Справа №671/397/15-к
Провадження №1-кп/672/57/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000011 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Осташки Хмельницького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, фізичної особи приватного підприємця, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, середня освіта, не судимого в силу ст.89 КК України, військовозобов`язаного, в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2012 року Волочиським районним судом Хмельницької області за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 винесено рішення, яке 10 грудня 2012 року набрало законної сили, про стягнення боргу за договором позики та судових витрат, в якому останнього зобов`язано сплатити на користь ОСОБА_6 76530 гривень (сімдесят шість тисяч п`ятсот тридцять гривень) боргу.

ОСОБА_4 отримав копію ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 10.12.2012, якою залишено без змін рішення Волочиського районного суду від 18.10.2012.

27 лютого 2013 року на виконання зазначеного судового рішення Волочиським районним судом видано виконавчий лист, на підставі якого 07 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Волочиського районного управління юстиції ОСОБА_7 у відповідності до ст.ст.9, 17, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» стосовно ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 76530 грн.

07.03.2013 року державним виконавцем ОСОБА_7 направлено поштовим зв`язком постанову про відкриття виконавчого провадження стосовно ОСОБА_4

27 березня 2013 року до ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що стосовно нього 07.03.2013 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості в сумі 76530 гривень на користь ОСОБА_6 та запропонував йому зустрітись 01.04.2013 року для вирішення даного питання.

01.04.2013 року близько 12 год. ОСОБА_7 , знаходячись біля приміщення ВДВС Волочиського РУТО, що знаходиться по вул. Лисенка, 4 у м. Волочиську, повідомив ОСОБА_4 про відкриття стосовно нього виконавчого провадження та про можливість накладення арешту на майно ОСОБА_4 .

Після цього у ОСОБА_4 виник умисел на перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили, шляхом відчуження належного йому відповідно до ухвали Волочиського районного суду від 21.02.2013 року рухомого майна у вигляді пилорами, столярного інструменту, станка токарного, станка заточного, станка свердлильного, циркулярки, зварювального трансформатора, компресора, довбального верста.

19 квітня 2013 року ОСОБА_4 , достовірно знаючи про набрання законної сили рішенням Волочиського районного суду від 18.10.2012 року, діючи умисно, з метою перешкоджання виконання вказаного судового рішення, шляхом уникнення накладення арешту на рухоме майно, знаходячись у смт.Теофіполь Хмельницької області, уклав із своїм знайомим ОСОБА_8 договір дарування рухомого майна, а саме: пилорами, столярного інструменту, станка токарного, станка заточного, станка свердлильного, циркулярки, зварювального трансформатора, компресора, довбального верстата вартістю 5000 гривень, що належало йому відповідно до ухвали Волочиського районного суду від 21.02.2013 року та таким чином уникнув накладення арешту на рухоме майно та перешкодив виконанню судового рішення, яке набуло законної сили.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи з метою ухилення від накладення арешту на майно, умисно відчужив належне йому рухоме майно, чим перешкодив виконанню рішення суду, яке набрало законної сили.

Крім того, ОСОБА_4 у період з березня 2013 року по серпень 2014 року займався виготовленням дерев`яних виробів, від чого отримував дохід, а саме: виготовив ОСОБА_9 дерев`яні вироби на суму 4200 гривень, ОСОБА_10 - на суму 8500 гривень, ОСОБА_11 - на суму 3000 гривень, ОСОБА_12 - на суму 3000 гривень, а всього на суму 18700 грн., достовірно знаючи про набрання законної сили рішенням Волочиського районного суду від 18.10.2012 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 76530 грн., умисно не вчинив будь-яких дій до виконання вказаного судового рішення.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи свій обов`язок по виконанню судового рішення сплатити на користь ОСОБА_6 76530 грн., маючи реальну можливість до виконання зазначеного обов`язку, безпідставно, без поважних на те причин, протягом березня 2013 року - серпня 2014 року не виконував рішення Волочиського районного суду від 18.10.2012 року.

14 жовтня 2014 року ОСОБА_4 після повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, сплатив в рахунок погашення боргу 200 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили та перешкоджання його виконання.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.382 КК України визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 18 жовтня 2012 року Волочиським районним судом Хмельницької області за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 винесено рішення, яке 10 грудня 2012 року набрало законної сили, про стягнення боргу за договором позики та судових витрат, в якому останнього зобов`язано сплатити на користь ОСОБА_6 76530 гривень боргу. До цього часу дане рішення не виконано, хоча ОСОБА_13 в період виконання даного рішення відчужив ОСОБА_8 пилораму.

За таких обставин суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При обранні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, конкретні обставини справи.

ОСОБА_4 не судимий в силу ст.89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Також ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Таким чином суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді штрафу. Однак з врахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч.1 ст.382 КК України, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, в нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за можливе звільнити його від призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались. Речових доказів та процесуальних витрат немає.

Керуючись ст. ст.100, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 8500 грн. На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Городоцький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя підпис
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_15