Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2363/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0006231 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, непрацюючої, маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
Подільським районним судом м. Києва вироком від 25 січня 2011 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням 1 року іспитового строку;
Дніпровським районним судом м. Києва вироком від 18 травня 2012 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
Подільським районним судом м. Києва вироком від 17 лютого 2014 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з встановленням 1 року іспитового строку,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 28 серпня 2014 року у вечірній час доби перебувала в приміщенні магазину «Фуршет», розташованого за адресою м. Київ, вул. Ярославська, 56-А, де в неї виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 без подолання перешкод, через незачинені двері службового приміщення, проникла до роздягальні обслуговуючого персоналу, розташованого на першому поверсі магазину «Фуршет» по вул. Ярославській, 56-А в м. Києві, звідки в шафі для одягу, якою користувалась потерпіла ОСОБА_4 , повторно таємно викрала гаманець чорного кольору з шкірозамінника, вартістю 50 гривень, в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 500 гривень, дві кредитні банківські картки «Приватбанк», одна кредитка картка банку «Златабанк», одна кредитна картка «Актабанк», дисконтні картки, а також косметичку коричневого кольору з тканини, вартістю 35 гривень, в середині якої знаходились три косметичні олівці для очей сірого, чорного та зеленого кольорів виробництва компанії «Avon», вартість яких становить 36 гривень кожен, набір тіней, вартістю 75 гривень, дві туші для очей синього та чорного кольорів, виробництва компанії «Avon», вартість яких становить 36 гривень кожна, манікюрні ножиці, вартістю 15 гривень, духи виробництва компанії «Avon», об`ємом 50 мл, вартістю 150 гривень, чим спричинила потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1 005 гривень. Після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі, частково визнала заявлений цивільний позов, щиро розкаялась і показала, що 28 серпня 2014 року у вечірню пору доби вона прийшла до магазину «Фуршет» по вул. Ярославській, 56-А в м. Києві щоб придбати хліб. Оскільки соціальних видів хліба там не виявилось, вона вирішила піти до пекарського відділу та з`ясувати це питання там, однак у вказаному місці нікого не було. Побачивши відчинені двері до службового приміщення, зайшла туди, будучи впевненою, що за нею ніхто не спостерігає. Всередині ОСОБА_5 помітила пакет та дві сумки, після чого взяла з однієї з них, яка була відчинена, гаманець і косметичку та залишила вказане приміщення. Побачивши в гаманці грошові кошти, вирішила придбати дитяче харчування та пляшечку для годування, що і зробила, розрахувавсь ними за вказаний товар на касі. Залишивши приміщення магазину, вона переконалась, що окрім грошей в гаманці та косметичці були відсутні інші цінні для неї речі, тому викинула їх по черзі у дворах, якими поверталась до власного помешкання. Стосовно заявленого цивільного позову повідомила, що вона не погоджується з сумою викраденого майна, оскільки вважає, що в гаманці було лише 300 гривень, а не 500 гривень, як стверджує потерпіла.
Окрім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 у вчиненому злочині, її винуватість у пред`явленому обвинуваченні підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що обвинувачену ОСОБА_5 до подій 28 серпня 2014 року раніше не знала, тому ніяких відносин не підтримувала. Вона працює продавцем-консультантом в магазині «Фуршет» по вул. Ярославській, 56-А в м. Києві. Того дня вона заступила на зміну, особисті речі залишила в шафі службового приміщення. Приблизно о 23 годині, повернувшись до службового приміщення, виявила відсутність особистих речей: гаманця та косметички. За допомогою звернулась до служби охорони, яка, проглянувши записи відеокамер, їй повідомила, що речі були викрадені з приміщення невідомою жінкою. Вчиненим злочином їй спричинено матеріальну шкоду, яка складає вартість викрадених речей. При цьому, повідомила, що вона чітко пам`ятає суму грошових коштів, що перебували в гаманці, та яка становить 500 гривень, оскільки того дня 480 гривень повинна була повернути подрузі, а 20 гривень повинно було б залишитись у неї.
Покази потерпілої ОСОБА_4 є послідовними, логічними, узгодженими між собою, тому вони не викликають у суду сумнівів у їх правдивості. До події 28 серпня 2014 року потерпіла не знала обвинувачену, тому цю обставину суд розцінює як відсутність між вказаними особами неприязних стосунків та підстав обмовляти ОСОБА_5 у заволодінні грошовими коштами у розмірі 500 гривень, оскільки обвинувачена не визнала пред`явлений цивільний позов потерпілої саме в цій частині.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що обвинувачену особисто не знає, однак неодноразово бачила її в магазині «Фуршет» в якості покупця, а з потерпілою вони перебувають у робочих відносинах, оскільки разом працюють. 28 серпня 2014 року до неї підійшла ОСОБА_4 та повідомила про зникнення з службового приміщення її особистих речей, попросивши продивитись записи відеокамер, що і було зроблено. Під час перегляду вона особисто впізнала ОСОБА_5 , оскільки бачила її раніше як покупця, яка, зайшовши до магазину, попрямувала до відділу хлібо-булочних виробів, а потім пішла до пекарського відділу, де, перевіривши за допомогою ручки дверей, чи зачинений вхід до службових приміщень, увійшла туди, де було відчинено. Після того, коди обвинувачена вийшла, вона тримала в руках гаманець, з якого в подальшому розрахувалась на касі за придбаний товар.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що працює начальником охорони магазину «Фуршет» по вул. Ярославській, 56-А в м. Києві, та підтримує з потерпілою робочі відносини, а обвинувачену особисто не знає, однак неодноразово зустрічав її в магазині «Фуршет» в якості покупця. 28 серпня 2014 року до нього зателефонувала його підлегла ОСОБА_7 та повідомила про здійснення крадіжки особистих речей працівника магазину. Прибувши на місце роботи ним було проглянуто відеозапис з камер спостереження, якими зафіксовано як невідома жінка заходить до службового приміщення нічого не тримаючи в руках, а виходить з викраденими речами. В подальшому вказана особа попрямувала до каси магазину, розрахувавшись там за придбаний товар з викраденого гаманця. Після перегляду вказаного відеозапису ним було викликано наряд міліції. Зазначив, що про те, яке саме майно було викрадено у потерпілої, знає лише зі слів останньої.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 грудня 2014 року, свідок ОСОБА_8 вказав на фотознімок № 4, на якому зображена ОСОБА_5 , повідомивши, що за ознаками зовнішності, рисами обличчя він впізнає особу, яку бачив на запису камери відеоспостереження, та яка 28 серпня 2014 року приблизно о 22 годині 50 хвилин проникла до службового приміщення та вийшла з нього, після чого у потерпілої ОСОБА_4 зникли гаманець та косметичка.
Оцінюючи усі досліджені докази по справі у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненому злочині доведена повністю і органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її умисні дії за ч. 3 ст. 185 КК України, які виразились в повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, а саме, те, що вона, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, ступінь тяжкості даного злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання, перебування на утриманні малолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність засудження обвинуваченої ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям в мінімально наближених межах санкції статті, визначеної ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільної небезпеки, буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею інших злочинів.
Зважаючи на ту обставину, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, в кінці серпня 2014 року, тобто в період дії іспитового строку за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2014 року, при призначенні остаточного покарання обвинуваченій суд застосовує положення ст. 71 КК України.
На підставі аналізу всіх наявних в матеріалах кримінального провадження доказів в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом під час судового розгляду, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, встановлено, що саме в результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 спричинена матеріальна шкода, розмір якої складає вартість особистих речей та грошових коштів, які зникли після вчинення злочину відносно неї, та яка повинна бути відшкодована обвинуваченою в повному обсязі.
Підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді трьох років чотирьох місяців позбавлення волі.
Обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її затримання після звернення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданих злочином матеріальних збитків суму в розмірі 1 005 (однієї тисячі п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи № 90тв від 01 жовтня 2014 року в розмірі 49 (сорока дев`яти) гривень 14 копійок.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

СуддяОСОБА_1