УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Гошовського Г.М., суддів -
Дорчинець С.Г., Кондора Р.Ю., з участю прокурора - Фотченка С.І.,
підсудного - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь в суді
першої інстанції, на постанову Хустського районного суду Закарпатської області
від 14 грудня 2006 року, згідно
якої кримінальна справа про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
громадянина України, українця, одруженого, несудимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого
ст.367 ч.2 КК
України - повернута
Хустському міжрайонному прокурору на додаткове розслідування.

Органом
досудового слідства ОСОБА_1 пред'явлено обвинувачення в тому, що він працюючи
директором Кошелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, являючись службовою особою,
неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, порушив
п.23 методичних рекомендацій з питань порядку формування штатів в
загальноосвітніх навчально-виховних закладах, яким передбачено, що в
загальноосвітніх закладах посада прибиральниці вводиться з розрахунку 0,5 посади на 250 м2 площі, а
станом на 1.09.2002 року, 1.03.2004 року та 1.09.2004 року підписав та
подав у відділ освіти Хустської райдержадміністрації

Справа: № 11-252/07

Головуючий у першій інстанції: Джута С.Д.

Доповідач: Дорчинець С.Г. Номер
рядка статистичного звіту: 17

тарифікаційні списки та завищені
дані про площі приміщення шкоди, які прибираються, вказавши, що така площа
складає 3850 м2, хоча
контрольними обмірами встановлено, що така площа складає 2369,54 м2. Внаслідок
цього, зверх штату утримувалось 3,66
штатних одиниць техпрацівників, яким за період з 1.09.2002 року по 31.08.2003 року та з 1.03.2004 року по 30.11.2004 року зайво
нараховано та виключено заробітну плату в сумі 15 243 грн. 90
коп. та проведено нарахування на заробітну плату в сумі 5640 грн. 32 коп., чим
спричинено шкоду інтересам держави в розмірі 20884 грн. 20
коп.

Постановою від 14.12.2007 року суд першої
інстанції повернув дану кримінальну справу на додаткове розслідування по
мотивам неповноти досудового слідства.

В апеляції
прокурор, який приймав участь в суді першої інстанції, порушив питання про
скасування постанови суду, як незаконної. При цьому посилається на те, що
постанова суду є необгрунтованою, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи. Вважає, що суд зовсім безпідставно вказав на те, що в ході
досудового слідства неправильно вказана площа, згідно якої необхідно формується
штат техпрацівників. За основу має бути взятий лише акт обміру від 31.03.2005 року, а не який
інший. А в разі сумніву суд у судовому засіданні має можливість це перевірити шляхом
дачі доручення в порядку ст.315-1 КПК України із залученням спеціалістів
відділу освіти Хустської райдержадміністрації та працівників державного
підприємства технічної інвентаризації та шляхом допиту бувших директорів школи.

Просить справу направити на новий судовий розгляд.

Підсудний
ОСОБА_1 постанову не оскаржив.

Заслухавши
доповідь судді про суть постанови, повідомлення про те, ким і в якому обсязі
вона оскаржена, виклавши основні доводи апеляції, заслухавши міркування
прокурора, який підтримав апеляцію, підсудного ОСОБА_1, який просить постанову
суду залишити без зміни, а в задоволенні апеляції прокурора відмовити,
перевіривши матеріали справи в межа апеляції, апеляційний суд не знаходить
підстав для зміни чи скасування постанови суду з таких мотивів.

На досудовому слідстві і в судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 вину в пред'явленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що з
моменту призначення його на посаду директора Кошелівської ЗОШ І-ІІІ ступенів
жодного технічного працівника на роботу не прийняв та жодного не звільняв,
штатного розпису не змінював. Штати він як директор школи не оформлює, а це
робить районний відділ освіти, а штатний розпис директори отримують до
виконання. Крім того, вказав, що 21.08.2001
року був прийнятий на роботу в Кошелівську ЗОШ

на посаду директора, де працював до 27.08.2001 року, оскільки
був звільнений.

1.08.2002 року він був поновлений на посаді директора, а знову
звільнений 16.12.2002

року і не працював до 2.03.2004 року. Директором в цей період працювала інша

людина -
ОСОБА_2. Тому впливати на формування штату техпрацівників школи не

міг і не робив цього. Особисто він ніяких обмірів площ,
які підлягають

прибиранню, не робив. Штат визначався ще до прийому його
на роботу районним

відділом освіти і не змінювався за весь час його роботи. 1.09.2004 року на нараді у

відділі освіти йому були вручені методичні рекомендації
про порядок і умови

формування штатних одиниць, тобто уже після того, як
районний відділ освіти

штатний розпис сформував. 7.11.2005 року його було знову звільнено з роботи.

Кількість технічних працівників станом на 7.11.2005 року на день
його звільнення

була така ж, як і на день першого його прийому на роботу - 21.08.2001 року. Також

пояснив, що площа, яка підлягає прибиранню, залежить від
наявності в школі

групи продовженого дня, кількості класів, наявності
гуртків, а також навіть від

кількості дітей.

Ці доводи
ОСОБА_1 ні в ході досудового слідства, ні в судовому засіданні не перевірялися,
хоча саме від цього залежить підставність чи безпідставність обвинувачення.

З матеріалів
справи також вбачається, що обміри площ, що прибираються в Кошелівській ЗОШ
проводилися 3.11.2004 року
(а.с.118), 23.12.2004 року
(а.с.96) та 31.03.2005 року
(а.с.371), про що були складені акти, затверджені начальником відділу освіти
Хустської РДА.

Не дивлячись на
короткий проміжок часу проведенням обмірів, результати виявились різні. Ці
суперечності не усунуті в ході досудового слідства, їм не дана належна оцінка,
не наведено жодного об'єктивного доказу того, що обмір, проведений 23.12.2004 року є
правильним. В судовому засіданні суд першої інстанції в порядку дачі доручення
згідно ст.315-1 КПК України намагався усунути цю неповноту досудового слідства,
однак вказане доручення належним чином не було виконане і ці сумніви та суперечності
не усунені. Неповнота досудового слідства так і лишилася неусунутою, що не дає
змогу суду зробити висновок про доведеність чи недоведеність вини підсудного
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 КК України.

Крім того, з
матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 неодноразово був то прийнятий, то
звільнений з роботи, зокрема, прийнятий на роботу 21.08.2001 року і
звільнений 27.08.2001 року; 10.12.2001 року поновлений
на роботі та 29.03.2002 року
знову звільнений; 3.06.2002
року поновлений, а 28.12.2002
року - звільнений;

2003
року -
поновлений на роботі, але до роботи фактично приступив лише

року та звільнений знову 7.11.2005 року. Органом досудового слідства він обвинувачується в
незаконній виплаті заробітної плати техпрацівникам за період з

1.09.2002
року по 31.08.2003 року та
з 1.03.2004 року по 30.11.2004 року. Тобто
ОСОБА_1 обвинувачується в незаконній виплаті заробітної плати в період, коли
він не працював. Доказів про те, що саме ОСОБА_1 винний в незаконній виплаті
заробітної плати техпрацівникам в період, коли не працював, а саме: з 1.09.2002 року по 31.08.2003 року, орган
досудового слідства суду не представив і ці обставини не досліджував, не
перевіряв.

Таким чином
органом досудового слідства допущені по справі неповнота досудового слідства,
яка не може бути усунута в судовому засіданні, оскільки сул не являється
органом досудового слідства, а для усунення вказаної неповноти слідчі та інші
процесуальні дії, спрямовані на збирання нових доказів (проведення виїмок,
ревізії, відшукання документів, речових доказів) і провадження цих дій в такому
обсязі, виконання яких неможливе з додержанням специфіки процесуальної форми
судового розгляду.

Тому доводи
апелянта про те, що суд сам повинен в судовому засіданні усунути неповноту
досудового слідства, є безпідставними, а рішення суду першої інстанції про
повернення справи на додаткове розслідування - обґрунтоване.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляцію прокурора, який приймав участь в суді першої
інстанції, залишити без задоволення, а постанову Хустського районного суду
Закарпатської області від 14.12.2006
року стосовно повернення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 на додаткове
розслідування - без
зміни.