АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

25
грудня 2007 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого
- судді...................................................... Романова О.В.,

суддів................................................................. Шеніна
П.О. і ОСОБА_7,

з участю

захисника
- адвоката..................................................... ОСОБА_1

та апелянта.................................................................... ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі
справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Брусилівського районного суду
Житомирської області від 29 жовтня 2007 року.

Цією
постановою суду на підставі ст. 6 ч.1
п.2 та ст. 99 КПК України відмовлено в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого
ст. 125 ч.2 КК України, за
відсутністю в його діяннях складу злочину.

Відповідно
до постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою в
порядку ст. 27 КПК України про порушення
кримінальної справи проти ОСОБА_3 за ст.
125 ч.2 КК України.

У скарзі
вона зазначила, що 07 липня 2007 року
близько 13-ої години під час того, як
вона намагалась вилізти через вікно з підпаленого ОСОБА_3 будинку
АДРЕСА_1, останній, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, з використанням цеглини, сокири,
рук та ніг наніс їй удари по різних частинах тіла, чим спричинив їй тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного
дослідження відносяться до легких з короткочасним розладом здоров'я.

Під час
попереднього розгляду скарги ОСОБА_2 та прийнятті рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи суд виходив із пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судовому засіданні, їх же пояснень, даних під час перевірки, проведеної помічником ДІМ Брусилівського РВ
УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 за ЖРЗПЗ №№ 582, 584 та 586,
а також пояснень осіб - ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які були зазначені у скарзі ОСОБА_2 до суду в
якості свідків, але не були
безпосередніми

Справа
№11- 835 / 2007 Головуючий
у суді 1-ої інстанції Грищенко М. В.

Категорія ст. 99-1 КПК України та ст. 125 Ч.2КК України Доповідач у суді 2-ої інстанції Яковлев С. В.

очевидцями.

З
врахуванням зазначеного та того, що під
час попереднього розгляду ОСОБА_2 не заявила про інші докази на підтвердження
факту заподіяння їй легких тілесних ушкоджень,
вказаних у скарзі, послідовних
показань ОСОБА_3 і положень ст. 62
Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на
її користь, суд прийшов до висновку *
про можливість заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень за умов перебування
ОСОБА_3 у стані сильного душевного хвилювання,
що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства або тяжкої образи
з боку потерпілого, та за умов
перевищення меж необхідної оборони, не
має ознак складу злочину.

В
апеляції ОСОБА_2 ставить питання про скасування даної постанови суду та
повернення справи до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

На обгрунтування своєї правової позиції автор апеляції зазначає, що у суду були необхідні дані для вирішення
питання про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_3. При цьому посилається
на дані медичного огляду про перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння
( а.с. 20 ) та висновок експерта від 10 липня 2007 року про характер і ступінь
тяжкості виявлених у неї тілесних ушкоджень ( а.с. 19 ), а також обставини справи, даючи їм відповідну оцінку.

Крім
того, апелянт вказує на невжиття судом
заходів для встановлення істини по справі щодо проведення огляду місця події та
на не виклик свідків до суду, які були
зазначені у скарзі до суду.

Звертає
увагу ОСОБА_2 у своїй апеляції й на те,
що ОСОБА_3 за свої дії був притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 173 КУпАП,
що свідчить про встановлення факту усвідомлення ОСОБА_3 своїх дій та про
їх ціленаправленість.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду ОСОБА_7, пояснення апелянта ОСОБА_2, яка підтримала подану апеляцію з
мотивів, наведених у ній, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_1 , який також підтримав апеляцію та вважав
рішення суду не відповідаючим вимогам закону,
перевіривши постанову суду першої інстанції в межах, передбачених
ст. 365 КГЖ України, обговоривши
доводи апеляції і заперечень проти її задоволення, колегія суддів вважає, що апеляції ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких
підстав.

Попередній
розгляд справи є самостійною стадією кримінального процесу, в якій суддя перевіряє справу з точки зору
наявності достатніх підстав для призначення її до розгляду в судовому засіданні
та вирішує питання, пов'язані з
підготовкою справи до судового розгляду.

Відповідно
до ст. 240 ч.1 КПК України попередній
розгляд справи здійснюється суддею одноособово.

Особливості
попереднього розгляду в справах, які
порушуються за скаргою потерпілого,
передбачені ст. 251 КПК України.

з

У цій
стадії суддя не вправі вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу чи переваги одних доказів перед іншими,
а також вважати встановленими обставини,
які підлягають перевірці в ході судового розгляду справи по суті.

Суддя
знехтував вимогами закону та навіть не обговорив питання про наявність чи
відсутність приводів і підстав до порушення кримінальної справи.

І навпаки : суддею зроблено припущення про можливість заподіяння ОСОБА_2
тілесних ушкоджень за умов перебування ОСОБА_3 у стані сильного душевного
хвилювання, що раптово виникло внаслідок
протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, та за умов перевищення меж необхідної оборони
; необгрунтовано залишено поза увагою висновок спеціаліста у галузі
судово-медичної експертизи від 10 липня 2007 року № 5815 відносно характеру, локалізації і давності виникнення виявлених у
скаржниці ОСОБА_2 тілесних ушкоджень ( а.с. 19 ) ; безпідставно дана оцінка як
поясненням сторін, так свідків, які не попереджались про кримінальну
відповідальність за ст. ст. 384,
385 КК України за завідомо неправдиві показання та відмову від давання
показань, хоча суддя не вправі був
оцінювати докази з точки зору їх достовірності,
а міг це зробити лише за результатами судового розгляду справи по суті
обвинувачення.

Разом з
тим, суддя при попередньому розгляді
скарги ОСОБА_2, крім наведеного
вище, повинен був звернути увагу й на ті
обставини, що згідно постанов помічника
ДІМ Брусилівського РВ УМВС України в Житомирській області від 16 липня 2007
року та від 18 серпня 2007 року були прийняті рішення про притягнення ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності за
ст. 173 КУпАП за події 07 липня 2007 року, а рішення відносно ОСОБА_3 по факту
заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 було постановлено прийняти після
надходження висновку судово-медичного дослідження ( а.с. 9 - 10, 12 - 16 ). Постановою ж судді від 16 серпня
2007 року ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого
ст. 173 КУпАП, за ці ж діяння та
на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 60 грн.
( а.с. 26 ).

Колегія
суддів прийшла до висновку, що у такий
спосіб помічником ДІМ було штучно роз'єднано обставини подій 07 липня 2007 року
за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що в
цілому могло вплинути на правову оцінку дій ОСОБА_3 та категорію справи -
приватного чи публічного обвинувачення.

Крім
того, відповідно до вимог ст. 97 ч.2 КПК України зобов'язаний був не
пізніше триденного строку після прийняття заяви про вчинений злочин. Скарга
ОСОБА_2 надійшла до суду 09 жовтня 2007 року ( а.с. 1 - 3 ), а рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи суддею було прийнято лише 29 жовтня 2007 року ( а.с. 30 ).

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду, -

ухвалила:

апеляцію
ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Брусилівського
районного суду Житомирської
області від 29

жовтня 2007
року про відмову
в порушенні кримінальної справи щодо

ОСОБА_3 за відсутністю в його діяннях складу злочину,

передбаченого ст. 125 ч.2 КК
України, скасувати, а справу направити на новий

судовий
розгляд до того ж суду іншим суддею.