АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11/791/822/13 р.
інстанції: Пухальський С.В.
Категорія ч. 1 ст. 187 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року червня місяця « 25» дня

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бугрименка
В.Г.Суддів:Дубченка А.П., Вороненко
Т.В.ПрокурораПокиньчереди
В.М.ЗахисникаОСОБА_5ОбвинуваченогоОСОБ
А_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні кримінальну
справу за апеляціями захисника ОСОБА_5
і засудженого ОСОБА_6 на вирок
Скадовського районного суду
Херсонської області від 27 березня 2013
року, -

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, раніше не судимого

у відповідності до положень ст. 89
КК України,

засуджено

за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення
волі на три роки шести місяців,

за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення
волі на п'ять років три місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
остаточно до позбавлення волі на п'ять
років три місяця з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи
закритого типу.

Запобіжний захід - тримання під вартою
з 01.10.2012 р..

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 судові
витрати за проведення експертиз на
користь держави у розмірі 808 гривень 30
копійок.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6
визнано винуватим і засуджено за те, що
він 04 липня 2012 року близько четвертої
години на перехресті вулиць Радянська
і Комунарів в м. Скадовську напав на
ОСОБА_7 і, застосовуючи насилля, що є
небезпечним для життя і здоров'я
потерпілого, став наносити йому удари
руками і ногами в різні частини тіла,
спричинивши легкі тілесні ушкодження,
що спричинили короткочасний розлад
здоров'я та заволодів майном ОСОБА_7 на
суму 2 001 гривню 57 копійок.

01 жовтня 2012 року ОСОБА_6 близько нуль
годин десяти хвилин, перебуваючи на
подвір'ї будинку № 1 Д по вул. Степовій в
с. Михайлівка Скадовського району,
незаконно заволодів автомашиною ВАЗ -
2103 вартістю 10 630 гривень 69 копійок, яка
належить ОСОБА_8

Захисник ОСОБА_5 в інтересах
засудженого ОСОБА_6. у поданій нею
апеляції вказує на незаконність та
необґрунтованості постановленого щодо
ОСОБА_6 вироку. На думку апелянта, вирок
суду про винуватість засудженого у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
187 КК України не відповідає фактичним
обставинам справи так як засуджений не
нападав на потерпілого ОСОБА_7 з метою
заволодіння майном. Конфлікт між ними
виник по вині потерпілого, а майно
потерпілого засуджений підібрав щоб
віддати його, однак потерпілого не зміг
догнати. З урахуванням таких обставин
вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно
кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 і ст. 356 КК
України. Просить вирок місцевого суду
змінити. Перекваліфікувати дії ОСОБА_6
з ч. 1 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 125 КК
України, і з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 1
ст. 289 КК України та застосувати
положення ст. 75 КК України.

У поданій засудженим ОСОБА_6 апеляції
посилається на ті обставини, що
досудове розслідування справи і її
судовий розгляд проходили з
обвинувальним ухилом та з порушенням
норм процесуального законодавства.
Просить пом'якшити призначене йому
покарання та змінити запобіжний захід
враховуючи, що він має на утриманні
малолітню дитину і хворіє на тяжку
хворобу.

Заслухавши міркування прокурора про
залишення вироку без зміни, захисника
ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_6 які
підтримали подані ними апеляції,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів вважає, що подані на вирок
апеляції не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про
винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів
за зазначених у вироку обставин
відповідає фактичним обставинам
справи і підтверджується перевіреними
та належним чином оціненими в судовому
засіданні доказами.

Факт незаконного заволодіння
засудженим автомобілем ОСОБА_8 у
поданих на вирок апеляціях не
заперечується. Безпідставними
необхідно визнати доводи захисника про
відсутність в діях ОСОБА_6 складу
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК
України та доводи апеляції засудженого
щодо неповноти досудового слідства і
наявності істотних порушень
кримінально-процесуального
законодавства, допущенних під час
розслідування цієї кримінальної
справи.

В судовому засіданні ОСОБА_6 не
спростовував обвинувачення, що саме
він спричинив потерпілому тілесні
ушкодження, а вилучені у нього речі
також належать потерпілому на імя
ОСОБА_7.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_7 показав, що станом на
04 липня 2012 року він перебував в м.
Скадовську і близько третьої години
ночі повертався з роботи і зустрів
засудженого, як згодом вияснилося
ОСОБА_6. Останній по відношенню до нього
став поводитися агресивно і тому він
змушений був з метою уникнення
конфлікту обманути його, назвавшись
працівником прокуратури. Через деякий
час він знову зустрів ОСОБА_6, який став
пред'являти йому претензії, наніс удар
в обличчя від чого він упав, а
засуджений продовжував бити його,
зірвав з плеча сумку, при цьому
запитував яке майно у нього є, зірвав з
шиї срібний ланцюжок, порвав на ньому
одяг. Йому удалося вирватися і втекти і
коли він втікав то зустрів працівників
міліції та розповів їм про напад на
нього. Однак на місці злочину
засудженого уже не виявилося.

У суду не було підстав сумніватися в
показаннях потерпілого щодо фактичних
обставин справи.

Свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підтвердили в
судовому засіданні факт насилля ОСОБА_6
над потерпілим і заволодіння ним
майном останнього.

Доводи апеляції захисника щодо
спростування цими свідками факту
нападу засудженого на потерпілого з
метою заволодіння майном є
спотвореними і їх необхідно визнати
такими, що суперечать фактичним
обставинам справи. Так свідок ОСОБА_10
показав, що був очевидцем як під час
побиття ОСОБА_6 потерпілого засуджений
відібрав у потерпілого сумку. Свідок
ОСОБА_9 також підтвердила ці обставини
та показала, що після втечі потерпілого
засуджений його не наздоганяв. Пізніше
показав їй сумку, яку він забрав у
потерпілого і цю сумку він викинув.
Також ОСОБА_6 показував їй гроші,
ланцюжок і телефон та пояснював, що ці
речі він забрав у потерпілого. Телефон,
ланцюжок і частину грошей він залишив
їй і зрештою ці речі і гроші були
вилучені у неї працівниками міліції.

Доводи апеляції захисника, що вказане
майно засуджений мав намір повернути
потерпілому суперечать перевіреним
доказам, аналіз яких свідчить, що після
заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6
не намагався повернути майно, з місця
злочину втік так як прибулі туди через
короткий проміжок часу працівники
міліції його не виявили. Пояснення
свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_9 і доводи
апеляції про наміри ОСОБА_6 передати
майно і гроші потерпілого до міліції не
відповідають дійсності. Ні в день
заволодіння майном ні наступного дня
засуджений таких дій не вчинив, а
передав частину грошей і майна
потерпілого свідку ОСОБА_9, сумку ж
потерпілого взагалі порвав та викинув.

Перевіркою матеріалів справи не
встановлено порушень процесуального
законодавства під досудового слідства
по справі та при розгляді її судом, які
були б підставою для скасування вироку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд повно та всебічно дослідив докази
по справі, вірно встановив фактичні
обставини справи, перевіреним доказам
дав належну правову оцінку та прийняв
законне і обґрунтоване рішення,
дійшовши висновку, що ОСОБА_6 вчинив
розбій щодо ОСОБА_7 після чого повторно
незаконно заволодів транспортним
засобом ОСОБА_8 Дії засудженого
кваліфіковані правильно. Підстав для
скасування вироку з наведених у
апеляціях захисника і засудженого
мотивів колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що призначене
ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам
ст. 65 КК України щодо його необхідності,
достатності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України ( в
редакції 1960 р.), колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляції захисника ОСОБА_5 і
засудженого ОСОБА_6 залишити без
задоволення, а вирок Скадовського
районного суду Херсонської області
від 27 березня 2013 року щодо цього
засудженого - без зміни.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя