Номер провадження 1-кп/754/431/15
Справа№754/8116/15-к
Вирок
Іменем України
24.06.2015 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянину України, із вищою освітою, фізичній особі-підприємцю « ОСОБА_3 », зареєстрованому в АДРЕСА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , судимому 15 липня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва за частиною третьою статті 1971 КК України до покарання у виді штрафу 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною другою статті 342, та частиною другою статті 382 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

за участю сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи службовою особою, яка виконує організаційно розпорядчі функції, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставинах.

Так, 17 квітня 2014 року близько 10 год. під час примусового виконання головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ міста Києва ОСОБА_6 рішення Господарського суду міста Києва від 24 вересня 2013 року №910/14648/13 (далі рішення Господарського суду міста Києва), що набрало законної сили, про звільнення земельної ділянки загальною площею 400 м2, за адресою АДРЕСА_3 , з кадастровим номером 62:036:044, вартістю 855 816,84 грн., та приведення земельної ділянки у придатний до використання стан у власника малої архітектурної форми (двох боксів автомийки) у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на опір при виконанні державним виконавцем рішення Господарського суду міста Києва. Так, ОСОБА_3 разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами матеріали щодо яких виділено в окреме провадження (далі інші особи), усвідомлюючи, що головний державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ міста Києва ОСОБА_6 виконує рішення Господарського суду міста Києва, усвідомлюючи протиправність власних дій, чинили опір державному виконавцю під час виконання ним службових обов`язків, що виразився у блокуванні підходів до авто мийки, шляхом активного перешкоджання у доступі до земельної ділянки, яку необхідно звільнити, таким чином вчиняючи опір державному виконавцю під час виконання службових обов`язків, покладених на нього державою, а саме провести примусове звільнення земельної ділянки.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 разом з іншими особами, вчинив опір головному державному виконавцю ОСОБА_6 провести примусове звільнення земельної ділянки з кадастровим номером 62:036:044, а саме виконати свої службові обов`язки в межах виконавчого провадження № 40329985.

Крім цього, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві знаходиться рішення Господарського суду м. Києва №910/14648/13 від 24.09.2013, що набрало законної сили, про зобов`язання фізичну особу підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звільнити земельну ділянку загальною площею 400 м2, за адресою АДРЕСА_3 , з кадастровим номером 62:036:044 вартістю 855 816, 84 грн., привести вказану земельну ділянку у придатний до використання стан та передати її Київській міській раді. Головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві 24 жовтня 2013 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання обвинуваченим ОСОБА_3 рішення суду, що набрало законної сили. Обвинувачений отримавши вказану постанову, достовірно знаючи про наявність, рішення Господарського суду м. Києва, про зобов`язання звільнити зазначену земельну ділянку загальною площею 400 кв. метрів, діючи умисно, добровільно вказане судове рішення не виконав та не вчинив жодної дії, спрямованої на його виконання, хоча мав для цього реальну можливість. У зв`язку з невиконанням обвинуваченим рішення Господарського суду м. Києва, головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві на його адресу 24 жовтня 2013 року та 13 грудня 2013 року направлялись вимоги у встановлений строк, останній раз до 19 грудня 2013 року, виконати судове рішення - звільнити самовільно зайняту вказану земельну ділянку та передати її Київській міській раді за актом прийому-передачі. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на невиконання рішення суду, що набрало законної сили ОСОБА_3 не вжив жодного заходу, спрямованого на звільнення самовільно зайнятої ділянки та передачі її Київській міській раді за актом прийому-передач, хоча мав для цього реальну можливість.

Головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві, 24 грудня 2013 року, здійснено вихід за вище вказаною адресою для примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва, але при проведенні демонтажу двох боксів автомийки, ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця із заявою про тимчасове зупинення примусового виконання рішення суду та зобов`язався добровільно звільнити земельну ділянку.

Так, 17 квітня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва здійснено вихід за адресою АДРЕСА_3 та встановлено, що рішення суду ОСОБА_3 не виконано. З метою невиконання рішення суду, що набрало законної сили та з метою уникнення відповідальності ФОП ОСОБА_3 10 квітня 2014 року уклав договір купівлі продажу малої архітектурної форми (двох боксів автомийки), згідно якого автомийка переходить у власність ОСОБА_7 . На даний час обвинувачений знаючи про рішення Господарського суду м. Києва, земельна ділянку не звільнена .

У судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин визнав повністю та підтвердив, що він дійсно знаючи про рішення Господарського суду м. Києва його не виконував, та 17 квітня 2014 року за допомогою знайомих із «Самооборони» перешкоджав судовому виконавцю виконати рішення Господарського суду м. Києва.

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, тому кваліфікує її умисні дії за частиною другою статті 342 КК України як опір державному виконавцю під час виконання ним службових обов`язків. Також дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною другою статті 382 КК України, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили вчинене службовою особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, судимий та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно до статті 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

Засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 342 КК України, частиною другою статті 382, КК України та призначити йому покарання:

за частиною другою статті 342 КК України у виді штрафу, у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за частиною другою статті 382 КК України у виді штрафу, у розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 1 рік.

На підставі частини першої статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді у виді штрафу, у розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят грн., з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 1 рік

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому залишити у вигляді особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: