ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/21/15-к
Провадження № 1-кп/211/50/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001752 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, не працюючого, не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 2-687 від 24.12.2002 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний до сплати аліментів у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину до досягнення нею повноліття, на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 06.12.2002 року , на користь її матері ОСОБА_4 .

Однак, ОСОБА_5 , будучи обізнаний у тому, що рішенням суду з 01.07.2013 року по 01.07.2014 року злісно ухилявся від їх виплати, не працював, заходів до працевлаштування не приймав, на обліку в центрі зайнятості не перебував, аліменти сплачував епізодично, та не в повному обсязі, та в період часу з 01.07.2013 року по 01.07.2014 року аліменти не сплачував взагалі, ніякої допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надавав, чим поставив потерпілу гр. ОСОБА_4 в тяжке матеріальне становище, пов`язане з утриманням дитини. В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених рішенням суду, у ОСОБА_5 , станом на 01.07.2014 року утворилась заборгованість в сумі 11407 грн. 32 коп., що у сукупності перевищує заборгованість по аліментам більш ніж за 6 місяців.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, та пояснив, що він дійсно не сплачував аліменти, за рішенням суду, так як не працював, не мав доходів, просив суд суворо його не карати.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його провина повністю підтверджується показами потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що обвинувачений не сплачує аліменти на утримання доньки, має дуже велику заборгованість, тому вона просить призначити йому суворе покарання та позбавити волі.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро покаявся в скоєному, раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатре не перебуває.

Обставино, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст..66 КК України є щире каяття.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, але з застосуванням ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків у відповідності до п.2,3 ст.76 КК України. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст..75 КК України звільнити засудженого від призначеного покарання з випробувальним терміном на один рік.

Відповідно до п.2,3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1