Справа № 635/1701/15-к
Номер провадження 1-кп/635/439/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2015 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефи Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 21.03.2013 року згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 8 місяців 10 днів; 03.03.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ст.ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
У перших числах січня 2015 року, у вечірній час ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно, із корисних мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна зірвав руками петлю на вхідних дверях господарської будівлі (сараю) звідки таємно викрав: бідон, ємкістю 40 літрів, вартістю 300,00 грн., тачку складну, вартістю 60,00 грн., санчата, вартістю 60,00 грн., каструлю, ємкістю 30 літрів, вартістю 200,00 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальні збитки, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1946 від 20 лютого 2015 року, на загальну суму 620,00 грн., після чого зник з місця пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявшись у скоєному, пояснив про скоєння кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Зазначені обставини ніким із учасників судового провадження не оспорювались.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин правопорушення, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження.

За таких обставин суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, повне визнання своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно (а.с. 62-66).

Суд знаходить, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в своїй сукупності не є виключними та істотно не знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення, не знижують суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межи, встановлені у санкції ч.3 ст. 185 КК України, покарання, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69-1 КК України, суд не має.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до нього положення ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Враховуючи, що після постановлення у відношенні ОСОБА_4 вироку Харківським районним судом Харківської області від 03 березня 2015 року було встановлено, що він винен ще і в іншому злочині, вчиненим ним до постановлення попереднього вироку, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання згідно положень ч.4 ст. 70 КК України.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 17.02.2015 № 1946 в розмірі 246,00 гривень стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави Україна.

Цивільний позов в провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2015 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він на протязі трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1946 від 17 лютого 2015 року в розмірі 246 (двісті сорок шість) грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави Україна.

Речові докази: алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів, оцинкований бідон, об`ємом 30 літрів, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили вважати йому повернутим.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник у частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1 .