Справа № 462/8320/14-к
У Х В А Л А
19 березня 2015 року колегія суддів Залізничного районного суду м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

встановила:
Залізничним районним судом м.Львова здійснюється судовий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0002715 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження щодо обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 вважають клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необгрунтованим і просять в задоволенні такого відмовити, натомість обрати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення абозахисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч.6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також особу обвинуваченої, яка раніше несудима, офіційно не працевлаштована, не одружена, що свідчить про відсутність у неї соціально-стримуючих факторів, може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що жодний більш м`який запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, які не зменшились і не відпали.

Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, обраний Залізничним районним судом м.Львова 21.01.2015 року, необхідно продовжити по 16.05.2015 року включно.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 331 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_7 ухвалою колегією суддів Залізничного районного суду м.Львова від 21.01.2015 року, у вигляді домашнього арешту - продовжити по 16.05.2015 року включно, залишивши до виконання обвинуваченій покладені на неї ухвалою від 21.01.2015 року обов`язки.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, направити для виконання і контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченої.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підпис/

/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1