Провадження №11-кп/772/273/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

Судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в и. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 від 31.05.2013року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.10.2012 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 296, 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 К України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 частково приєднано не відбуту міру покарання призначену вироком Вінницького міського суду від

29.10.2012 р. та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 3 років З місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 44 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Вирішено питання з цивільними позовами та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9

В с т а н о в и в :
Згідно вироку суду, 30 травня 2013 року, приблизно о 17:00 год., навпроти супермаркету «Корона», який розташований по провулку К.Маркса, 48-А, у м. Вінниці, між ОСОБА_10 з однієї сторони та неповнолітнім ОСОБА_7 і ОСОБА_6 з іншої сторони, на ґрунті міжособистих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, яка переросла у сварку. Під час вказаної сварки ОСОБА_6 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_10 , від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 нанесли йому від 3 до 5 ударів ногами кожен по туловищу. Скориставшись можливістю ОСОБА_10 піднявся на ноги та почав втікати, однак його наздогнали ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які нанесли кожен по 3-4 удари кулаками в область обличчя та по 3-5 ударів кожен колінами в область туловища ОСОБА_10 , а коли останній впав на землю, то нанесли приблизно по 5 ударів кожен ногами по його туловищу. Коли бійку припинили перехожі, то ОСОБА_7 та ОСОБА_6 втекли, а через декілька хвилин повернулися назад, після чого ОСОБА_7 наніс ще 5 ударів кулаком в область обличчя ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1539 від 14.08.2013-25.09.2013 року вбачається, що у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, закритого перелому 9-го ребра справа, струсу головного мозку, закритого перелому передньої гайморової пазухи без значного зміщення, синців на обличчі, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, належать до середньої тяжкості, оскільки закритий перелом 9-го ребра справа та закритий перелом передньої стінки гайморової пазухи за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

В діях ОСОБА_7 і ОСОБА_6 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, але потягло тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про зміну вироку в частині призначеного покарання, через його суворість, та просить призначити йому умовну міру покарання, в зв`язку із наявністю ряду пом`якшуючих вину обставин, які суд першої інстанції не врахував.

Обвинувачений під час апеляційного розгляду відмовився від заяви про застосування щодо нього амністії.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, що судом не достатньо враховано його щире каяття, а також, що він примирився з потерпілим, трудовлаштувався, а тому просить не позбавляти його волі, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 , оскільки він скоїв злочин в період іспитового терміну, захисника ОСОБА_9 , який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження та доводами поданої апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Так, дії ОСОБА_6 судом першої інстанції за ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковані вірно та не оспорюються у поданій апеляційній скарзі.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 зазначені у його апеляційній скарзі, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки вони є безпідставними, надуманими та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження, вважають лише однією з обраних позицій захисту спрямовану на намагання уникнути ОСОБА_6 відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, суд першої інстанції призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності зі ст. 65 КК України, врахував вини, щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання, відсутність інформації щодо перебування на диспансерному обліку у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. О.І. Ющенка та наркологічному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія», а також обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, рецидив злочинів.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції було надано належну оцінку усім обставинам по справі, та вірно прийнято рішення про відсутність підстав для застосування ст. 75 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за яке його засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2014 року в період іспитового строку.

Судом першої інстанції враховані усі обставини, що можуть впливати на вид та міру призначеного покарання ОСОБА_6 , апеляційний суд приходить до висновку, що обране обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КПК України, та роз`ясненням, які викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного та відсутність обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Підстав для зміни вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2014 року відносно ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

У х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2014 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді :