Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Зубара В.В.,

суддів
Широян Т.А., Матієк Т.В.

за участю прокурора Голюги В.В.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 03 червня 2014 року кримінальну
справу за касаційними скаргами
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом апеляційної інстанції,
представника потерпілої ОСОБА_1 та
цивільного позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та
цивільного позивача ОСОБА_2 на вирок
Київського районного суду м.
Сімферополя від 20 червня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 19
листопада 2013 року.

Вироком Київського районного суду м.
Сімферополя від 20 червня 2013 року
засуджено

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, такого, що не має судимості

за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на 1 рік з
позбавленням права керування
транспортними засобами строком на 3
роки.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., а
частині частини позовних вимог про
відшкодування матеріальної -
відмовлено.

Цивільні позови - ОСОБА_2 залишено без
розгляду, а ТОВ «Кримське перевезення»
закрито.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 19
листопада 2013 року вирок суду щодо
ОСОБА_4 в частині стягнення моральної
шкоди змінено.

Збільшено розмір стягнення на користь
ОСОБА_1 моральної шкоди до 300 000 грн.

У іншій частині вирок суду залишено без
зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_4 12 липня 2013 року,
керуючи технічно справним автомобілем
«Мерседес» днз. НОМЕР_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння,
рухаючись по вул. Ялтинській в м.
Сімферополі, проявив неуважність, не
стежив за дорожньою обстановкою та її
змінами, виконуючи маневр об'їзду не
вибрав безпечного інтервалу та
допустив зіткнення із нерухомим
автобусом БАЗ дн. НОМЕР_2, після чого в
процесі заносу допустив зіткнення із
автомобілем ЗАЗ днз. НОМЕР_3 який
рухався в попутному напрямку під
керуванням ОСОБА_5 Скоївши аварію
ОСОБА_4 зник з місця пригоди.

В результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди
потерпілій ОСОБА_1, яка була пасажиром
автомобіля «Мерседес» днз. НОМЕР_1 були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

В касаційних скаргах:

Заслухавши доповідача, думку
прокурора на підтримку касаційної
скарги прокурора на часткову підтримку
касаційних скарг інших учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що вони не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про
винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину
при обставинах, викладених у вироку, а
також правильність кваліфікації його
дій за ч. 2 ст. 286 КК України відповідає
фактичним обставинам справи та
підтверджується зібраними по справі
доказами.

Ці обставини та кримінально-правова
оцінка дій засудженого в касаційній
скарзі не оскаржується, з цього приводу
не надійшло касаційних скарг і від
інших учасників судового процесу.

Посилання у касаційних скаргах
прокурора, потерпілої та її
представника на безпідставне
застосування щодо ОСОБА_4 ст. 69 КК
України, що потягло невідповідність
призначеного покарання ступеню
тяжкості злочинів та особі
засудженого, непереконливі. Як видно зі
змісту вироку, суд, призначаючи
засудженому покарання, в повній мірі
врахував наявність декількох обставин,
що пом`якшують покарання, зокрема, його
соціальний статус, позитивні
характеристики, щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину та
відшкодування спричиненої злочином
матеріальної шкоди, що він раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувався.

За таких обставин, суд обґрунтовано
дійшов висновку про можливість
застосування щодо засудженого ст. 69 КК
України і призначив йому покарання
нижче від найнижчої межі, передбаченої
законом.

Скасування Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 лютого 2013 року попереднього
вироку суду щодо засудженого внаслідок
м'якості через безпідставне
застосування ст. 75 КК України не
позбавляє суд при новому розгляді, за
наявності відповідних обставин,
призначити засудженому покарання із
застосуванням ст. 69 КК України.

Цивільний позов, з урахуванням змін,
внесених ухвалою апеляційного суду,
вирішений правильно.

Апеляційний суд, в тому числі і за
участю представника потерпілої
ОСОБА_3, переглянув дану кримінальну
справу за апеляцією захисника
засудженого, прокурора, потерпілої та
її представників, у яких порушувались
аналогічні касаційним скаргам доводи,
та у відповідності до вимог ст. 377 КПК
України виніс мотивовану ухвалу, якою
визнав вирок суду першої інстанції
щодо ОСОБА_4 законним і обґрунтованим,
збільшивши при цьому розмір
відшкодування на користь потерпілої
моральної шкоди.

Призначене покарання, на думку колегії
суддів, є необхідним і достатнім для
виправлення засудженого та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які
перешкодили чи могли перешкодити судам
першої та апеляційної інстанції повно
та всебічно розглянути справу і
постановити законні та обґрунтовані
рішення, а також підстав для скасування
судових рішень з направленням справи
на новий судовий розгляд, як зазначено
у касаційних скаргах прокурора,
потерпілої та її представника по
справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.
394-396 КПК України 1960 року, п.п. 11, 15
розділу ХІ, «Перехідних положень»
Кримінального процесуального кодексу
України 2012 року, ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора,
представника потерпілої ОСОБА_1 та
цивільного позивач ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Вирок Київського районного суду м.
Сімферополя від 20 червня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 19
листопада 2013 року щодо ОСОБА_4 - без
зміни.

Судді:

Т.А. Широян В.В. Зубар Т.В. Матієк