В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2015 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.02.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 263 ч.2 КК України до 240 годин громадських робіт,

- у вчиненні злочину передбаченому ст. 391 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001583 від 12.03.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :
07.02.2014 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт, а саме: виконувати суспільно-корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування. 07.02.2014 року ОСОБА_4 ознайомившись з вироком суду про призначене йому покарання, надав розписку про ознайомлення з необхідністю явки до кримінально-виконавчої інспекції, однак після набрання вироком законної сили 12.03.2014 року для виконання покарання до кримінально-виконавчої інспекції не прибув та зник з метою ухилення від покарання.

21.05.2014 року Вінницьким МВ УМВС України за поданням Вінницького МВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_4 оголошено в розшук, як особу засуджену до кримінального покарання не пов`язаного з позбавленням волі, яка відсутня по невідомим причинам за місцем свого проживання. 31.10.2014 року ОСОБА_4 було розшукано та доставлено до Вінницького МВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області, де йому було повідомлено про призначення громадських робіт, однак станом на 02.12.2014 року до виконання призначеного судом покарання не приступив, не з`явився без поважних причин до кримінально-виконавчої інспекції та зник з вказаного ним місця проживання з метою ухилення від покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: він, знаючи, що в лютому 2014 року йому судом було призначено покарання у виді громадських робіт, які він має відбувати в м. Вінниці, однак не маючи постійного місця проживання, змінив місце свого проживання, зокрема жив у с. Сосонка, та не прибув до місця відбування покарання через скрутне матеріальне становище. На даний час він відбув покарання у виді громадських робіт.

Просив суд його суворо не карати, врахувати збіг тяжких особистих обставин, що стали причиною вчинення ним злочину, а також врахувати, що він відбув громадські роботи.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України як ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше судимою, вчинив злочин в період невідутого покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від (а.с. 78-79), однак станом на день розгляду справи відбув призначене йому покарання (а.с. 69), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 76-77).

До обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розсуванню злочину, а також збіг важких особистих обставин, що ви виразились у скрутному матеріальному становищі та відсутністю постійного місця проживання у останнього.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та станом на 12.03.2015 року відбув покарання, призначене йому вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року (а.с. 69), враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покарання необхідне та достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі на строк в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених п.2 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання слід повністю приєднати покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2014 року, водночас з врахуванням того, що ОСОБА_4 на момент постановлення даного вироку повністю відбув покарання за вироком суду від 07.02.2014 року, воно не підлягає до приєднання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 61, 65-67, 71, 389 КК України ст. ст. 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: