УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів за участю прокурора потерпілого захисника засудженого при секретарі ОСОБА_2. і ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши в судовому засіданні 22 січня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_6, засудженого ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 липня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має судимості,

за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 протягом іспитового строку покладено обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації.

Постановлено стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 із АТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 1 385 гривень 6 копійок матеріальної та 2 250 гривень моральної шкоди та з ФОП ОСОБА_9 - 77 450 гривень моральної шкоди.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 17 грудня 2012 року близько 21 години 30 хвилин у м. Хмельницькому, здійснюючи маршрутні перевезення пасажирів на автомобілі «VOLKSWAGEN LT 35», в порушення п.п. 10.1, 21.1, 21 (а) Правил дорожнього руху, перевозячи надмірну кількість пасажирів, які обмежували йому оглядовість та перед початком руху після зупинки по вулиці Чорновола, не переконавшись що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив перевезення потерпілого ОСОБА_5 поза салоном транспортного засобу, а потім, виконуючи маневр лівого повороту з вулиці Трудової на вулицю Чорновола, внаслідок падіння та потрапляння ОСОБА_5 під автомобіль, здійснив наїзд на останнього, в результаті якого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2014 року вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову змінено, зменшено розмір відшкодування моральної шкоди з ФОП ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_5 до 50 000 гривень. В решті вирок щодо засудженого залишено без зміни.

У касаційних скаргах:

- цивільний відповідач ОСОБА_9 просить рішення судів першої і апеляційної інстанцій в частині вирішення цивільного позову скасувати, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що приймаючи рішення про стягнення моральної шкоди, судами порушено норми матеріального та процесуального права, так як не досліджено належним чином всі матеріали кримінального провадження, а висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_7 не відповідає дійсним обставинам справи;

- захисник ОСОБА_6, що діє в інтересах засудженого ОСОБА_7, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вважає, що досудове розслідування та судовий розгляд проведено однобічно й неповно, з порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а тому висновки суду про доведеність вини не відповідають фактичним обставинам і ґрунтуються на суперечливих доказах.

Також стверджує, що поза увагою суду апеляційної інстанції залишились доводи засудженого щодо його невинуватості, яким не дано належної оцінки та не наведено жодних підстав, з яких він їх відхилив, без наведення мотивів свого рішення. Крім того, зазначає, що при призначенні покарання судом не враховано, що засуджений ОСОБА_7 позитивно характеризується, є інвалідом, має на утриманні сина, а також, що професія водія для ОСОБА_7 є єдиним засобом існування та утримання сім'ї, а тому додаткова міра покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом застосована судом не обґрунтовано.

Касаційна скарга засудженого ОСОБА_7 є аналогічною скарзі його захисника ОСОБА_6

У запереченні потерпілий ОСОБА_5 просить касаційні скарги залишити без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та його захисника на підтримання поданих скарг, думку потерпілого про залишення без задоволення скарг та прокурора про часткове підтримання скарг, перевіривши кримінальне провадження, та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що захисник ОСОБА_11, засуджений та представник цивільного відповідача, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подали апеляції, в яких, зокрема, захисник і засуджений зазначали про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, де наводили доводи про відсутність в діях засудженого складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Однак, апеляційним судом ці вимоги закону не виконано.

За результатами перевірки встановлено, що апеляційний суд в ухвалі не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про безпідставність доводів апеляцій, зокрема, щодо відсутності в діях засудженого складу кримінального правопорушення, належним чином свого рішення не обґрунтував, відповіді на викладені доводи не дав, зазначивши лише, що доводи спростовуються наявними у матеріалах кримінального провадженнями доказами, без їх аналізу й оцінки.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у зв'язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно перевірити доводи, викладені в апеляційних і в касаційних скаргах, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись 434-436 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

касаційні скарги захисника ОСОБА_6, засудженого ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 17 липня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3