АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1029/14 Справа № 202/9085/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року м.Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2014 року про продовження строку тримання під вартою:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ РОВС та ЗУОГ і ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою слідчого судді визначено до 15 години 00 хвилин 06 листопада 2014 року. В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що у даному кримінальному провадженні не закінчено в повній мірі досудове розслідування, не виконані всі необхідні слідчі дії, не встановлено місцезнаходження викраденого майна, а також не вручено підозрюваному обвинувальний акт. Крім того, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачене покарання від трьох до шести років позбавлення волі, тому наведені прокурором обставини, дають суду підстави вважати обґрунтованим існування ризиків зазначених у ст.177 КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених цим кодексом, не зможе запобігти вказаним ризикам, та не може бути застосований щодо підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 05 вересня 2014 року, відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням його під вартою.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_7 посилається на те, що рішення слідчого судді є необґрунтованим, оскільки була допущена неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вказує на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз всіх ризиків, визначених ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, який має на утриманні малолітню доньку, не була розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, що стало наслідком прийняття неправомірного рішення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги підозрюваного та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 05 вересня 2014 року було задоволено клопотання слідчого СВ РОВС та ЗУОГ і ЗО ГУМВС України в Дніпропетровській області та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 15 години 06 листопада 2014 року.

Таке рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 про незаконність ухвали слідчого судді є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч. 4 ст.199 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто при розгляді такого клопотання суд повинен виконати вимоги, передбачені ст.ст. 183, 193, 194, 196 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що запобіжний захід у вигляді взяття під варту щодо підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано обґрунтовано.

Апеляційним переглядом встановлено, що при обрані запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено фактичні обставини, які відповідають матеріалам справи, об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, що полягає в крадіжці за попередньою змовою групою осіб, яка поєднана з проникненням у житло. Визначені наявні ризики, що підозрюваний може здійснити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків або будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, що вказує на недоцільність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, який буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність.

В п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод також задекларовано, що кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або затримання, має право на судовий розгляд, при якому суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Згідно з вимогами постанови Пленуму Верховного Суду від 25.04.2003 року № 4 подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу. У поданні слідчого викладені мотиви для продовження стосовно ОСОБА_7 зазначеного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, а слідчим суддею враховані підстави та обставини, за яких застосовується вказаний запобіжний захід.

Виходячи з наступного, колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність продовження щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він узгоджується з вимогами норм закону і правовими позиціями Пленуму Верховного Суду.

Доводи підозрюваного, які наведені у апеляційній скарзі хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Порушень вимог ст.ст. 177, 178 КПК України на які посилається у своїй апеляційній скарзі захисник, які можуть бути підставою для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, продовжений судом запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам встановленим кримінальним процесуальним законом, ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2014 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді :