УХВАЛА
Іменем України

19 лютого 2008 року

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів: Заліщука М.С., Захарчука
С.В.

прокурора Воронухи Д.С.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_2на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 27
листопада 2007 року,

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та
мешканця с. Видибор Черняхівського району, Житомирської області ,громадянина
України, освіта середня, не працюючого, одруженого, раніше не судимого у
відповідності до ст. 89 КК України, засуджено: - за ст. 121 ч.2 КК України - на
сім років позбавлення волі.

Згідно вироку,
ОСОБА_2. визнано винним і засуджено за те, що він 27 липня 2007 року біля 20
години, в своєму будинку АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
на ґрунті сварки наносив численні удари по сідниці та спині, вище сідниці,
своїй співмешканці ОСОБА_3., потерпілій по справи, заподіяв умисне тяжке
тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

В апеляції
засуджений ОСОБА_2. просить вирок скасувати, а справу направити на додаткове
розслідування. Вважає, що вирок є незаконним і не обґрунтованим. Під час
досудового і судового слідства він не мав захисника, хоча формально відмовився
від юридичної допомоги
на досудовому слідстві
за

Справа №11-117 Головуючий у суді 1-ї інстанції Сергійко В.В.

Категорія ст. 121 ч.2 КК Суддя-доповідач Захарчук С.В.

2 вказівкою слідчого. Стверджує, що
смерть потерпілої наступила не в результаті його дій. Причина смерті залишилась
не з'ясованою, а його засуджено помилково. Наносив удари потерпілій по сідниці
і 2-3 удари прийшлися по спині, в поперек.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який заперечував проти доводів апеляції, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не
підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду
про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину,
відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими у
судовому засіданні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_4., свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6. ОСОБА_7. та ін.,
даними, що містяться у висновку судово - медичної експертизи та іншими
матеріалами справи.

Факт заподіяння
умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої
підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5.,
який підтвердив, що 27.07.2007 року був присутній будинку засудженого
ОСОБА_2 в с. Видибор, Черняхівського району , який святкував річницю проживання
з потерпілою ОСОБА_3. та вживали спиртні напої. Потім між засудженим та
ОСОБА_3. виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2. сів на диван, поклав собі на коліна
ОСОБА_3 , животом донизу і наніс сильно 3-4 удари рукою по сідницях ОСОБА_3., а
також по поясниці в районі нирок. Після цього він разом з батьком та ОСОБА_7.
вийшли з хати на вулицю. За ними вийшли і засуджений з ОСОБА_3., однак вони
відразу знову зайшли в хату.

Свідок ОСОБА_6. в суді першої
інстанції пояснила, що ОСОБА_3. незадовго до смерті ходила з тілесними
ушкодженнями. Вона їй особисто розповідала, що підсудний її побив, скаржилась
на болі в голові, були вибиті зуби, ушкоджений ніс.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 111 від 29.07.2007 року та № 115 від 01.08. 2007 року у ОСОБА_3.
виявлено тілесні ушкодження у вигляді 2 синців грудної клітки, трьох, синців
лівого та правого стегон, двох синців на сідницях, крововилив в м'які тканини
тулубу "гемоперітонеум (3200мл. крові в черевній порожнині), розрив
селезінки. Тілесні ушкодження у виді синців грудної клітки, трьох синців
стегон, 2 синців на сідницях утворились від дії тупих предметів : обмеженою
контактуючою поверхнею. Мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в причинному
зв'язку зі смертю не знаходяться, утворились за декілька діб до моменту
настання смерті. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м'які тканини
тулуба, розрив селезінки утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою
контактуючою поверхнею, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в
причинному зв'язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_3.
настала від масивної внутрішньої крововтрати внаслідок тупої травми живота -
розриву селезінки . (а.с. 81-83)

Доводи
апелянта про те, що від заподіяних ним потерпілій ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не
могла настати її смерть, безпідставні. Вони спростовуються висновком судово-
медичної експертизи.

3

Допитаний в
судовому засідання експерт ОСОБА_8., який проводив експертизу, зазначив, що заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій можливе
не лише кулаком, а й ребром долоні, в тому числі й
під кутом, заподіяння всіх тілесних ушкоджень, серед яких
розрів селезінки на задній боковий поверхня, які стали причиною смерті ОСОБА_3. можливе при перебування її на колінах в
ОСОБА_2 спиною догори ; для розриву селезінки досить одного удару. Саме таке положення при нанесенні ударів вказав і сам ОСОБА_2.

Сам засуджений
на досудовому слідстві і в суді першої інстанції не заперечував фату нанесення побоїв потерпілій та настання її смерті від
них.

Не заслуговують уваги твердження засудженого про те, що порушено його право на
захист.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на досудовому слідстві було роз'яснено право мати захисника. Однак, він
відмовився від адвоката.(а.с.68) Будь - яких даних про те, що його
примусив це зробити слідчий, у матеріалах справи немає.

Що стосується посилання засудженого на те, що після нанесення ударів ОСОБА_3, остання вела активний спосіб життя, то допитаний
у судовому засіданні експерт ОСОБА_8. з приводу цього
пояснив, що потерпіла на момент нанесення їй ударів перебувала в стані
алкогольного сп'яніння і алкоголь притупляв її больові симптоми, вона могла рухатися та вести звичайний спосіб життя. Крововилив,
який став причиною смерті міг призупинитися і не бути
раптовим. Потерпіла могла продовжувати життєдіяльність
протягом вказаного ОСОБА_2 часу.

Аналіз приведених доказів взятих в їх сукупності, дав підстави суду першої
інстанції зробити правильний висновок щодо доведеності вини засудженого у
нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, що потягло смерть потерпілої. Його дії правильно
кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України.

Покарання засудженому ОСОБА_2 обрано відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину,
даних про особу винного, який неодноразово
притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних
злочинів.

Призначене покарання є необхідне і достатнє для виправлення засудженого та запобіганню
вчиненню злочинів.

Підстав для скасування чи зміни вироку, з мотивів викладених у скарзі, не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2залишити без задоволення, а вирок Черняхівського районного суду Житомирської
області від 27 листопада 2007 року щодо нього -без зміни.