Ухвала

іменем україни

02 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_15,
суддів ОСОБА_16, ОСОБА_17,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2014 року

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Львова, який мешкає у АДРЕСА_1, раніше судимого 25 травня 2009 року Пустомитівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, якого ухвалою суду від 25 липня 2012 року було звільнено від відбування покарання умовно-достроково з не відбутою частиною покарання на 2 роки 3 місяці 5 днів,

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_5, судові рішення щодо якого не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року цей вирок залишено без змін.

Вироком суду ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 14 березня 2014 року о 21.45 год. за попередньою змовою з ОСОБА_5, висловлюючи погрози потерпілій ОСОБА_6 про застосування щодо неї небезпечного для її життя і здоров`я насильства, з метою заволодіння її майном, проникли до її житла - у квартиру АДРЕСА_2, побили потерпілу, приставляючи також до її шиї металеву спицю для в'язання, і заволоділи її майном - грошима в сумі 390,0 грн., телефоном «Нокіа» та годинником марки «Полі», а всього заволоділи майном потерпілої на загальну суму 890,0 грн.

Внаслідок розбійного нападу потерпіла ОСОБА_6 отримала легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення та закрити кримінальне провадження, посилаючись на недоведеність його вини у злочині, за який його засуджено. У обґрунтування своїх вимог вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, неправильну оцінку доказів, в тому числі і тих, які, на його думку, його виправдовують.

Заслухавши доповідача, перевіривши касаційну скаргу та долучені

до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 оспорює фактичні обставини провадження, які були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій, і які перегляду, відповідно до вимог ст. 438 КПК України, у касаційному порядку не підлягають, а тому колегія суддів виходить з фактичних обставин, встановлених судом.

Перевіркою ухвалених щодо ОСОБА_4 судових рішень, встановлено, що судом досліджені всі обставини, які могли мати значення у цьому провадженні. Суд безпосередньо перевірив зібрані у справі докази з точки зору їх допустимості та достатності і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо доведеності вини ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК України, а саме, у розбійному нападі на потерпілу ОСОБА_6 за обставин, встановлених судом і детально викладених у вироку, суд взяв до уваги показання самого засудженого, який не заперечував факту перебування у квартирі потерпілої разом з ОСОБА_5, показання потерпілої ОСОБА_7 про обставини вчинення щодо неї розбійного нападу двома особами, і, зокрема, про роль ОСОБА_4 у цьому злочині; показання свідка ОСОБА_8, який перебував в квартирі потерпілої під час розбійного нападу на неї і прямо вказував на ОСОБА_4, як на особу, яка брала участь у цьому злочині; показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10; дані протоколів огляду місця події та впізнання, а також висновки судово-медичної експертизи щодо характеру, локалізації, механізму утворення та ступеню тяжкості виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень.

Судом дано належну оцінку показанням свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, на які засуджений посилається як на докази, що його виправдовують. Показання цих свідків судом визнані такими, що спростовуються матеріалами провадження, про що у вироку дано змістовне обґрунтування.

Аналогічні доводи засудженого ОСОБА_4, щодо непричетності його до вчинення розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_14 були предметом ретельної перевірки судом апеляційної інстанції, який, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, перевірив усі доводи апеляції засудженого, аналогічні тим, що викладені ним у касаційній скарзі, та навів відповідні мотиви на їх спростування.

Згідно з встановленими у провадженні фактичними обставинами суд дії ОСОБА_4 правильно кваліфікував за ч. 3 ст. 187 КК України.

Покарання ОСОБА_4 призначено з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого, даних про його особу, а також усіх обставин, які впливають на відповідальність.

А тому підстав для задоволення касаційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.

Оскільки з касаційної скарги засудженого та доданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 29 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_16 ОСОБА_15 ОСОБА_17