Справа № 750/5396/15-к
Провадження № 1-кп/750/266/15

У Х В А Л А
25 червня 2015 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо:

- ОСОБА_5 за підозрою вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України;
- ОСОБА_6 за підозрою вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України;
- ОСОБА_7 за підозрою вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України,
обвинувальний акт відносно яких надійшов від старшого прокурора прокуратури м. Чернігова та внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001285 від 01 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :
Вказаний обвинувальний акт з додатками до нього щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшов до суду 03 червня 2015 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначаючи про відсутність до цього перешкод.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачені вважають обвинувальний акт таким, що не може бути призначеним до судового розгляду та підлягає поверненню прокурору. В підтвердження захисник зазначив, що підозра, оголошена обвинуваченим, є неконкретизованою, не містить розмежування дій окремо кожного з обвинувачених, а реєстр не відповідає процесуальним вимогам щодо нього.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 3 п. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт має відповідати вимогам закону, а в разі невідповідності підлягає поверненню прокурору.

Вимоги до обвинувального акту регламентовані ст. 291 КПК України, однак обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Такими фактичними обставинами у обвинувальному акті, які прокурор вважає встановленими, є те, що 01 березня 2015 року близько 02 год. 50 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись в кафе «АРТ КЛУБ НОСТАЛЬЖИ», що розташований по пр-ту Миру, 14 в м. Чернігові, діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, з хуліганських мотивів, безпричинно чіплялися до ОСОБА_8 та інших відпочиваючих на танцювальному майданчику, а саме, всупереч їх волі притискали до себе, доторкаючись до різних ділянок тіла та висловлювалися на адресу відпочиваючих нецензурною лайкою.

Після чого, близько 03:00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли з приміщення кафе «АРТ КЛУБ НОСТАЛЬЖИ» до буд. АДРЕСА_1 , поблизу якого, діючи за попередньою змовою, в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно нанести ОСОБА_9 не менше 4 (чотирьох) ударів тупими твердими предметами, в тому числі рукою стиснутою в кулак, ногою, дерев`яним бруском в область голови, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепа, гострої епідуральної гематоми лівої тім`яно-скроневої ділянки, забиття головного мозку, забитих ран лобно-тім`яної ділянки голови та лівої надбрівної дуги, підшкірної гематоми лівої потиличної ділянки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 292 від 28 квітня 2015 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Далі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від будинку № 12 по пр-ту Миру в м. Чернігові підбігли до кафе «АРТ КЛУБ НОСТАЛЬЖИ», що по пр-ту Миру, 14 в м. Чернігові, де продовжили вчиняти хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, а саме, висловлювалися в бік відпочиваючих вказаного кафе нецензурною лайкою, в ході чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, продемонстрував всім оточуючим, у тому числі ОСОБА_8 , свій статевий орган та вибив з її рук мобільний телефон «GTSmart Aku A1» IMEIL НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року, за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом,
можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до
загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи
грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою
похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані.
Обвинувальний акт не містить розмежування, які саме дії вчинені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з особливою зухвалістю, а які з винятковим цинізмом. З огляду на те, що особлива зухвалість та винятковий цинізм є складовими частинами об`єктивної сторони хуліганства, а аналіз цих обставин у обвинувальному акті відсутній, суд приходить до висновку, що формулювання обвинувачення в цій частині є не конкретним та суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України. При цьому, суд не дає передчасну оцінку кваліфікації дій обвинувачених, а виходить із відсутності в обвинувальному акті конкретності та розмежування елементів об`єктивної сторони злочину, що унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду.
За правилами ч. 1 ст. 55 КК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

В першому епізоді обвинувачення зазначено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 «безпричинно чіплялися до ОСОБА_8 та інших відпочиваючих», в третьому епізоді « ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, продемонстрував всім оточуючим, у тому числі ОСОБА_8 , свій статевий орган».

Згідно обвинувального акту, потерпілою за даними епізодами є лише ОСОБА_8 , при цьому, незрозуміло: хто є «іншими відпочиваючими» та «всіма оточуючими», як зазначено в обвинувальному акті, і з яких підстав лише ОСОБА_8 визнана потерпілою, оскільки обвинувальний акт не містить жодної конкретної інформації про заподіяння ОСОБА_8 моральної, фізичної чи майнової шкоди, зокрема, в чому вона виражається.

По епізоду заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що умисно нанесли потерпілому «не менше 4-х ударів тупими твердими предметами, в тому числі, рукою, стиснутою в кулак, ногою, дерев`яним бруском в область голови». Чітко визначивши «тупі тверді предмети», якими було нанесено удари, органом досудового розслідування не встановлено та не розмежовано, які конкретно удари (рукою, ногою, дерев`яним бруском) і хто саме з обвинувачених наніс потерпілому.

З обвинувального акту також не вбачається, яким чином обвинувачені, «в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин», діяли за попередньою змовою і коли вони досягли такої змови, якщо конфлікт виник раптово.

Викликає сумнів також мотив заподіяння тілесних ушкоджень, оскільки зі змісту обвинувального акту вбачається, що неприязні стосунки між обвинуваченими та потерпілим виникли раптово, але в ході вчинення обвинуваченими хуліганських дій. Таким чином, в обвинувальному акті відсутній конкретний мотив, а саме, в чому ж полягають раптово виниклі неприязні стосунки.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що оголошені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень є неконкретними, а порушення суттєвими та такими, що перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим обвинувальний акт не відповідає вимогам закону та підлягає поверненню його разом з додатками прокурору м. Чернігова.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 372, 395, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт з додатками до нього щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за підозрою вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України повернути прокурору м. Чернігова як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На ухвалу протягом семи днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд.

Суддя ОСОБА_10