Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №1- 24/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2011 року Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючого- судді Закаблук О.В.

При секретарі Галабурда В.О.

З участю прокурора Задерей Т.В.

З участю захисника ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працює, раніше судимий 03.09.2009 року Деснянським районним судом м. Київ за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання за ст. 186 ч. 2 - 4 роки позбавлення волі, за ст. 296 ч. 2 - 2 роки позбавлення волі, ст. 185 ч. 2 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом - поглинання менш суворого покарання більш суворим до відбуття призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільнено від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі та призначено покарання у вигляді 2 років іспитового строку, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Будучи раніше судимий 03.09.2009 року Деснянським районним судом м. Київ за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 та ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільнено від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі та призначено покарання у вигляді 2 років іспитового строку, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий навмисний злочин.

ОСОБА_2 01.08.2010 року, близько 21 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись на вулиці Незалежності в м. Кагарлик, навпроти домогосподарства № 30 побачив, що повз нього пройшла незнайома йому дівчина, якою в подальшому виявилася ОСОБА_3, з метою заволодіння чужим майном здійснив раптовий, несподіваний для потерпілої напад, а саме: підбіг до неї з заду та рукою смикнув за ручку, сумки яка знаходилась на лівому плечі, від чого остання впала на асфальтовану поверхню, де він наніс, ще 3 удари кулаком руки в область обличчя спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді рани забійного характеру в ділянці перенісся, синця в ділянках верхнього і нижнього повік правого ока, невеликих розмірів ранки забійного характеру в ділянці верхньої губи, саден в ділянці підборіддя, перелому носових кісток, струсу головного мозку з легким клінічним перебігом. Згідно висновку судово - медичного експерта № 58/22від 01.09.2010 року наявні у ОСОБА_3 перелом носових кісток та рана забійного характеру в ділянці перенісся відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров'я, окремо взяті синець в ділянці повік правого ока, невеликих розмірів ранка забійного характеру в ділянці верхньої губи, садна в ділянці підборіддя, струс головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито заволодів її мобільним телефоном «НОКІА 7373» вартістю 600 грн., з сім картою мобільного оператора «Лайф», вартістю 10 грн., картою пам'яті ємкістю 1 Гб. вартістю 32 грн., на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 20 грн. та грошовими коштами в сумі 220 грн., жіночою сумкою вартістю 65 грн., кофтою жіночою вартістю 50 грн., косметичка вартістю 30 грн., туш для вій «Бужуа» вартістю 86 грн., блиск для губ вартістю 15 грн., пудра вартістю 15 грн., спрей для тіла вартістю 20 грн., антибактеріальний засіб для рук вартістю 30 грн., туалетна вода вартістю 35 грн., вологі серветки вартістю 3 грн., деревянии хрестив вартістю 5 грн., розкладна розчіска вартістю 35 грн., Загальна сума нанесених збитків 1271грн..

З викраденим з місця події зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Дії підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України, тобто як навмисні, протиправні дії, які виразились у нападі з метою заволодінням чужим майном - розбій, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. І ст. 187 КК України визнав повністю і пояснив, що 1 серпня 2010 року, приблизно о 12 годині 10 хв. він спільно зі своїм знайомим ОСОБА_4 - сусідом його бабусі, на маршрутному таксі приїхали із с. Демівщина та пішли до кафе-бару «Шашлична», що знаходиться в м. Кагарлик навпроти автобусної станції. Перед цим вони в центрі м. Кагарлик випили приблизно по 1 літру пива. В шашличній вони замовили собі пляшку горілки, мінеральну солодку воду та сухарики це було приблизно о 20 год. 30 хв. Спиртне вони удвох з ОСОБА_4 спожили приблизно за годину. Потім замовили там же собі по келиху пива яке також там вжили. Коли зібрались йти із шашличної то на вулиці було вже темно. За їх домовленістю вони збирались йти до КП ДАІ щоб звідти доїхати до села Демівщина на попутних автомобілях. До КП вони йшли по тротуарній доріжці паралельно автодорозі. В той час коли вони проходили приватні будинки які були справа від них, а став ще був у них ліворуч, то повз них пройшла молода дівчина. Коли вони порівнялись із тією дівчиною то ОСОБА_4 їй щось сказав. Що саме було сказано він не зрозумів. Дівчина розминувшись із ними обернулась і щось здається сказала у відповідь, а потім зразу пішла далі у напрямку центру міста. Він з ОСОБА_4 після цього пройшли ще десь 5 метрів після чого з виниклою у нього в той час ідеєю відібрати у тієї дівчини її сумочку, сказав ОСОБА_4 щоб він його почекав. Після цього він посадив його під огорожу одного з господарств, так як він був в стані сильного алкогольного сп'яніння, а сам швидким кроком у зворотному напрямку яким йшли з ОСОБА_4, пішов за тією дівчиною. Останню він наздогнав приблизно перед початком моста. Догнавши її він нічого не говорячи їй із заду рукою схопив ручку сумки та спробував зірвати з її правого плеча, сумка була білого кольору. Відразу зірвати сумку йому не вдалося так як дівчина тримала її міцно своїми руками. Від ривка за ручку сумки дівчина впала на асфальтовану поверхню тротуару. Сумочка залишалась у її руках. Він присів поблизу вже лежачої дівчини та тричі нижньою частиною кулака лівої руки вдарив її по голові в область обличчя. Лише після цього дівчина відпустила сумку яку він взявши побіг у бік до ОСОБА_4 який знаходився там же де він його залишив перед цим. Підвівши останнього він повів його швидким кроком у бік КП. Олександр так і не зрозумів, що сталося. Коли вони дійшли до галявини, вище жилих будинків неподалік кафе-бару «Вояж» то він завів туди ОСОБА_4 та посадив його на траву. Там при ньому він став оглядати вміст сумки. Лише тоді ОСОБА_4 побачив у нього сумку і запитав чия вона та звідки вона у нього. Він йому тоді розповів, що тільки що зірвав сумку з плеча невідомої дівчини та наніс її декілька ударів в область обличчя. При огляді вмісту сумки він знайшов мобільний телефон НОКІА марки телефону він не знає в корпусі рожевого кольору та жіночий гаманець в якому знаходились гроші в сумі приблизно 220 грн. Вказаний мобільний телефон та гроші він зразу забрав собі, а решту речей та сумку викинув там же у кущах на галявині. Потім він та ОСОБА_4 пішли на АЗС, що розташована на автодорозі Ржищів- Кагарлик.

Прийшовши до АЗС, він посадив ОСОБА_4 на узбіччі, а сам пішов до пістолетчика АЗС та попросив його викликати їм таксі до с. Демівщина. Пістолетчик був середнього зросту приблизно 50 річного віку (детальніше описати не може в зв'язку з тим, що був в нетверезому стані). Приблизно через 10 хвилин до них під'їхав автомобіль таксі. То був автомобіль ВАЗ-2107 здається синього кольору д.н.з. він не знає. У автомобілі був лише водій віком приблизно 40 років (прикмети водія описати не може). Він його та ОСОБА_4 відвіз в с. Демівщина за що він розрахувався з ним грошовою сумою в розмірі 40 грн. з грошей які він взяв з сумки, що належала дівчині. В с. Демівщина Олександр пішов додому, а він пішов у бар далі відпочивати. У барі с. Демівщина він витратив майже всі гроші, а саме віддав борг в сумі близько 100 грн. та купував собі слабоалкогольні напої. В барі він нікому нічого не купував. Коли він його залишав то у нього залишалось десь приблизно 30-40 грн. Коли він вийшов з бару то там стояли якісь незнайомі йому хлопці. У останніх був автомобіль Москвич д.н.з. він не знає здається оранжевого кольору. Він попросив їх за гроші в сумі 20 грн. відвезти його до АЗС в м. Кагарлик, що вони погодились та підвезли його до АЗС з якої він та ОСОБА_4 виїхали. Звідти він пішов до своєї тітки ОСОБА_5 яка проживає в м. Кагарлик поблизу цукрового заводу. Мобільний телефон який він дістав з сумки дівчини постійно знаходився в нього в руках з даного телефона він нікуди не телефонував. В м. Кагарлик він проходячи повз «Пасківський» став вийняв сім карту з телефону дівчини та пожувавши її викинув в сторону ставу.

Діставшись до помешкання тітки, а це було десь приблизно 2 година ночі, він ліг спати. Вранці наступного дня він прокинувся та поїхав в с. Демівщина. Залишки грошей він витратив на дорогу та пляшку пива. Після того, приблизно через 2-3 дні мобільний телефон який забрав у дівчини він за гроші в сумі 250 грн. продав бармену ОСОБА_6 в барі с. Демівщина. Продаючи телефон він покупцю сказав, що даний телефон його і він його напередодні в м. Кагарлик купив за 100 грн. у невідомого чоловіка. Отримані за телефон гроші він за наступні дні витратив на власні потреби.

Також він додав, що на наступного дня, а саме 2.08.2010 року він у викрадений телефон вставив свою сім карту та користувався телефоном до того часу поки на продав його бармену ОСОБА_6.

Вину у вчиненні вказаного злочину він визнає повністю та щиросердечно розкаюється.

Окрім повного визнання своєї вини в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст 187 КК України, вина ОСОБА_2 повністю доведена наступними доказами:

Показами потерпілої ОСОБА_3 яка в судовому засіданні пояснила, що 01 серпня 2010 року, це була неділя. О 20 год.40 хв. вона по телефону домовилася з своєю подругою ОСОБА_7, що проживає в м.Кагарлик по вул. К.Маркса зустрітися в центрі міста Кагарлик, на п'ятачку, щоб спільно проводити вечір. Близько 21 години вона вийшла з свого будинку та пішла до КПП ДАІ, а звідти вниз по вул. Незалежності в сторону автостанції. Вона була одягнена в сірі шорти, сіру майку та чорні шльопанці кольору тигрові. З собою в неї була білого кольору катонова сумку, з ручками та зображенням кота червоного кольору та написом «Хеллоу Кітті». Сумку вона тримала на плечі, мабуть на лівому, точно не пам'ятає, в руках її нести було не зручно, так як вона була велика за розмірами і чіплялася до землі. В сумочці були мобільний телефон марки «Нокіа-7373» в корпусі біло-рожевого кольору, що розсувався в сторону типу «слайдер» з брелком паралоновиий «пінгвін» який вона придбала приблизно 4 роки тому назад за 1500 грн. В телефоні стояла сім-карта мобільного оператора «лайф» з номером 063-209-39-05, на рахунку якої були кошти в розмірі 20 гривень, та в телефоні була карта-пам»яті на 1 Гб, придбана по ціні 32 грн.. Також в сумці були гаманець світло-коричневого кольору з аплікацією зайця аналогічного кольору типу вишивка, вироблений з махрового полотнища, який матеріальної цінності для неї не складає, в якому знаходилися кошти в сумі 220 грн, різними купюрами, одна була 100 гривень, одна 50, а інші дрібніші, скільки яких саме не пам'.ятає. Кофта темно-сірого кольору, шерстяна, рукав на зав'язці, коротка, придбана нею років 5 назад, була нова, бо вона її не носила, вартістю 50 гривень. Косметичка чорного кольору перламутрова, обшита бусинками чорного кольору, яку вона придбала приблизно рік тому за ціною 30 грн. в якій знаходилися туш для вій «Буржуа», вартістю 86 грн. блиск для губ фірми не пам'ятає, вартістю 15 грн. пудра вартістю 27 грн.. Розкладне дзеркальце зеленого кольору, вартістю 15 грн., спрей для тіла вартістю 20 грн, антибактеріальний засіб для рук, вартістю 30 грн., туалетна вода «Ніна Річі» вартістю 35 грн. вологі серветки, вартістю 3 грн., дерев'яний хрестик на чорному шнурочку, вона носила як оберіг вартістю 5 грн. Розкладна розчіска сірого кольору, вартістю 15 грн., дві запальнички пластикові, кольору не пам'ятає, які для неї ніякої матеріальної цінності не мають носова хустинка жовтого кольору з вишивкою та в пластиковому пакеті яка також ніякої матеріальної цінності не має різні візитки, але візитки її цінності не представляють. Сумку я придбала влітку 2010 року за ціною 65 грн.

Також в сумочці були цигарки «давідов», різні жуйки, серветки і різні дріб»язкові речі. На тілі та на шиї була біжутерія. Але вона вся залишилася на своєму місці.

Близько 21 години на вулиці сутеніло, спускаючи вниз по вказаній вулиці, перед нею і позаду нікого не було проходячи повз останній будинок вулиці, але не доходячи до дамби вона помітила двох молодих чоловіків які сиділи навприсідки біля паркану, порівнявшись з ними один з хлопців піднявся підійшов до неї він був високого зросту, худорлявої статури, загорівший, коротка стрижка, волосся світле, одягнений в шорти кольору сказати не може, майку темного кольору та на ламаній українській мові вставляючи російські слова попросив у неї запальничку на що вона дістала з сумки запальничку та віддала йому він намагався її спитати ще щось, але в свою чергу вона сказала, щоб він залишив запальничку собі і пішла далі. Вона додала, описаний вище хлопець перебував в стані алкогольного сп'яніння та вів себе зухвало. Іншого хлопця вона описати не може так як на вулиці вже темніло і він до неї не підходив та не розмовляв з нею. Також вона запам'ятала, що один з хлопців перед тим як підійти до неї сказав «Льоша дивись яка......» та ще якісь коментарі з приводу її зовнішності.

Не доходячи до містка вона почула за спиною швидкі кроки та не встигла повернутися як відчула ривок за сумку яка в неї була на лівому плечі після чого вона втратила свідомість і нічого не пам'ятає. Також вона не пам'ятає чи падала вона і скільки та чим її було нанесено ударів. Особисто вона думає, що це був один з описаних вище хлопців.

Після цього вона прийшла до тями в Кагарлицькій ЦРЛ де проходила лікування в неврологічному відділені в період часу з 1 по 6 серпня 2010 року.

Їй роз'яснено, що вона як потерпіла має право заявити цивільний позов на відшкодування завданих злочином збитків, для чого потрібно подати юридично оформлену заяву та підтверджувальні документи.

На запитання суду потерпіла зазначила, що вона претензій матеріального, морального характеру до підсудного немає.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він підтримує дружні відносини зі своїм сусідом ОСОБА_2, жителем міста Києва, який приїздить в село Демівщина до своєї бабусі.

Приблизно на-початку серпня 2010 року точніше він сказати не може, він разом з ОСОБА_2 поїхали в місто Кагарлик відпочивати. Приїхавши в місто Кагарлик вони зайшли в бар «Шашлична», де і відпочивали та розпивали спиртні напої. В наслідок вживання спиртних напоїв він сильно сп'янів і тому коли вони залишили бар сказати не може. Як вони доїхали до місця проживання він теж не пам'ятає.

Наступного дня зранку до його місця проживання зайшов ОСОБА_2 та почав розповідати, що коли коли піднімалися по тротуару з правої сторони автодороги в напрямку бару «Вояж», щоб їхати в село Демівщина, то зустріли невідому молоду дівчину і він після цього залишивши його підбіг до цієї дівчини та відібрав в неї жіночу суму. З даної сумки цієї дівчини забрав мобільний телефон та гроші в сумі здається 200грн. сумку з його слів він викинув в кущі, куди саме він не знає. Після цього з його слів вони піднялися до АЗС, де викликали таксі та поїхали в село Демівщина. Крім цього він йому показав вказаний вище мобільний телефон, назви цього телефону він не знає, але він був в рожевому корпусі та відкривався на бік.

Також йому відомо, що даний телефон він через декілька днів продав, куди саме він продав мобільний телефон ОСОБА_2 не розповідав.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 02.08.2010 року у вечірній час вона перебувала на робочому місці у кафе-барі с. Демівщина де працює барменом. Близько 19 години до приміщення бару зайшов наглядно знайомий її молодий чоловік, ОСОБА_2, який підійшовши до бар стойки та запропонував її придбати мобільний телефон при цьому він його показав це був мобільний телефон марки Нокіа 7373 в корпусі рожевого кольору, слайдер без сім-карти. Він її повідомив, що телефон належить особисто йому і він хоче за нього 250 грн. вона оглянула телефон він був в справному робочому стані. Після чого вона віддала ОСОБА_2 названу ним суму та забрала телефон. Походження даного телефону її невідомо ОСОБА_2 розповідав, що він належить йому.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він проживає спільно з дружиною ОСОБА_5 в м. Кагарлик по вул. Молодіжна. В його дружини є племінник ОСОБА_2 який мешкає в м. Київ та часто приїздить до бабусі в с. Демівщина. Та інколи ночував в них.

З 01.08.2010 року на 02.08.2010 року приблизно після 24 години коли він відпочивав до будинку постукали, вийшовши з будинку він помітив ОСОБА_2 який сказав, що хоче переночувати він впустивши його в будинок пішов відпочивати. Коли ліг відпочивати ОСОБА_2 він не знає. Наступного дня він пішов на роботу та не звертав уваги чи був ще ОСОБА_2 у них в будинку. Про те, що ОСОБА_2 вчинив розбійний напад 1.8.2010 року йому нічого невідомо і він про це йому не розповідав.

- Рапортом оперативного чергового Кагарлицького РВ ОСОБА_9 про вчинений злочин від 01.08.2010 року.

( а.с. 3 )

- протоколом ОМП від 02.08.2010 року під час якого встановлено місце вчинення злочину.

( а.с- 4-5 )

- протоколом ОМП від 11.08.2010 року під час якого вилучено мобільний телефон Нокіа

7373.

( а.с- 23-24 )

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 12.08.2010 року згідно якого обвинувачений ОСОБА_2 розповів про обставини вчинення ним злочину та вказав на місцевості.

( а.с. - 53-60 )

- протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання від 13.08.2010 року згідно якого потерпіла ОСОБА_3 впізнала ОСОБА_2

( а.с. - 70-72 )

- висновком товарознавчої експертизи від 08.09.2010 року, згідно якої ринкова залишкова вартість мобільного телефону «Нокіа 7373» з картою пам'яті ємкістю 1 Гб. станом на 01.08.2010 року становить 632 грн.

( а.с- 86 )

- висновком судово-медичної експертизи № 58/22 від 01.09.2010 року, згідно якої наявні у ОСОБА_3 перелом носових кісток та рана забійного характеру в ділянці перенісся відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров'я, окремо взяті синець в ділянці повік правого ока, невеликих розмірів ранка забійного характеру в ділянці верхньої губи, садна в ділянці підборіддя, струс головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень.

( а.с- 97-98 )

- висновком амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 750 від 19.09.2010 року згідно якої ОСОБА_2 під час вчинення ним злочину на психічне захворювання не страждав та міг усвідомлювати свої дії. Примусових заходів медичного характеру не потребує.

( а.с- 103-105 )

- обвинувачений ОСОБА_2 на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

( а.с.-123-124 )

По місцю проживання підсудний ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони.

( а.с, 127 )

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України як навмисні, протиправні дії, які виразились у нападі з метою заволодінням чужим майном - розбій, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного, його характеристики.

Обставиною, що згідно ст.. 66 КК України помякшує покарання підсудного ОСОБА_2 по справі є щире його каяття і активне сприяння в розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків, завданих злочином, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставиною, що згідно ст.. 67 КК України обтяжує покарання підсудного ОСОБА_2 є вчинення злочину в стані алкогольного сп»ягніння.

Суд вважає, оскільки підсудний ОСОБА_2 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, що передбачає застосування положення ст.. 71 КК України, то його подальше виправлення та перевиховання не можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України з застосуванням положень ст. 71 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що застосування до підсудного ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням особи підсудного та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде достатньою для виправлення та перевиховання підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни, - тримання під вартою в СІЗО № 13 УДДУ ПВП в м. Києві і Київській області

Речові докази по справі: футляр від духів «Ніна Річі», флакон духів ОСОБА_10, тюбик жовтого кольору «Арніка», жіноча сумка білого кольору «Хеллоу Кітті», один кінець ручки відірваний від сумки, тряп»яна косметична чорного кольору, кофта жіноча сірого кольору, тюбик чорного кольору «Волум Гламур», пудра в корпусі синього кольору, розкладна розчіска з дзеркальцем в середині в корпусі сірого кольору, тюбик з лаком для нігтів, тюбик з губою помадою, тюбик з дезодорантом, освіжувач полості роту, жовтий жіночий платок, тіні в корпусі сірого кольору, льодяники, олівець та зубна нитка та мобільний телефон з картою пам'яті, - передати за належністю власнику, - потерпілій ОСОБА_3

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним:

-за ч. 1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання підсудному ОСОБА_2 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2009 року, та остаточно призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Речові докази: футляр від духів «Ніна Річі», флакон духів ОСОБА_10, тюбик жовтого кольору «Арніка», жіноча сумка білого кольору «Хеллоу Кітті», один кінець ручки відірваний від сумки, тряп»яна косметична чорного кольору, кофта жіноча сірого кольору, тюбик чорного кольору «Волум Гламур», пудра в корпусі синього кольору, розкладна розчіска з дзеркальцем в середині в корпусі сірого кольору, тюбик з лаком для нігтів, тюбик з губою помадою, тюбик з дезодорантом, освіжувач полості роту, жовтий жіночий платок, тіні в корпусі сірого кольору, льодяники, олівець та зубна нитка та мобільний телефон з картою пам'яті, - передати за належністю власнику, - потерпілій ОСОБА_3

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без змін, - тримання під вартою в СІЗО № 13 УДДУ ПВП в м. Києві і Київській області.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 відраховувати з моменті затримання, - з 12.08.2010 року.

Вирок може бути оскаржено на протязі 15 діб з часу проголошення учасниками процесу а осудженим в той же строк з часу вручення копії вироку до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області.

Суддя: