Справа № 743/1391/14-к
Провадження №1-кп/743/36/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року
Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.
Єліне Щорського району Чернігівської області, з базовою
загальною середньою освітою, розлученого, не
працюючого, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника
податків не встановлено, раніше судимого:
- 15.11.1996 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст. 42 КК УРСР 1960 року до 2 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 індивідуального майна;
- 16.12.1997 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 81 із застосуванням ст.
44 , за ч. 2 ст. 140,, ст. 42 ч. 1, ст. 42 ч. 3 КК УРСР 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 29.05.2001 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 141 КК УРСР 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 01.06.2006 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.03.2009 року Городянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 15.06.2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений ухвалою Ордженікідзевського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 року умовно- достроково від відбування покарання на 4 місяці 9 днів;
за ч.2 ст. 15 та ч.2 ст. 332 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:- прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , - обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керування такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, щодо кількох осіб.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
Громадянин України ОСОБА_5 , знаходячись 11.09.2014 на вокзалі у смт. Добрянка, запропонував громадянам Республіки Білорусь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переправити їх поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України до Республіки Білорусь. При цьому, ОСОБА_5 пояснив, що працює лісником, добре знає місцевість, а тому будь-яких проблем при перетині кордону не буде. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 погодились на пропозицію ОСОБА_5 .
Реалізуючи вищевказаний злочинний намір, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 11.09.2014 вирушили з смт. Добрянка у напрямку державного кордону України та Республіки Білорусь. При цьому, ОСОБА_5 слідував попереду, спостерігаючи за місцевістю та слідкував за можливою появою прикордонних нарядів, а вищевказані особи слідували за ним на певній відстані.
11.09.2014 о 12 год. 45 хв. на території Ріпкинського району Чернігівської області, на відстані близько 300 м. від державного кордону України та 3000 м. від смт. Добрянка, прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено ОСОБА_5 , який супроводжував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і слідували у напрямку державного кордону України з Республікою Білорусь та мали намір його перетнути поза встановленими пунктами пропуску.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно він познайомився на залізничній станції, що розташована в смт.Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області з громадянами Республіки Білорусь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 11 вересня 2014 року, вони пішли з смт.Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області у напрямку державного кордону України та Республіки Білорусь. Він намагався перевести через державний кордон України в Республіку Білорусь ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Однак, при спробі перетину державного кордону, вони усі були затримані прикордонниками. У вчиненому щиро кається та просив суворо не карати.
На підставі ст. 349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд прийшов до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України, про доведеність винності ОСОБА_5 у закінченому замаху на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянням їх вчиненню наданням порад та усуненням перешкод, вчиненим щодо кількох осіб.
Вирішуючи питання про визначення міри покарання, що може бути призначена обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що в даному випадку мав місце замах на злочин, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу винного, мотиви скасування попереднього вироку суду апеляційним судом Чернігівської області.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є рецидив кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 за останнім місцем відбування покарання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу алкоголізму, у психіатра - не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Враховуючи наведене в сукупності, те, що ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 р. вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.11.2014 р. скасовувався не за м`якістю призначеного покарання, а з інших мотивів, зважаючи на приписи ч. 3 ст. 68 КК України, якими передбачено, що за замах на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини КК України, те, що санкція ч. 2 ст. 332 КК України передбачає основне покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 7 років, з призначенням додаткових покарань конфіскація транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, або без такої, беручи до уваги те, що при вчиненні кримінального правопорушення не застосовувалися транспортні засоби чи інші засоби вчинення злочину, а також не використовувалося службове становище, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_5 слід визначити покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням правил ч. 3 ст. 68 КК України та без застосування додаткових покарань, що буде достатнім для його виправлення та перевиховання.
В обов`язковому порядку, у відповідності до ч. 1 ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_5 покарання, необхідно приєднати частину покарання, невідбутого за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.06.2011 року.
З огляду на те, що в даному засіданні ОСОБА_5 , за клопотанням адвоката ОСОБА_6 , був звільнений з під варти в залі суду, як такий, що тримається під вартою без достатніх підстав, проте враховуючи те, що суд призначає реальну міру покарання, зважаючи на тяжкість даного кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, а саме можливість продовження ним вчинення нових кримінальних правопорушень, можливість переховуватися від суду, виходячи з того, що по провадженню доводиться, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти спробам ОСОБА_5 переховуватись від суду, ураховуючи приписи ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд знаходить, що до набрання вироком чинності слід обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 36 540 грн..
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 332 КК України та призначити йому, із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України, покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати ОСОБА_10 невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.06.2011 року та за сукупністю вироків, остаточно ОСОБА_10 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Взяти під варту ОСОБА_3 в залі суду.
Покласти на ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
· прибувати до суду за викликом;
· не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають без дозволу суду;
· повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до набрання вироком чинності.
Роз`яснити ОСОБА_10 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Ріпкинського районного суду Чернігівської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Чернігівського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Чернігівській області.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Чернігівського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово Ріпкинський районний суд Чернігівської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_3 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_11 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання період затримання з 22 год. 01 хв. 12.09.2014 року по 15.09.2014 року, а також період тримання під вартою з 15.09.2014 року по 10 год. 18 хв. 09.04.2015 р..
Речові докази: лазерний диск FUJIFILM DVD-RW Y7201181DL307E92X залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.к.п. 73, 75).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1