Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/325/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого за вироком апеляційного суду Вінницької області від 20 червня 2003 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник, Вінницької області, українця, громадянина України, раніше судимого 20.02.1991 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.206, ч.2 ст. 188-1, ст.42, ст.25-1 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі умовно з обов`язковим залученням до праці; 02,06.1992 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст.140, ст.43 КК України 1960 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 16.08.1995 року звільнився по відбуттю строку покарання, по даній справі засудженого 20.06.2003 року Апеляційним судом Вінницької області за ст. 69, ч.2 ст.17, п.п. а, г, і ст. 93, п.п. а, г, і, з ст. 93, ч.3 ст. 142, КК України 1960 року, ч.1 ст.263 КК України, ст. 42 КК України 1960 року до 15 років позбавлення волі, -

Відмовляючи в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за скоєння особливо тяжких насильницьких злочинів, і відбув більше трьох чвертей строку покарання, за місцем відбування покарання характеризується посередньо. Під час відбування покарання заохочувався 8 разів, останній раз 10.01.2014 року та допустив 9 порушень режиму утримання, за що були накладені стягнення, які погашені в установленому законом порядку, останнє стягнення накладене 30.05.2014 року, не працевлаштований, раніше не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності і має не зняті та не погашені судимості, що свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Рішенням адміністративних комісій установ виконання покарань від 26.11.2011 року, 28.05.2014 року та 20.01.2015 року засудженому відмовлено в застосуванні умовно дострокового звільнення як такому, що не довів свого виправлення.

Захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити умовно-достроково від відбування покарання ОСОБА_7 . Свої вимоги мотивує наступним:

- на момент звернення з клопотанням засуджений ОСОБА_7 відбув покарання в 14 років, тобто більш ніж три четвертих строку покарання;

- посилання на невиправлення засудженого є безпідставним, оскільки всі 9 стягнень, що були застосовані до засудженого є погашеними. Окрім того вони є малозначними та останнє було застосоване аж у 2003 році;

- в період з 2005 по 2014 рік засуджений неодноразово заохочувався подяками;

- засуджений приймає участь у благоустрої колонії, навчається у Петрівському навчальному центрі, режим відбування покарання не порушував, у відношенні до представників колонії стриманий, виконує їх вимоги, підтримує стосунки із засудженими, рідними та близькими, що в сукупності свідчить про його виправлення

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого, який підтримав подану його захисником апеляційну скаргу, прокурора, кий просив задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , перевіривши та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 вироком апеляційного суду Вінницької області від 20 червня 2003 року був засуджений за ст. 69, ч.2 ст.17, п.п. а, г, і ст. 93, п.п. а, г, і, з ст. 93, ч.3 ст. 142, КК України 1960 року, ч.1 ст.263 КК України, ст. 42 КК України 1960 року до 15 років позбавлення волі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Згідно з ч.2 ст. 81 КК України головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення особи.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Відмовляючи в задоволенні подання щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції зазначив, що той вчинив особливо тяжкий злочин, характеризується посередньо, допустив 9 порушень режиму утримання, за що були накладені стягнення, які погашені в установленому законом порядку, останнє стягнення накладене 30.05.2014 року, не працевлаштований неодноразово судимий, а тому засуджений не довів свого виправлення. Проте такий висновок суду не ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах провадження.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд першої інстанції належним чином не дослідив усі обставини справи та дійшов необґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Так, згідно з матеріалами клопотання засуджений режим утримання не порушував, 9 стягнень, які були покладені на засудженого ОСОБА_7 вже погашені, в період з 2005 по 2014 рік заохочувався 8 разів, показав себе з позитивної сторони, приймає участь у благоустрої колонії, навчається в Петрівському навчальному центрі, де здобув 2 професії, режим відбування покарання не порушував, у відношенні до представників колонії стриманий, виконує їх вимоги. ОСОБА_7 має рідних та близьких, з якими не втратив зв`язків.

Засуджений ОСОБА_7 відбув 3/4 строку покарання, призначеного судом за вчинений ним особливо тяжкий злочин, що є необхідною умовою для умовно-дострокового звільнення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання, так як він раніше судимий є безпідставним, оскільки відповідно до Закону зазначені обставини не є перешкодою для застосування щодо особи ст. 81 КК України і не можуть бути підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання.

Станом на 14 квітня 2015 року не відбута частина засудженим строку покарання складає 3 місяці 27 днів.

За таких обставин ухвала Петрівськогоо районного суду Кіровоградської області від 3 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання підлягає скасуванню, а засуджений умовно-достроковому звільненню з місць позбавлення волі на строк 3 місяці 27 днів.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області області від 03 лютого 2015 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком апеляційного суду Вінницької області від 20 червня 2003 року, у вигляді 3 місяців 27 днів позбавлення волі.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2 .