НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1274/15-к
Провадження № 1-кп/0182/318/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження №0004772 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Раздан Республіка Вірменія, гр. Республіки Вірменія, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає і зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 13.11.2014 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,
обвинувачуваного за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2014 року приблизно о 16 годині, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні квартирі ОСОБА_6 , розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 та його син заснули та за його діями не спостерігають, він, з карману піджака потерпілого ОСОБА_6 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «Алкатель 1010 D» чорного кольору вартістю 100 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора «МТС» вартістю 30 грн., з грошовими коштами на рахунку в сумі 36 грн. та пенсійну карту «Приват Банку» на ім`я ОСОБА_6 . З якої в той же день зняв гроші в сумі 1574 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1740 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав свою вину і пояснив, що потерпілий ОСОБА_7 його сусід з яким він підтримував дружні стосунки. 20 листопада 2014 року приблизно о 16 годині ОСОБА_7 запросив його в квартиру, де вони спільно випивали. В квартирі також знаходився син потерпілого, який також з ними випивав. Після того, як син потерпілого заснув у кріслі, а сам потерпілий спав в іншій кімнаті, він, під впливом алкоголю, з карману піджака потерпілого викрав мобільний телефон чорного кольору та карку «Приват Банку». В цей же день він з викраденим пішов в район ДК ПТЗ, де зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , який на даний час утримується під вартою, і той допоміг йому зняти гроші з картки. Після чого він телефон продав. ОСОБА_8 віддав особисто йому гроші у сумі 200 грн. та 600 грн., пояснивши що більше банкомат не видав. Але, допускає, що ОСОБА_8 міг його надурити та не віддати усі гроші. В скоєному щиро кається.

За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного правопорушення доведена, саме за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, враховує пом`якшуючі обставини, до яких відносить щиросердне каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю вчиненого правопорушення, ту обставину, що обвинувачений приймав участь у вихованні неповнолітнього сина, позитивно характеризується за місцем проживання, суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який покладався на розсуд суду при визначенні покарання, та вважає, що відповідним до вчиненого та його наслідків, а також достатнім для його виправлення буде покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України. Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого судом не встановлено. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.370,371,374,376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 13 листопада 2014 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки один день.

Строк відбуття покарання рахувати з 09.02.2015 року згідно ухвали суду.

Запобіжний захід стосовно засудженого залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон залишити в користуванні потерпілого.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів, з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :