Справа № 545/999/15-к
Провадження № 1-в/545/215/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2015 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Апостолово Дніпропетровської області, громадянина України ,

Засудженого 14.12.2006 року вироком колегії суддів палати Апеляційного суду Дніпропетровської області по кримінальних справах за ст.ст.115 ч.2 п.п.6,8 , 187 ч.4, 289 ч.2 , 185 ч.3, 70 КК України до 12 років п/волі без конфіскації майна, -

ВСТАНОВИВ:
Божківська виправна колонія УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 вказавши, що засуджений перебуває в місцях позбавлення волі та відбув 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому адміністрація клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 за ст. 107 КК України..

Від засудженого та представника адміністрації до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, прохають подання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення і тому не заслуговує на застосування до нього умовно дострокового звільнення.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання адміністрації Божківської ВК №16 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності згідно вироків Апостоловського райсуду Дніпропетровської області - 25.10.2004 року за ст.185 ч1 КК України до 1 року п/волі , на підставі ст..75 , 104 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік ; 21.12.2005 року за ст.. ст.162ч.1, 69, 53 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.

ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та скоїв нові злочини, за які був засуджений вироком колегії суддів палати Апеляційного суду Дніпропетровської області по кримінальних справах від 14.12.2006 року за ст.ст.115 ч.2 п.п.6,8 , 187 ч.4, 289 ч.2 , 185 ч.3, 70 КК України до12 років п/волі без конфіскації майна.

Встановлено, що засудженим відбуто 2/3 призначеного строку покарання .

Як вбачається з матеріалів подання та матеріалів особової справи, за час відбування покарання засуджений мав 6 заохоченнь та 19 стягнень ( із яких двічі застосовувалось ДІЗО ) .

Згідно характеристик засудженого від 04.04.2012 року, 28.03.2014 року, які міститься в матеріалах особової справи ( особова справа а. 196, 212, 216 ) засуджений характеризується посередньо, зарекомендував себе нестабільною поведінкою у відношенні до представників адміністрації установи ставиться посередньо, у відношенні до інших засуджених корисливий, егоїстичний; слабовільний, боягузливий, на заходи виховного характеру реагує повільно, активної участі у суспільному житті відділення не приймає., не став на шлях виправлення. Тобто вищезазначене свідчить, що відбувши 8 років із призначеного строку покарання засуджений на шлях виправлення не став.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 у зв`язку із недосягненням ступеню виправлення за час відбування покарання та негативною характеристикою неодноразово, відмовляли в застосуванні пільг у вигляді переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання та в заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке. ( а.с.199, 214, 218)

Згідно психологічних характеристик на засудженого, в тому числі і з останньої ( особова справи а.241) ОСОБА_4 потребує постійного і надмірного контролю, необхідно стимулювати активність, у відношеннях - конфліктний, з ним потрібно бути надмірно вимогливим.

Із наступної характеристики на засудженого від 26.03.2015 року, яка була направлена до суду разом із матеріалами поданням про умовно - дострокове звільнення особи ( арк. матеріалів подання 2 ), вбачається, що засуджений характеризується посередньо та не став на шлях виправлення. А характеристика від 26.03.2015 року, яка міститься в матеріалах особової справи, містить зовсім протилежну інформацію та є в основному позитивною. Встановлено, що засуджений був учасником диференційованого виховного впливу « Правова просвіта», « Духовне відродження», « Фізкультура і спорт» . Отримав повну середню освіту в Божківському навчально-виховному комплексі, крім того, отримав робітничі професії. Згідно додатку до атестату про повну середню освіту ОСОБА_4 закінчив Божківський навчально-виховний комплекс з середнім балом - 4,5 , більшість отриманих балів - 4 ( за 12-ти бальною системою оцінювання знань), що свідчить про посереднє відношення до навчання.

Докази в підтвердження того факту, що засуджений приймав активну участі в громадській діяльності та самодіяльних організаціях колективу засуджених в матеріалах особової справи відсутні .

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує дані про поведінку засудженого і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини не можуть свідчити про виправлення засудженого, його сумлінну поведінку та чесне ставлення до праці та навчання, за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

На підставі ст. 107 КК України, керуючись ст. 537, ст..539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання Божківської виправна колонія УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1