АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/134/15 Справа № 211/424/15-к Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - ОСОБА_1

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

апелянта ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2015 року про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2015 року було задоволено клопотання слідчого СВ ЛВ на станції Кривий Ріг ГУМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження № 0000924 про накладення арешту на майно, а саме: на залізничні підкладки в кількості 35 штук, шляхові костилі в кількості 5 штук, дві металеві ( залізничні) «лапи», залізничний знак круглої форми, лом чорних металів в кількості 1000 кг., двоє напільних вагів, 5 кисневих балонів № 22002, № 76971, №91217, № 68994, № 50620115, два резинові шланги довжиною по 14,5метрів кожний, газовий різак, - вилучені під час обшуку домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, якою просила Апеляційний суд вказану вище ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своєї скарги вона зазначила, що ухвала слідчого судді є незаконною та постановлена з грубим порушенням норм чинного кримінального процесуального законодавства. Як вбачається із ухвали, слідчий суддя задовольнила клопотання слідчого та наклала арешт на належне мені майно, яке було вилучене під час обшуку. Зазначений обшук проводився ще 17.12.2014 року, на підставі ухвали слідчого-судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.12.2014 року, відповідно до якої вилучені у неї при проведенні обшуку речі не входили до переліку речей, щодо яких було прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі слідчого-судді на проведення обшуку. А в силу ч.5 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого-судді повинен проводитися в обсязі необхідному для досягнення мети обшуку.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України зазначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого було прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Вона не є підозрюваною, а значить особою, зазначеною в ст.ст. 167 ч.1 та ст. 170 ч.1 КПК України. Крім того, слідчим-суддею при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно не було враховано, що відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Заслухавши: суддію-доповідача; доводи і вимоги ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляцію, пояснення слідчого ОСОБА_6 та думку прокурора, які просили залишити апеляцію без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, - перевіривши надані матеріали і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін з наступних підстав.
У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Зі змісту положень ч. 2 ст. 170 КПК України витікає, що слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, за приписами якої тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема пристосовані та використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення (п.1).

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Виходячи з аналізу вказаних норм закону і обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене при проведені обшуку згідно ухвали слідчого судді майно з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та встановлення відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, враховано правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на скоєння кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчим суддею були дотримані зазначені вище норми кримінального процесуального закону, підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді відсутні, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 173, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2015 року про арешт майна залишити без змін.

Судді:

___________ ____________ ______________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 О.