаною адресою передав ОСОБА_4 ключі запалювання, державне свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля та сам автомобіль. Після чого,продовжуючи свої злочинні дії,діючи умисно та бажаючи незаконно заволодіти автомобілем « Ауди-100» 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , за допомогою ключів запалення привів двигун вказаного автомобіля в роботу та попрямував на автомобілі у невідомому напрямку. Після чого ОСОБА_4 достовірно розуміючи для себе, що потерпілому належним йому автомобіль не буде, взятих на себе обов`язків, щодо його продажу, не виконав, таким чином незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 57306 гривен 23 копійок.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що дійсно він брав вказаний автомобіль, проте своєчасно повернути його чи кошти він не зміг, так як вимушений був на тривалий час виїжджати за межі міста Харкова.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий пояснив суду, що не має до обвинуваченого претензій та просив його суворо не карати. Відмовився від позовних вимог.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, є чистосердне каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочину середньої тяжкості, те, що він раніше не засуджений, на обліку у обласному психоневрологічному диспансері та обласному наркологічному диспансері не перебуває, суд вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду заяву, де відмовляється від можливості подання цивільного позову, зазначив, що претензій до ОСОБА_4 не має.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання позбавленням волі на строк три роки.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму 246,00 гривен за проведення судово - авто товарознавчої експертизи № 14207 від 27.12.2014 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: