Справа №1-14/ 2008
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2008
року
Знам”янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі : головуючого судді
Попової Н.І.

при секретарі
Зеленській Т.В

з
участю прокурора Голощапової
А.А.

адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Знам”янка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
міста Керч Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України,
безпартійного, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не
працюючого,проживаючого АДРЕСА_1 раніше
судимого:

1).
11.03.2001 року Знам”янським міськсудом Кіровоградської області за ч.3 ст.81,
ст.44, ст.46-1 КК України (1960 року) на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою
виконання вироку на 2 роки з виплатою
штрафу в розмірі 100 грн.

2). 30.11.2001
року Знам”янським міськсудом Кіровоградської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185,
ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 12.03.2005
року по відбуттю строку покарання

за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК
України

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Кривий Ріг
Дніпропетровської області, українця, громадянина України, безпартійного, освіта
середня-спеціальна, співмешкає, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину,
проживаючого АДРЕСА_2, раніше судимого:

1).
2.12.1998 року Знам”янським райсудом Кіровоградської області за ч.1 ст.229-6 КК
України (1960 року) на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 3.09.1999
року за постановою Полтавського райсуду Полтавської області від 3.09.1999 року
на підставі ст.6 Закону України “Про амністію” від 16.07.1999 року;

2).
12.01.2001 року Знам”янським міськсудом Кіровоградської області за ч.2 ст.229-6
КК України (1960 року) на 1 рік позбавлення волі. Звільнився 12.01.2002 року по
відбуттю строку покарання;

3).
8.02.2005 року Знам”янським міськрайсудом Кіровоградської області за ч.2, 3
ст.185, ст.70, 75 КК України на чотири роки позбавлення волі з іспитовим
строком на три роки

за
ч.2 ст.186 КК України, -

2

В С Т А Н О В И В :

Підсудний
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше
приміщення за наступних обставин.

4 червня
2007 року ОСОБА_3, маючи намір на таємне викрадення чужого майна і реалізуючи
його, знаходячись біля території будинку
АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_5, проник на територію вказаного
домоволодіння, де шляхом пошкодження поліетиленової плівки на віконній рамі,
проник в приміщення гаражу, звідки
таємно викрав велосипед “Winner Alligator” вартістю 1080 грн. Після чого з
місця злочину зник, викраденим розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв
матеріальний збиток ОСОБА_6 на вказану суму.

Крім
того, підсудні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скоїли відкрите викрадення чужого майна
(грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров”я
потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

6 червня
2007 року біля 22 год. 30 хвил. ОСОБА_3 і ОСОБА_4, будучи раніше судимі за
крадіжки чужого майна і в той час, коли судимість за це з них не знята і не
погашена у встановленому законом порядку, за попередньою змовою між собою,
маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з
насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров”я, перебуваючи в стані
алкогольного сп”яніння і реалізуючи його, знаходячись в квартирі №63 ОСОБА_7, яка розташована АДРЕСА_4, діючи
спільно і узгоджено, розподіливши між собою ролі: ОСОБА_3 застосував фізичну
силу до ОСОБА_7, що не є небезпечною для його життя та здоров”я, наніс тілесні
ушкодження ОСОБА_7 у вигляді саден на спинці носу, крововилив на губі, які по
тяжкості відносяться до категорії легких. Після чого ОСОБА_4 знаходячись в
кімнатах квартири, повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном “LG-5300”
вартістю 180 грн. з сім-картою оператора “Київ-Стар” вартістю 25 грн. з грошима на рахунку 19 грн. та грошима в
сумі 1322 грн., а ОСОБА_3, в свою чергу, моральним та фізичним тиском намагався
утримати потерпілого ОСОБА_7 в кухні з метою дати можливість ОСОБА_4 викрасти
майно ОСОБА_7, який розумів, що у нього відкрито викрадають майно. Таким чином,
своїми узгодженими діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрито заволоділи майном
потерпілого ОСОБА_7

Будучи
допитаними у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_3 винним себе у таємному
викраденні велосипеда визнав повністю, а у відкритому заволодінні майном
ОСОБА_7 визнав частково і підсудний ОСОБА_4 винним себе у відкритому
заволодінні майном ОСОБА_7 не визнав і при цьому пояснили, що ОСОБА_3 майном
ОСОБА_5 заволодів при обставинах, вказаних в обвинувальному висновку, а тому
більше добавити до викладеного в ньому не має чого.

6 червня
2007 року біля 18 год. він разом зі своєю дівчиною ОСОБА_8 були біля кафе
“Макс”, де зустріли знайому ОСОБА_9. Через деякий час ОСОБА_9 запросила їх до
намету “Чернігівське”, де вони стали розпивати спиртні напої, а саме ОСОБА_7,
який сидів за столиком з ОСОБА_9, купив пляшку водки. Потім до них підійшов
ОСОБА_4 з дружиною і дитиною. Приблизно о 23 год. ОСОБА_7 сказав, що йому
потрібно йти додому. В цей час заплакала дитина ОСОБА_4 і вони відійшли у бік,
а ОСОБА_7 дав йому 50 грн., сказавши при цьому, щоб вони продовжували вживати
спиртні напої, а сам встав із-за столу і про щось став розмовляти з
ОСОБА_8 Вона йому сказала, що ОСОБА_7
запропонував їй поїхати до нього у гості. Приблизно через 20-25 хвил. він
попросив ОСОБА_4 поїхати з ним і забрати ОСОБА_8 На таксі вони під”їхали додому, де проживає
потерпілий і від жінки з цього будинку взнали номер квартири, де живе
ОСОБА_7 Він разом з ОСОБА_4 подзвонив у
двері квартири і потерпілий

3

сам відчинив їм, запросивши їх у квартиру.ОСОБА_8 була на
кухні і на його запитання, що вона тут робить,
вона йому відповісти не змогла, так як була п”яна. Потерпілий став
виправдовуватися, обійняв потерпілу. Розізлившись за це на потерпілого, він
витягнув його в
коридор і наніс йому удар в обличчя, від чого той впав на підлогу.
ОСОБА_4 став його заспокоювати, а він зайшов до спальні, взяв мобільний
телефон, відкрив шафу, а потім зайшов до другої кімнати, де з барсетки
потерпілого взяв гроші. Все це він робив сам зі злості на потерпілого, щоб йому
якось нашкодити. Після чого ОСОБА_4 іОСОБА_8 вийшли з квартири, а він хотів
подзвонити до дружини потерпілого, але він йому сказав, що вона у м. Москва.
Коли він вийшов з квартири, то ОСОБА_4 іОСОБА_8 почали його сварити за те, що
він так поступив з потерпілим. Після чого, він на залізничному вокзалі
взяв таксі і вони втрьох поїхали в центр
міста. ОСОБА_4 віддав таксисту 50 грн. і вони вийшли із таксі. Він з ОСОБА_8
пішли в намет “Чернігівське”, а ОСОБА_4 пішов до своєї дружини. В наметі він
разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 розпивали спиртні напої, від чого він там і заснув.
Коли проснувся, то виявив, що у нього не стало мобільного телефону і грошей.
Вину свою визнає частково, так як попередньої змови з ОСОБА_4 на відкрите
заволодіння майном потерпілого, у нього не було. Гроші і телефон мобільний він
взяв у потерпілого зі злості на нього із-за своєї дівчини ОСОБА_8.

Підсудний
ОСОБА_4 пояснив суду, що він 6 червня 2007 року близько 21 год. разом зі своєю
співмешканкою ОСОБА_10 і дитиною прийшов до кафе “Макс” де в наметі “Чернігівське”
зустрівся з ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які сиділи за столиком і розпивали
спиртні напої. Разом з ними також був і потерпілий ОСОБА_7 Він разом з ОСОБА_10
сів за другий столик, але, коли заплакала їх дитина, вони вийшли із намету.
Близько 22 год. до нього підійшов ОСОБА_3 і попросив поїхати з ним
забрати ОСОБА_8. Він погодився і вони на таксі поїхали АДРЕСА_4, де піднялися
на 5-й поверх і ОСОБА_3 подзвонив у квартиру
№63. Їм відкрив двері ОСОБА_7 і запросив у квартиру. Коли вони увійшли
до квартири, то ОСОБА_3 почав розмовляти з потерпілим про ОСОБА_8 і сваритися.
Після чого стали битися і ОСОБА_3 декілька разів вдарив ОСОБА_7. ОСОБА_4 вийшов
до коридору і почав відтягувати ОСОБА_3
від потерпілого. ОСОБА_3 вийшов з коридору, а він допоміг потерпілому
піднятися, витер йому кров на обличчі. Після чого він з ОСОБА_8 вийшли із
квартири і спустились на перший поверх. Потім до них спустився ОСОБА_3 і вони
всі разом поїхали на таксі до кафе “Макс”, де його ждала ОСОБА_10 і вони пішли
додому. Крім того, коли вони знаходились в квартирі потерпілого, ОСОБА_3 хотів
викрасти телевізор, праску, але він йому заборонив. Вважає, що під час
досудового слідства до нього застосовувалися недозволені методи - психічного і
фізичного характеру, всі документи в справі сфальсифіковані, а тому вони не
можуть слугувати доказами його вини.

Не
дивлячись на повне визнання своєї вини підсудним ОСОБА_3 у скоєнні таємного
викрадення чужого майна і часткове визнання своєї вини у скоєнні відкритого
заволодіння чужим майном та невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 у скоєнні
відкритого заволодіння чужим майном, їх вина у повному обсязі пред”явленого
обвинувачення встановлена судом і підтверджується поясненнями потерпілих,
свідків та матеріалами кримінальної справи, дослідженими у судовому засіданні.

По
епізоду таємного викрадення велосипеда у ОСОБА_5

Потерпілий
ОСОБА_5 пояснив суду, що 4 червня 2007 року він ввечері прийшов додому і
побачив, що на вікні гаража розірвана клейонка. Коли він зайшов у середину
гаража, то виявив, що відсутній велосипед “Вінер-Алігатор”. На сьогоднішній
день велосипед йому повернуто. Ним заявлений позов на відшкодування завданої
йому моральної шкоди на суму 300 грн.

4

Вина ОСОБА_3
також підтверджується заявою ОСОБА_5 (т.1 а.с.3); протоколом огляду місця події
(т.1 а.с.6,11); протоколом огляду велосипеда (т.1 а.с.26-28); довідкою експерта
про вартість велосипеда та охороною розпискою (т.1 а.с. 31,32).

По
епізоду відкритого заволодіння майном ОСОБА_7

Потерпілий
ОСОБА_7 пояснив суду, що 6 червня 2007 року, ввечері він проходив повз намет
“Чернігівське” в центрі міста Знам”янка і побачив там знайому ОСОБА_9. Він
підійшов до неї і сказав їй, що у нього народилася онучка і є привід випити.
Потім до них підійшли ОСОБА_3 з ОСОБА_8. Він сказав ОСОБА_9, щоб вона запросила
їх до столу і вони продовжували разом розпивати спиртні напої. В процесі
розмови виявилось, що ОСОБА_3 знає його дочку, яка в даний час відбуває
покарання за наркотики. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_4 з ОСОБА_10 і
принесли пляшку горілки і вони продовжували випивати. Через деякий час ОСОБА_3
і ОСОБА_4 вийшли з намету, ОСОБА_9 пересіла за інший столик, а він залишився з
ОСОБА_8 Потім і вона вийшла, а він залишився за столиком сам. Підійшла до
столуОСОБА_8 і була вона чимось засмучена, на очах були сльози. На його
запитання, що з нею трапилося, вона відповіла, що їй погрожують і вона боїться.
Я їй сказав, що вже їду додому і якщо вона хоче, то може поїхати з ним. Він
взяв таксі і вони поїхали до нього додому. Коли вони під”їхали до будинку, в
якому він живе, він їй запропонував піднятися до нього в квартиру. Зайшовши до
квартири, буквально через 2-3 хвилини задзвонив дзвінок, він відчинив двері, не
дивлячись хто прийшов. В квартиру першим зайшов ОСОБА_3, а за ним ОСОБА_4. ОСОБА_3 його спитав, чи він знає, що буває за
розбещення малолітніх і сказав йому, щоб він
віддав їм гроші. Він сказав, що грошей у нього не має. Тоді ОСОБА_3
почав штовхати його до кухні, він чинив йому опір і в цей момент він побачив,
як ОСОБА_4 рився в шафі, яка стояла у спальні. Він спитав, що він там шукає,
але ОСОБА_3 знову заштовхав його до кухні і вдарив рукою в перенісся. Від удару
він сів на стілець і вирішив більше не чинити опір, так як вже боявся за своє
життя. Потім з квартири вийшли ОСОБА_4 іОСОБА_8, а за ними вийшов і ОСОБА_3,
попередивши його, якщо він поскаржиться в міліцію, то йому буде погано. Після
того, як вони вийшли із квартири, він виявив, що з барсетки зникли гроші у сумі
1302 грн., а з шафи 3000 грн., які вони збирали на операцію онуку, мобільний
телефон з тумбочки, яка стояла у спальні та зарядний пристрій. Він зателефонував
товаришу свого сина ОСОБА_11 і той приїхав до нього на квартиру, звідки
подзвонив своєму знайомому ОСОБА_12 і той теж приїхав. Вони викликали
працівників міліції і коли вони приїхали, то до ранку проводили огляд квартири в їх присутності, знімали відбитки пальців.
На слідуючий день, він при ретельному огляді шафи, виявив, що гроші у сумі 3000
грн. були на місці, про що сповістив працівників міліції.

СвідокОСОБА_8
пояснила суду, що 6 червня 2007 року вона разом з ОСОБА_3 знаходилась в наметі
“Чернігівське”, де була їх знайома ОСОБА_9, яка запропонувала їм випити
спиртного, яким пригостив їх ОСОБА_7. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_4
і йому ОСОБА_7 теж запропонував випити разом з ними. Між нею і ОСОБА_3 виникла
сварка із-за того, що вона багато пила спиртного. ОСОБА_7 запропонував їй
поїхати до неї на квартиру, тобто відвезти додому. Вона погодилась. В таксі
вона заснула, а коли вийшла з машини і піднімалася сходами, то зрозуміла, що
йде на квартиру до потерпілого. В квартирі потерпілого вона зайшла у ванну і
почула дзвінок в двері. Вона вийшла з ванни і побачила, що до квартири зайшли
ОСОБА_3 і ОСОБА_4. ОСОБА_3 її спитав, що вона робить в цій квартирі і вони
почали лаятись. Коли вона заплакала, то потерпілий заспокоював її, обняв.
ОСОБА_3 сказав потерпілому, щоб він не ліз в чужі справи і штовхнув
потерпілого. ОСОБА_4 стояв біля дверей і вона на нього

5

не звертала уваги. Після чого потерпілий відкрив двері і
вони втрьох вийшли з квартири. ОСОБА_3 взяв таксі і вони поїхали до намету
“Чернігівське”, де ОСОБА_3 випив пива і заснув за столиком. На слідуючий день
її затримали працівники міліції, хто взяв гроші у потерпілого вона не знає.
Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що 7 червня 2007 року близько другої години ночі
до нього зателефонував ОСОБА_7 і попросив приїхати до
нього на квартиру. Коли він приїхав до нього, то побачив, що він був побитий і при цьому розповів, що він
ввечері в наметі “Чернігівське” зустрів знайому і розпивав спиртні напої. Потім
до них за столик сіли два хлопці і дівчина. Хтось із хлопців почав ображати
дівчину і він вирішив поїхати додому. Коли він сідав в таксі, до нього підійшла
дівчина і попросила поїхати з ним. Коли вони зайшли в квартиру потерпілого,
зразу ж хтось подзвонив у двері, а потім стали стукати. Потерпілий відкрив
двері і в квартиру забігли двоє хлопців. Один із хлопців почав його бити, а
другий ходив по квартирі і шукав цінності, гроші. Коли потерпілий прийшов до
пам”яті, то виявив, що зникли гроші, мобільний телефон. Він подзвонив своєму
знайомому ОСОБА_12і коли той приїхав на квартиру до ОСОБА_7, вони викликали
міліцію і в їх присутності проводився огляд квартири. Він особисто бачив, як
працівники міліції знімали з шафи в спальні, з меблів у кімнаті відбитки
на ліпку стрічку, яку наклеювали на
папір і він особисто розписувався при опечатуванні конверту, куди була
запакована стрічка. Точно не пам”ятає скільки було відібрано відбитків пальців,
можливо і 10 відбитків.

Свідок
ОСОБА_13 пояснив суду, що він 6 червня
2007 року був присутнім в якості експерта-криміналіста при огляді квартири АДРЕСА_4, де були вилучені відбитки пальців
рук з верхньої частини середньої половинки шафи для одягу, які він віддав
слідчому і той поклав їх в конверт, опечатав і він разом з понятими розписався
на ньому. При складанні висновку експертизи на комп”ютері була допущена
технічна помилка в адресі, де фактично проводився огляд місця події.

Із
протоколу огляду місця події (т.1 а.с. 57-61) видно, що в квартиріАДРЕСА_4 були
виявлені відбитки пальців рук з верхньої частини середньої половини шафи для
одягу в спальній кімнаті і з внутрішньої сторони дверці шафи стінки,
розташованої в кімнаті, які згідно висновку дактилоскопічної експертизи (т.1
а.с.108-111) залишені відповідно середнім та вказівним пальцями лівої руки
ОСОБА_4

Із
протоколів пред”явлення для впізнання (т.1 а.с.89, 91) видно, що при
пред”явленні потерпілому ОСОБА_7 фотознімків, він впізнав ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
які 6 червння 2007 року перебуваючи у нього в квартирі із застосуванням
фізичної сили відкрито заволоділи грошима та мобільним телефоном.

Із
висновку судово-медичної експертизи (т.1 а.с.126) видно, що на тілі потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді саден на спинці носу, крововиливу на губі і відносяться до
категорії легких, які йому заподіяв ОСОБА_3 6 червня 2007 року.

Висновок
експерта (т.1 а.с.138) свідчить про те, що вартість викраденого у ОСОБА_7 мобільного
телефону “LG-5300” складає 180 грн. Крім того вина підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4
підтверджується протоколом явки з повинною ОСОБА_3, протоколом зводин
віч-на-віч між підсудними та потерпілим (т.1 а.с.156, 170-172).

Таким
чином, аналізуючи та оцінюючи у сукупності всі докази по справі, суд приходить
до висновку, що підсудний ОСОБА_3 винен в скоєнні таємного викрадення чужого
майна, з проникненням в інше приміщення, а тому його дії правильно
кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Суд
також приходить до висновку, що підсудні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 винні в скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабіж),
повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров”я потерпілого і ці їх дії також правильно
кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

6

Суд не
може прийняти доводи підсудних ОСОБА_3 в тому, що грабіж він вчинив один, без
попереднього зговору з ОСОБА_4, що до нього застосовувалися працівниками
міліції незаконні методи ведення досудового слідства; ОСОБА_4 в тому, що він не
скоював грабіжу відносно потерпілого ОСОБА_7, так як матеріали і документи, які знаходяться в
кримінальній справі слідчим ОСОБА_14 сфальсифіковані, а також
при проведенні досудового слідства до
нього застосовувалися незаконні методи, а саме фізичне і психологічне
насильство; було порушено його право на захист, так як слідчий його не знайомив
з деякими процесуальними документами кримінальної справи; що потерпілий
ОСОБА_7, свідок ОСОБА_11 обмовляють
підсудних, за достовірні, так як вони спростовуються в суді цілим рядом
доказів, вказаних вище у вироку і досліджених у судовому засіданні. Не вірити
показам потерпілого ОСОБА_7 і свідка ОСОБА_11, у суду не має підстав, так як на
протязі досудового слідства і в суді вони логічні і співпадають з обставинами
скоєння злочину, встановленими судом. Крім того, ні потерпілий, ні свідок
ніколи не були знайомі з підсудними і не спілкувалися з ними, чим і
спростовуються доводи підсудних про їх обмовлення цими особами.

Суд
критично відноситься до показань свідка ОСОБА_8., так як вона знайома з обома
підсудними, а з ОСОБА_3 у неї дружні, близькі стосунки, а тому даючи пояснення,
які не відповідають показанням потерпілого, бажає, на думку суду уникнути від
відповідальності підсудними, або пом”якшити їх участь у скоєнні злочину.

Призначаючи
підсудним покарання, суд враховує характер
і ступінь суспільної небезпеки скоєного кожним із них, що ОСОБА_3 скоїв
два, а ОСОБА_4 - один умисних, закінчених злочинів, які відносяться до тяжких
злочинів.

Суд
враховує особи підсудних, які раніше скоювали злочини, на момент скоєння
злочину не займалися суспільно-корисною працею, обоє посередньо
характеризуються за місцем проживання.

Пом”якшуючими
вину підсудного ОСОБА_3 обставинами суд вважає те, що він розкаюється у
скоєному ним, хворіє туберкульозом легенів, ВІЛ-інфікований, а для підсудного
ОСОБА_4 таких обставин судом не встановлено .

З
урахуванням тяжкості скоєного кожним із підсудних, їх особи, наявності
пом”якшуючих і відсутності обтяжуючих вину кожного із підсудних, суд вважає, що
виправлення їх можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, не знаходячи підстав
для застосування до них вимог ст.75 КК України.

З
урахуванням того, що підсудний ОСОБА_4 скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Знам”янського
міськрайсуду Кіровоградської області від 8 лютого 2005 року, суд вважає за
необхідне у відповідності зі ст.71 КК
України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не
відбуту частину покарання за попереднім вироком.

По
справі маються судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі
237 грн. 13 коп., які підлягають стягненню з підсудних на користь НДЄКЦ при
УМВС України в Кіровоградській області.

Потерпілим
ОСОБА_5 по справі заявлений цивільний позов на відшкодування завданої йому
матеріальної і моральної шкоди в сумі 300 грн.. Як встановлено судом, що
велосипед вартістю 1080 грн. повернуто потерпілому, а сам потерпілий не вказав
у позові конкретно в чому виражається завдана йому моральна шкода і яка її
сума, тому суд вважає, що позов необхідно залишити без розгляду, що не заважає
йому звернутися з позовом у порядку цивільного судочинства.

Керуючись
ст.323-324 КПК України суд, -

7

З А С У Д И В :

Визнати
винними і призначити покарання:

ОСОБА_3
за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На
підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим, остаточно призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення
волі, залишивши його під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 7 червня
2007 року.

ОСОБА_4
за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

На
підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково
приєднати не відбуту частину покарання за вироком Знам”янського міськрайсуду
Кіровоградської області від 8 лютого 2005 року і остаточно призначити йому
покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, залишивши його
під вартою, рахуючи строк відбування покарання з 7 червня 2007 року.

Стягнути
зОСОБА_3 і ОСОБА_4 за проведення судово-дактилоскопічної експертизи з кожного
по 118 грн. 56 коп. на користь НДЄКЦ при УМВС України в Кіровоградській
області.

Позов
ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Речові
докази по справі - велосипед “Winner Alligator”, який зберігається у
потерпілого ОСОБА_5, залишити йому у власність.

Вирок
може бути оскаржено протягом 15-ти діб до апеляційного суду Кіровоградської
області.

Суддя Знам”янського міськрайонного суду
Н.І. Попова