Дело № 523/8144/14-к
Пр. № 1-кп/523/64/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Суворовського районному суду м. Одеси кримінальне провадження за № 0001710 від 18.04.2014р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, згідно обвинувального акту раніше неодноразово засудженого, останній раз:
- у 2009 році Суворовським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 18.06.2013 року за відбуттям покарання.
Згідно обвинувального акту зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18.04.2014р. приблизно о 2:30 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №37, розташованого по вул. Кримській в м. Одесі, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи навмисно з корисливих мотивів, будучи впевненим, що його дії залишаються не помітними, шляхом розбиття переднього правого скла проник до салону автомобілю марки «Ніссан Максіма» державний номер НОМЕР_1 , звідкіля намагався таємно викрасти магнітолу марки «Panasonic», належну потерпілому ОСОБА_5 , однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як був затриманий хазяїном автомобілю на місці скоєння злочину, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, викладеному у обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно, у вказаний період часу повертався з вул. Ізвесткової додому. Проходячи біля будинку №37, розташованого по вул. Кримській в м. Одесі, побачивши машину «Ніссан Максіма», у нього виник намір на викрадення чужого майна. Розбив переднє бокове скло, проник до салону автомобілю, за допомогою ножа став з панелі витягувати магнітолу, однак спрацювала сигналізація, з будинку вибіг потерпілий, затримав його, викликав міліцію. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 у сумі 1700 гривень матеріальної шкоди та 5 тис. гривень моральної шкоди визнає повністю. Вину визнає повністю, пояснює причину скоєння злочину скрутне матеріальне становище, так як йому були потрібні гроші на лікування туберкульозу.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення, та пояснив, що у вказаний день залишив свою машину за місцем свого мешкання біля будинку АДРЕСА_2 . Почувши, що спрацювала сигналізація, вибіг на вулицю, побачив в салоні свого автомобілю незнайомого чоловіка, який ножем дряпав передню панель та намагався вкрасти магнітолу. Він витягнув його з машини, викликав міліцію. Заявлений цивільний позов у сумі 1700 гривень матеріальної шкоди та 5 тис. гривень морального збитку підтримує повністю. У судовому засіданні вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченому потерпілий поклав на розсуд суду.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит свідка, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого, потерпілого відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленої підозри, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 , своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст.ст. 15 ч.1, 185 ч.2 КК України, та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/ вчинене повторно та його вина повністю доказана.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше неодноразово судимий, не має постійного місця роботи, був оголошений у розшук.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, повне визнання своєї провини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час підготовчого провадження у зв`язку з оголошенням розшуку обвинуваченого 3.02.2015 року щодо ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

До обвинувального акту матеріали кримінального провадження № 0001710 від 18.04.2014р. не долучались.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме інформаційний накопичувач, долучений до матеріалів кримінального провадження, який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах вищевказаного кримінального провадження.

Також з`ясовано, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 заявлений на суму 1700 гривень матеріальної шкоди суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі, оскільки зазначена сума доказана документально матеріалами справи, найшла своє підтвердження у ході судового розгляду та не заперечувалась обвинуваченим.

Оцінюючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 заявлені у розмірі 5 тис. гривень морального збитку суд вважає за необхідне задовольнити частково у сумі 2 тис. гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вартості майнової компенсації, яка підлягає виплаті ОСОБА_5 , характеру та обсягу страждань, його тривалості та значимості для потерпілого.

Таким чином, на підставі вищевикладених обставин, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 суд, враховуючи особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі, спосіб його життя, ставлення до скоєного, вважає, що міра покарання у вигляді арешту є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.1, 185 ч.2 КК України, призначив йому покарання у вигляді шести місяців арешту.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 залишити не змінною - тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ України в Одеської області.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 3.02.2015 року (а.с. 33).

Речовий доказ - інформаційний накопичувач, долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу зберігати в матеріалах вищевказаного кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 1700 гривень матеріальної шкоди та 2000 гривень морального збитку.

Матеріали кримінального провадження № 0001710 від 18.04.2014 року зберігати у прокуратурі Суворовського району міста Одеси.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СУДДЯ: