АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/941/15 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
з секретарем - ОСОБА_7 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 17 червня 2015 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваної ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17 червня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваної запобіжний захід, не пов*язаний з триманням під вартою. На думку апелянта, не доведеними є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваної більш м*якого запобіжного заходу. Апелянт зазначає, що підозрювана ОСОБА_8 не заперечувала факту продажу наркотичних засобів, але вказувала на відсутність особистої вигоди, а лише тому, що її син є наркозалежною людиною та, щоб забезпечити його наркотиком та для наступного придбання наркотичних засобів. Захисник посилається на те, що підозрювана має постійне місце проживання, де мешкає з чоловіком, трьома дітьми , чотирма онуками та двома правнуками; дочка підозрюваної ОСОБА_11 є інвалідом 1 групи та потребує постійного стороннього догляду, а ОСОБА_8 , відповідно до рішення суду, є опікуном своєї онуки; підозрювана є людиною похилого віку, пенсіонеркою та має слабке здоров*я; до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася. За таких обставин адвокат ОСОБА_6 вважає, що немає необхідності у застосуванні до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 за відсутності підозрюваної ОСОБА_8 , яка утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваної про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_8 , а участь захисника, який, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, забезпечує дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваної при апеляційному розгляді.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваної задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
15 червня 2015 року за підозрою у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень на підставі ст.208 КПК України затримана ОСОБА_8 ( а.с.14-15), якій в порядку ст.ст.276-278 КПК України, 16 червня 2015 року слідчим здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України (а.с.21).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених ч.1,5 ст.177 КПК України, та обставин, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваної більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.2-3).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України ;
2) наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3) недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання її під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с.30-32). З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 умисних корисливих кримінальних правопорушень проти здоров*я населення, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що є соціально небезпечним та має широку розповсюдженість, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а саме за санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна; кількості епізодів збуту наркотичних засобів; а також даними про особу підозрюваної, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу. Наявність у підозрюваної постійного місця проживання та родини суттєво встановлені у кримінальному провадженні ризики не зменшує та на правильність висновку щодо необхідності застосування до підозрюваної саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави не впливає. Посилаючись на незадовільний стан здоров*я ОСОБА_8 , жодних доказів на підтвердження цих обставин апелянт не надав. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про наявність у ОСОБА_8 захворювання, яке б унеможливлювало утримання її під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 17 червня 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :