Провадження № 1-кп/752/140/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008887 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернин Київської обл., українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм ПП «Смерека», одруженого, маючого на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 , 07.10.2014 р. приблизно о 15 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки "Камаз 6520", н.з. НОМЕР_1 був неуважним, не правильно зреагував на зміну дорожньої обстановки, виїжджаючи з другорядної дороги Столичного Шосе на основну дорогу Столичного Шосе в м. Києві, зі сторони вул. Плещеєва в напрямку пр-ту Науки, не надав перевагу в русі автомобілям, які рухались по головній дорозі, перед початком перестроювання в третю смугу руху транспортних засобів, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху не надав дорогу автомобілю марки «Mercedes-Benz 100D» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , що рухався в попутному напрямку в третій смузі руху транспортних засобів, внаслідок чого відбулось зіткнення вищевказаних транспортних засобів. Своїми діями обвинувачений порушив вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу» та п.п. 2.3 «б», 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1876/Е від 13.10.2014 р. внаслідок транспортної травми, яка мала місце 07.10.2014 р. ОСОБА_10 отримав тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: закриту травму лівої гомілки у вигляді компресійного перелому латерального виростка лівої великогомілкової кістки.

Порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та показав суду про те, що дійсно 07.10.2014 р., приблизно о 15 год. 10 хв., їхав на «Камазі 6520», що належить ПП «Смерека», де він офіційно працює водієм, по вул. Набережно-Корчуватська, 136 в м. Києві у напрямку метро «Видубичі». Виїжджаючи із другорядної смуги на головну на Столичне Шосе, він не пропустив авто, що рухалось по головній дорозі. Правим колесом зачепило бардюр, він розгубився, хотів нажати на гальма, але нога попала між педаллю гальмів і рульовою колонкою та сталося ДТП. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд не карати його суворо, не позбавляти права керування транспортним засобом.

Допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_10 показав суду про те, що він 07.10.2014 р. о 15 год. 10 хв. їхав по Столичному Шосе у третьому ряду із дозволеною швидкістю. «Камаз» виїхав з другорядної дороги з вул. Плещева у третю смугу, де і сталося зіткнення. ДТП відвернути він не міг, оскільки відстань була малою і у нього не вистачало на це часу. Цивільний позов він не заявляв. Щодо міри покарання, то просив не карати суворо обвинуваченого та не позбавляти його права керування, оскільки той працює водієм, і працюючи зможе відшкодовувати заподіяну йому шкоду.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів, як показання свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

При обранні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює водієм, одружений, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи також те, що дане кримінальне правопорушення вчинене з необережності, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, та із застосуванням правил ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На погляд суду, саме таке покарання, тобто не пов`язане з реальним позбавленням волі, та без позбавлення права керувати транспортними засобами буде сприяти виправленню обвинуваченого та забезпечить поновлення порушених прав потерпілого в частині відшкодування йому заподіяної злочином шкоди, враховуючи, що обвинувачений зможе продовжувати працювати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази у кримінальному провадженні: - автомобіль марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «Mercedes-Benz 100D» д.н.з. НОМЕР_2 , які передані на зберігання власникам за місцем їхнього фактичного проживання, - залишити власникам, як законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1