справа №176/111/15-к,
провадження №1-кп/176/43/15

В И Р О К
Іменем України
02 березня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Василівка, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань14 січня 2015 року за №0000041,

за участю сторін судового провадження: прокурора прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
14 січня 2015 року приблизно о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_3 проходячи неподалік магазину АТБ, розташованого на площi Ленiна, 3-а у місті Жовтi Води Дніпропетровської області , побачив раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_7 .. При цьому, у нього раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення будь-якого цінного майна, що мав при собі останній.

Реалiзуючи свiй злочинний умисел, спрямований на вiдкрите викрадення чужого

майна, дiючи з корисливих мотивів та з метою наживи, ОСОБА_3 . вiдразу ж прослідував за неповнолiтнiм ОСОБА_8 та, наздогнавши потерпілого неподалік будинку АДРЕСА_1 , наказав віддати цінне майно, що має при собі. Однак, потерпілий повідомив, що нічого не має. Після цього, продовжуючи реалiзовувати свій злочинний умисел, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 замахнувся та наніс один удар правою рукою стислою у кулак в область лівої скроні неповнолітнього ОСОБА_7 , заподiявши останньому фiзичного болю, але не завдавши тiлесних ушкоджень. Погрожуючи подальшим застосуванням фiзичного насильства, обвинувачений відкрито викрав з рук неповнолітнього потерпілого, належний останньому мобiльний телефон "S-Tell S3-02", вартiсть якого згiдно висновку судово-товарознавчої експертизи N 08 вiд 15.01.2015р. складає 410 грн. 25 коп., де знаходилась картка пам`ятi об`ємом 4 ГБ вартiстю 75 грн.

Заволодiвши викраденим та звернувши його у свою власнiсть ОСОБА_3 з мiсця вчинення кримiнального правопорушення зник, заподiявши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 485 грн. 25 коп, а викраденим згодом розпорядився на власний розсуд.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Суду пояснив, що 14 січня 2015 року приблизно о 6 годині повертався додому. При цьому, на площі Леніна, поблизу приміщення магазину АТБ, помітив неповнолітнього потерпілого. Підійшовши до останнього і вдаривши його, наказав хлопчику віддати належне останньому майно, що він має при собі. Потерпілий дістав із кишені мобільний телефон. Маючи на меті заволодіти вказаним майном потерпілого, він завдав із рук останнього мобільний телефон і пішов додому. У подальшому за місцем його проживання прийшли працівники міліції і вилучили зазначене майно.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується із кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, а саме прокурора прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 його представника ОСОБА_6 , які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст. ст.349, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_3 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим суд, кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання суд, згідно вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину, є умисним та закінченим.

При цьому, обвинувачений не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра П`ятихатської ЦРЛ не перебуває (а.к.п. 66, 67), до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п. 64).

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає визнання вини.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, виконає покладені відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обирався у вигляді особистого зобов`язання до 13 лютого 2015 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ у справі, а саме мобільний телефон "S-Tell S3-02", переданий під розписку представнику потерпілого ОСОБА_6 (а.к.п. 35) залишити останній.

По справі проведена судова товарознавча експертиза № 08 від 15 січня 2015 рок, за яку із обвинуваченого, відповідно ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути на користь держави процесуальні витрати у розмірі 130 гривен.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, на ОСОБА_3 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ у справі, а саме мобільний телефон "S-Tell S3-02", переданий під розписку представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити останній.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 130 (сто тридцять) гривен 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1