Ухвала

іменем україни

28 квітня 2015 рокум. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_9.,
суддів:ОСОБА_11 ОСОБА_10,
при секретарі ОСОБА_12.,
за участю прокурора ОСОБА_13.,
захисника ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000627 за обвинуваченням

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Підлипки Радивилівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: м. Рівне, АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2 такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Ростовка Тельманівського району Карагандинської області Республіки Казахстан, зареєстрованої АДРЕСА_3, проживаючої АДРЕСА_4, такої, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК,

за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на вирок Солом'янського районного суду м. Києва від 06 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 06 травня 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років кожному з конфіскацією майна, яке є їх власністю.

Згідно з вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано винними і засуджено за те, що вони за встановлених у вироку обставин 14 жовтня 2011 року близько 00.10 год, знаходячись біля торгівельного кіоску по АДРЕСА_5 у м. Києві, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, вчинили напад на потерпілу ОСОБА_8, поєднаний із проникненням у приміщення торгівельного кіоску, в якому остання працювала продавцем. У результаті нападу засуджені заволоділи майном потерпілої на суму 300 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 змінено.

Пом'якшено покарання засудженим за ч. 3 ст. 187 КК із застосуванням ст. 69 КК - ОСОБА_6 до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, ОСОБА_7 до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю. У решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Також апеляційний суд відмовив засудженим у задоволенні клопотання про застосування щодо них Закону України «Про амністію у 2014 році».

Зі змісту касаційної скарги засудженої ОСОБА_7 з доповненнями вбачається, що вона, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції щодо неї скасувати та закрити кримінальне провадження. Вказує на відсутність у матеріалах кримінального провадження достатніх доказів на підтвердження її винуватості у вчиненні злочину, за який її засуджено. Вважає, що вирок ґрунтується на недопустимих доказах, отриманих на стадії досудового розслідування в порядку КПК 1960 року, які не були предметом безпосереднього судового дослідження. При цьому, без належної уваги суду залишились її показання, показання засудженого ОСОБА_6, а також потерпілої ОСОБА_8, які вони давали в суді на підтвердження відсутності у діях ОСОБА_7 складу інкримінованого їй злочину. Посилається на порушення свого права на захист, оскільки вирок було проголошено без участі захисника. Вказує, що суд у вироку не встановив точного місця вчинення злочину. Незважаючи на наявність відповідного клопотання, їй так і не надано копію журналу судового засідання. Апеляційний суд належним чином не перевірив доводів апеляційних скарг та безпідставно відмовив у їх задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої та її захисника на підтримку касаційної скарги, прокурора про часткове задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженої підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно ст. 370 КПК судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Проте при апеляційному розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 допущено істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачувались у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, що відповідно до ст. 12 КК є особливо тяжким злочином.

Згідно ст. 52 КПК у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів обов'язковою є участь захисника.

Однак, як убачається з матеріалів кримінального провадження, в апеляційному порядку вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 переглядався без участі захисника ОСОБА_7

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК здійснення судового провадження за відсутності захисника, якщо його участь є обов'язковою, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 433 КПК, якщо задоволення касаційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь інших засуджених, від яких не надійшли скарги, суд касаційної інстанції зобов'язаний прийняти таке рішення.

Оскільки доводи апеляційних скарг засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_6, а також їх захисників, є взаємопов'язаними і можуть вплинути на кваліфікацію вчиненого, ухвалу апеляційного суду слід скасувати щодо обох засуджених.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_7 та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК щодо ОСОБА_6, - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду слід врахувати наведене, належним чином перевірити інші доводи засудженої, в тому числі й щодо порушення судом першої інстанції принципу безпосередності дослідження доказів, які було покладено в основу вироку, та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляду в суді апеляційної інстанції.

Після отримання матеріалів кримінального провадження апеляційному суду необхідно вирішити питання щодо запобіжного заходу засудженим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_11 ОСОБА_10