Справа № 183/7275/14
№ 1-кп/183/78/15
В И Р О К
іменем України
19.03.2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001982 від 02 червня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого:

· 05.11.2013 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробуванням, строком на 3 роки,
· 13.11.2014 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, вирок змінено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2015 року та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі,
що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01 червня 2014 року близько 23.00 години ОСОБА_4 , знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив металеву драбину. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 червня 2014 року близько 23.10 години ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав металеву драбину, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 621 грн.

В суді ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши обставини, які лягли в основу обвинувачення. В скоєному розкаявся.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у скоєному кримінальному правопорушенні, його вина знайшла своє повне підтвердження дослідженими доказами:

- витягом з кримінального провадження про внесення 02.06.2014 року до ЄРДР відомостей про те, що в ніч з 01.06.2014 року по 02.06.2014 року невстановлена особа шляхом вільного доступу, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , скоїла крадіжку майна, яке належить ОСОБА_6

(а.п. 20);

- протоколом огляду від 02.06.2014 року території домоволодіння АДРЕСА_2 , під час якого оглянуто місце скоєння крадіжки

(а.п. 23-24);

- протоколом огляду від 05.06.2014 року металевої драбини

(а.п. 26-27);

- речовим доказом у вигляді металевої драбини, переданої на зберігання ОСОБА_6

(а.п. 28);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2706-14 від 17.10.2014 року, згідно якого вартість металевої драбини складає 621 грн.

(а.п. 37-39).

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 50-52 КК України, суд обставиною, яка обтяжує покарання, визначеної ст. 67 КК України, вважає рецидив злочину, обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеної ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий за аналогічні кримінальні правопорушення проти власності, скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді арешту, обмеження волі та позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, суд вважає, що призначення покарання у вигляді мінімального покарання, визначеного санкцією зазначеної статті, буде не достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд також вважає, що призначення максимальної міри покарання не сприятиме виправленню обвинуваченого та буде занадто суворим. При цьому, з урахування особи обвинуваченого ОСОБА_4 , скоєння ним кримінального правопорушення в період іспитового строку, суд вважає не можливим застосувати до нього ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду від 05.11.2013 року та вироком Новомосковського міськрайонного суду від 13.11.2014 року із змінами, внесеними ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2015 року, остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Зарахувати до часу відбування покарання час знаходження ОСОБА_4 під вартою з 01.10.2013 року по 05.11.2013 року включно, а також з 13.11.2014 року по 19.03.2015 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 обрати у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави в особі науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 393 грн. 60 коп.

Речовий доказ у вигляді металевої драбини, переданої на зберігання ОСОБА_6 , залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 394 КПК України, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк та в тому ж порядку після отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1