Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого - судді Шибко Л.В.,
суддів Британчука В.В.,
Солодкова А.А., при секретарі судового
засідання Петрику
В.В.,

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 22 липня 2014 року кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000078 за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_5 на вирок
Апеляційного суду Вінницької області
від 3 березня 2014 року.

Вироком Літинського районного суду
Вінницької області від 28 листопада 2013
року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, уродженця с.
Жовтень, Ширяївського району, Одеської
області, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше
не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5
звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 2
роки та покладенням на нього певних
обов'язків.

Вироком Апеляційного суду Вінницької
області від 3 березня 2014 року вирок
місцевого суду, в частині призначеного
засудженому ОСОБА_5 покарання,
скасовано. Постановлено свій вирок,
яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК
України на 4 роки позбавлення волі. В
іншій частині вирок залишено без зміни.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_6,
судове рішення щодо якого не
оскаржується.

Кримінальне провадження розглянуто за
участю:

прокурора
Кравченко Є.С.

У касаційній скарзі засуджений не
оспорюючи доведеності винуватості та
правильності кваліфікації дій, просить
вирок апеляційного суду скасувати, а
вирок місцевого суду залишити без
зміни, посилаючись при цьому на
позитивні дані про свою особу,
матеріальне та сімейне становище, які,
на думку скаржника, пом'якшують
покарання.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у
тому, що він 11 лютого 2013 року, приблизно
о 1 годині за попередньою змовою з
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відкрито викрали
майно з ринку сувенірних товарів, що
розташований на АДРЕСА_2, чим заподіяли
приватному підприємцю ОСОБА_8
матеріальної шкоди на загальну суму 20970
гривень, а потерпілій ОСОБА_9 на суму 3 000
тисячі гривень.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора, який заперечує проти
задоволення скарги, перевіривши
матеріали кримінального провадження,
та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Подія злочину, доведеність винуватості
ОСОБА_5 в його вчиненні,
кримінально-правова оцінка діяння за ч.
2 ст. 186 КК відповідно до вимог ст. 433 КПК
колегією суддів не перевіряється,
оскільки законність та
обґрунтованість вироку в цій частині
не оскаржується.

Доводи засудженого про суворість
призначеного покарання та про
можливість звільнення від його
відбування з випробуванням на підставі
ст. 75 КК, на думку колегії суддів, є
безпідставними, тому що покарання
відповідає вимогам ст. 65 КК, вчиненому й
особі засудженого.

Апеляційний суд при цьому врахував усі
пом'якшуючі покарання обставини та
дані про особу засудженого, що
позитивно його характеризують і
підтверджуються матеріалами справи, з
якими засуджений пов'язує свої
касаційні вимоги, адже призначив
покарання у мінімальному розмірі за
санкцією ч. 2 ст. 186 КК.

При цьому, суд правильно врахував
ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5
злочину (тяжкий).

За таких обставин слід визнати, що
призначене ОСОБА_5 покарання є
справедливим, необхідним та достатнім
для виправлення засудженого й
попередження нових злочинів, а підстав
вважати призначене ОСОБА_5 покарання
явно несправедливим через його
суворість, про що зазначає засуджений у
касаційній скарзі, не вбачається, як і
не вбачається підстав для пом'якшення
покарання чи звільнення від його
відбування.

З огляду на наведене касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів вважає
необхідним на підставі ч. 2 ст. 433 КПК
України виключити з вироку суду
рішення про вчинення злочину ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 за попередньо змовою з
ОСОБА_7, оскільки, як убачається з
матеріалів кримінального провадження,
ухвалою суду від 28 листопада 2013 року з
матеріалів кримінального провадження
в окреме провадження виділено
матеріали провадження щодо ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України
судовий розгляд проводиться лише
стосовно особи, якій висунуте
обвинувачення, і лише в межах
висунутого обвинувачення .

Однак суд, розглянувши кримінальне
провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та
постановивши щодо останніх вирок,
одночасно вказав у вироку, що вони
вчинили злочин за попередньо змовою з
ОСОБА_7, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 337 КПК
України.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого залишити
без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 433 КПК України вирок
Апеляційного суду Вінницької області
від 3 березня 2014 року змінити,
виключивши з нього рішення про
вчинення злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за
попередньо змовою з ОСОБА_7

Вважати, що злочин ОСОБА_5 та ОСОБА_6
вчинили за попередньо змовою з особою,
матеріали щодо якої виділені в окреме
провадження.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення та
оскарженню не підлягає.

Судді:

Шибко Л.В. Британчук
В.В. Солодков А.А.