АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/275/13- к
Номер провадження 11-кп/786/199/2013
Категорія:ч.3 ст.187 КК України О.Т.
Головуючий у 1-й інстанції Гудков С.В.
Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Полтавської області
у складі:

головуючого Герасименко В.М.

суддів Ландара О.В., Захожая О.І.

при секретарі Погорілій Ю.І.

за участю прокурора Акулової С.М.

захисника - адвоката ОСОБА_2,

обвинувачених - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтава кримінальне
провадження за апеляційною скаргою
прокурора прокуратури Хорольського
району Полтавської області на вирок
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 03 квітня 2013
року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Ізюм
Харківської області, українець,
громадянин України, одружений, освіта
середня, працює, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, в силу ст.89 КК України раніше
не судимий,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець
м.Южно-Сахалінськ Російської
Федерації, росіянин, громадянин
України, не одружений, освіта середня,
не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимий:

- 15.04.1992 року Хорольським районним
судом Полтавської області за ч.2 ст.215-3,
ч.2 ст.206, 42 КК України (1960 року) на 5 років
позбавлення волі;

- 20.07.2000 року Хорольським районним
судом Полтавської області за ч.2 ст.140 КК
України (1960 року), згідно п. „Б" ст.1 ЗУ
„Про амністію" звільнений від відбуття
покарання;

- 06.02.2002 року Хорольським районним
судом Полтавської області за ч.2 ст.309 КК
України на 2 роки позбавлення волі,
згідно ст.75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим
строком 2 роки;

- 13.11.2002 року Хорольським районним
судом Полтавської області за ч.2 ст.309, 70
КК України на 3 роки позбавлення волі,
згідно ст.75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим
строком 3 роки;

- 22.09.2003 року Хорольським районним
судом Полтавської області за ч.3 ст.185, 69,
304, 70 КК України на 2 роки позбавлення
волі;

- 01.03.2007 року Хорольським районним
судом Полтавської області за ч.3 ст.186,
395, ч.1 ст.70 КК України на 5 років
позбавлення волі, 10.06.2011 року
звільнений з місць позбавлення волі в
зв'язку із закінченням строку відбуття
покарання, -

засуджені за ч.3 ст.187 КК України на 7
років позбавлення волі кожному з
конфіскацією всього належного їм
майна.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4
визнані винними в наступному.

05.11.2012 року, близько 03.00 год., ОСОБА_3 за
попередньою змовою з ОСОБА_4, будучи
одягнуті в чорні маски, шляхом вільного
доступу, зайшли на територію
металоприймального пункту ПП
„УкрПромМетал", що знаходиться в
м.Хорол по вул.Леніна, 124, де здійснили
напад на потерпілого ОСОБА_5, поєднаний
із погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя чи здоров'я
особи, яке виразилось у психічному
насильстві, що мало реальний характер,
а саме наявності чорних масок у двох
осіб, демонстрації монтировки, та
поєднаний із насильством, небезпечним
для життя чи здоров'я особи, який
виразився в зв'язуванні останнього у
вагончику для охорони, цим самим
спричинив потерпілому легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я у вигляді крововиливів на
передпліччях та гомілках, по типу
„странгуляційної борозни ", та рани на
голові, після чого, шляхом зриву
навісного замка, ОСОБА_3 проник до
кімнати зберігання кольорових металів
в будівлі павільйону, звідки заволодів
кольоровим металом, а саме 55 кг. міді,
вартістю 38 грн. за 1 кг., 26 кг. латуні,
вартістю 25 грн. за 1 кг., який належить
потерпілому ОСОБА_6 та велосипедом
марки „ХВЗ Україна", вартістю 510 грн.,
який належить ОСОБА_5, а ОСОБА_4 в цей час
знаходився у вагончику для охорони і
спостерігав за сторожем ОСОБА_5, щоб
останній не перешкоджав заволодінню
вищезазначеним майном. В подальшому,
продовжуючи реалізовувати свій
злочинний умисел, направлений на
заволодіння чужим майном з приміщення
вагончика, ОСОБА_3, діючи з ОСОБА_4
заволоділи мобільним телефоном марки
„Нокіа 1208", вартістю 110 грн., з
сім-картою мобільного оператора „МТС",
вартістю 10 грн., енергозберігальною
лампочкою марки „Maxus", вартістю 30 грн.,
які належали ОСОБА_6, та наручним
годинником марки „Победа" з металевим
браслетом, вартістю 150 грн., що належав
ОСОБА_5 Після чого з місця вчинення
кримінального правопорушення
обвинувачені зникли, залишивши
потерпілого зв'язаного на ліжку,
викраденим майном розпорядились на
власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали потерпілому
ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну
суму 2 890 грн., а потерпілому ОСОБА_5
матеріальної шкоди на загальну суму 660
грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не
оспорюючи встановлених фактичних
обставин справи та кваліфікації дій
обвинувачених, просить вирок суду
скасувати у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання тяжкості
кримінального правопорушення та
особам обвинувачених, внаслідок його
м'якості та ухвалити новий вирок, яким
засудити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.3 ст.187 КК
України на 8 років 6 місяців позбавлення
волі кожному з конфіскацією всього
належного їм майна.

Апеляційні скарги обвинувачених
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернуті останнім, як
такі, що не відповідають вимогам ст.396
КПК України.

Інші учасники судового розгляду
вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
прокурора, який апеляційну скаргу,
подану прокурором кримінальному
провадженні, не підтримав,
обвинувачених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та в їх
інтересах захисника - адвоката ОСОБА_2,
які заперечили проти задоволення
апеляційної скарги прокурора,
перевіривши доводи апеляції та
матеріали кримінального провадження,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга прокурора до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурора
висновки суду про доведеність вини
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187
КК України не оспорюються. Суд першої
інстанції правильно визнав ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 винуватими у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто
в тому, що вони вчинили напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний з
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу та
погрозою застосування такого
насильства (розбій), вчинений за
попередньою змовою групою осіб,
поєднаний з проникненням до іншого
приміщення.

Призначене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вироком
суду покарання відповідає вимогам ст.65
КК України, яке обране з урахуванням
ступеня тяжкості вчиненого злочину,
даних про особи обвинувачених, їх
характеристик, тому саме призначене
судом покарання є необхідним і
достатнім для виправлення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Підстав для винесення нового вироку
апеляційним судом та, відповідно,
призначення обвинуваченим більш
суворого покарання у виді позбавлення
волі відповідно до санкції ч.3 ст.187 КК
України колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга прокурора є безпідставною та
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 03 квітня 2013
року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4
залишити без змін, а апеляційну скаргу
прокурора прокуратури Хорольського
району Полтавської області - без
задоволення.

СУДДІ :

Герасименко В.М. Ландар
О.В. Захожай О.І.