У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19.12.2013 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області у складі суддів головуючого
судді Демченка С.М., суддів Феєра І.С.,
Мишинчук Н.С., за участю прокурора
Міцовди К.Д., потерпілого ОСОБА_1,
законного представника потерпілого -
ОСОБА_2, обвинуваченого ОСОБА_3,
розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок
Виноградівського районного суду від 12
вересня 2012 року щодо ОСОБА_3

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с. Барок Барського району
Вінницької області, мешканець АДРЕСА_1,
українець, з вищою освітою, одружений,
пенсіонер, раніше не судимий, визнаний
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 128 КК України та
звільнений від відбування покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до
набрання вироком законної сили
залишено попередній - підписку про
невиїзд.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним у
тому, що придбавши недобудовану
будівлю, розташовану по АДРЕСА_2, не
маючи дозволу на виконання будівельних
робіт, який передбачений Законом
України «Про врегулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011
року, нехтуючи вимогами будівельних
норм і правил, які регламентують
порядок проведення будівельних робіт,
порушуючи правила техніки безпеки (п.2.11
СНіП ІІІ-4-80) при будівництві магазину,
не передбачив можливість настання
суспільно небезпечних наслідків під
час будівництва, хоча повинен і міг їх
передбачити, так як проводив
будівництво в житловій зоні та поблизу
ігрових майданчиків для дітей, не
влаштував огорожу будівельного
майданчика, необхідну для запобігання
проникнення на нього сторонніх осіб,
конструкція якої повинна задовольняти
вимоги ГОСТ 23407-78.

Наслідками злочинної недбалості
ОСОБА_3 стало те, що група малолітніх
дітей близько 19 год. 09.06.2011 року
безперешкодно потрапила на об'єкт
будівництва, внаслідок чого під час гри
малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, виліз
на одну з стін і під час проходу по ній
впав з висоти на землю, в результаті
чого отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляції ОСОБА_3 вказує, що вказаний
об'єкт він купив у ОСОБА_4, у якого був
дозвіл на виконання будівельних робіт.
Після покупки недобудованого об'єкту
він став правонаступником його прав і
обов'язків. Посилання органу
досудового слідства на те, що
будівництво проводилося без дозволу,
вважає безпідставним. Стверджує, що
нікому з сторонніх осіб, в тому числі
неповнолітньому потерпілому ОСОБА_1,
заходити на об'єкт не дозволяв. Заявляє,
що ним не були порушені правила техніки
безпеки, передбачені п. 2.11 СНіП-ІІІ-4-80,
оскільки такі не розповсюджуються на
будівельні роботи, які проводяться
фізичними особами. Просить визнати
його невинним у вчиненні даного
злочину, а кримінальну справу закрити.

Заслухавши доповідь судді, виступ
обвинуваченого, який підтримав
апеляційну скаргу, просить вирок
скасувати, а справу закрити за
відсутністю в його діях складу злочину,
промову прокурора та пояснення
законного представника
неповнолітнього потерпілого, які
просять апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а вирок без змін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляцій, провівши
судові дебати, заслухавши останнє
слово підсудного, апеляційний суд
приходить до переконання що,
апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 та ч. 3 ст. 323
КПК України прокурор, слідчий і особа,
яка провадить дізнання, зобов'язані
вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин
справи, виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдують
обвинуваченого, а також обставини, що
пом'якшують і обтяжують його
відповідальність. Суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Наведені вимоги закону при досудовому
та судовому слідстві були порушені.

Так, по справі не встановлено конкретне
місце вчинення злочину. Зазначені у
постановах про пред'явлення
обвинувачення, обвинувальному
висновку, постановах про зміну
обвинувачення та у вироку «будівельний
майданчик», «об'єкт будівництва», «одна
з стін», не являється конкретним місцем
події - місцем падіння та отримання
потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.
З цих визначень не видно, з якої саме
стіни будівлі, з якої висоти і куди саме
упав потерпілий.

Цього не видно і з протоколів про огляд
місця події від 10.06.2011 року та
відтворення обстановки та обставин
події від 09.08.2011 року ( а. с. 75 - 79).

Крім того, колегія суддів вважає, що
пред'явлене у справі обвинувачення ( а.
с. 99-100) є не конкретним. Так,
звинувачуючи в «нехтуванні вимогами
будівельних норм і правил, які
регламентують порядок проведення
будівельних робіт, порушенні правил
техніки безпеки при будівництві
магазину», ОСОБА_3 інкримінують
порушення п.2.11 СНіП - III - 4 -80, який
передбачає наявність огорожі на
будівельному майданчику відповідної
конструкції. При цьому не зазначено
конкретних пунктів норм та правил, які
«регламентують порядок проведення
будівельних робіт» із яких вбачається,
що саме власник будівлі, і ніхто інший,
повинен виконати ці норми та правила, а
також чи знаходяться вчинені ОСОБА_3
неправомірні дії (бездіяльність) в
причинному зв'язку з наслідками, що
наступили.

Наведені недоліки досудового слідства
перешкодили суду вірно встановити
фактичні обставини справи і привели до
постановлення необґрунтованого та
незаконного судового рішення. Така
неповнота та неправильність не може
бути усунута в судовому засіданні,
тому, відповідно до вимог ст. ст. 281, 374
КПК України, вирок підлягає скасуванню
з поверненням справи на додаткове
розслідування.

При додатковому розслідуванні органу
досудового слідства слід всебічно,
об'єктивно та повно встановити
обставини справи, виявити як ті
обставини, що викривають, так і ті, що
виправдовують обвинуваченого;
встановити та зазначити в
обвинуваченні місце, час, спосіб, мотив
та мету вчинення правопорушення;
встановити правові норми, які були
порушені обвинуваченим при проведенні
будівельних робіт, що привело до
отримання потерпілим ОСОБА_1 тяжких
тілесних ушкоджень, перевірити версії
ОСОБА_3 про дотримання ним діючого
законодавства при проведенні
будівельних робіт, в тому числі
обставини щодо суб'єкта та суб'єктивної
сторони складу правопорушення
передбаченого ст. 128 КК України, а також
інші обставини справи і, в залежності
від встановленого, пред'явити
конкретне обвинувачення, винній у
вчиненні правопорушення, особі.

Керуючись ст. ст. 281, 374, 377, 379 КПК України
(в ред.1960 року), апеляційний суд

У Х В А Л И В :

апеляцію задовольнити частково.

Вирок Виноградівського районного
суду від 12 вересня 2012 року щодо ОСОБА_3
скасувати, кримінальну справу про його
обвинувачення за ст. 128 КК України
направити прокурору Виноградівського
району для організації додаткового
розслідування.

Запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд щодо ОСОБА_3
залишити без змін.

Судді: