АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/138/15-к Номер провадження 11-кп/786/359/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 124 КК України НТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000380 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 17 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 ,

яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто:

за участю прокурора ОСОБА_8

неповнолітньої ОСОБА_7

представника неповнолітньої ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

представника сектору з питань опіки та піклування служби у

справах неповнолітніх ОСОБА_12

ВСТАНОВИВ :

На ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 17 квітня 2015 року подав апеляційну скаргу старший прокурор прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_6 , в якій просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що неповнолітній ОСОБА_7 в кримінальному провадженні не повинно пред`являтися підозра у скоєнні злочину, оскільки нею вчинене суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 124 КК України, та не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки вона не досягла віку кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_10 надав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, при цьому просить відмовити прокурору в задоволення апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

У своєму запереченні захисник ОСОБА_10 вказує, що відповідно до ч.1-2 ст. 499 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим кодексом. Під час досудового розслідування проводяться необхідні дії для здійснення обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння та особи неповнолітнього.

Вказує, що по даному провадженню ОСОБА_7 допитана в якості свідка. Вважає, що ст. 290 КПК України визначає вичерпний перелік осіб, відносно яких передбачає можливість складання клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, і складання такого клопотання щодо свідка не передбачено.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 17 квітня 2015 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000380 відносно неповнолітньої ОСОБА_7 , розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КК України - повернуто прокурору Шишацького району Полтавської області для усунення виявлених порушень КПК України.

Приймаючи таке рішення суддя вказав, що оскільки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, кримінальне провадження щодо якої проводиться з урахуванням глави 37 КПК України, виходячи з якої повідомлення про підозру і щодо неї також є обов`язковим, але має процесуальні особливості, які зазначені в ст. 499 КПК України, у той час як вона була допитана лише як свідок.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в підтримку апеляційної скарги, захисника ОСОБА_10 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та надав пояснення, аналогічні поданим письмовим запереченням на апеляційну скаргу, інші учасники провадження заперечили проти задоволення скарги та підтримали пояснення захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги згідно її меж, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 11 КК України злочином визнається суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Частина 1 статті 18 КК України визначає, що суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може настати кримінальна відповідальність.

За загальним правилом, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років. Особи, що вчинили злочин у віці від 14 до 16 років, підлягають кримінальній відповідальності лише за тяжкі та особливо тяжкі злочини, зазначені в ч. 2 ст. 22 КК України.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинила суспільно небезпечне діяння 11.09.2014, тобто у віці 14 років.

Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто з вказаного вбачається, що примусові заходи виховного характеру на підставі ч. 2 ст. 97 та ч.2 ст. 105 КК України, застосовуються до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст. 499 КПК України за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

КПК не передбачає обов`язкового здійснення досудового розслідування за кримінальними проступками, вчиненими неповнолітніми, а відповідно і пред`явлення підозри таким особам. Тому кримінальне провадження у таких випадках закінчується складанням слідчим клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, згідно п.3 ч.2 ст. 301 КПК України.

З огляду на вказане апеляційні вимоги прокурора є обгрунтованими.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА :
апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Шишацького району Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 17 квітня 2015 року про повернення прокурору Шишацького району Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000380 відносно неповнолітньої ОСОБА_7 , розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4