Справа №1-95 /2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Фетісової Т.Л.

при секретарі Заруба Н.М.

за участю прокурора Ляшко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки м.Черкаси , українки, громадянки України, не одруженої, з освітою середньою, проживаючої в АДРЕСА_1, не працюючої, раніше не судимої , у скоєнні злочину, передбаченого ст. 166 КК України,

встановив:

Підсудна ОСОБА_1.маючи на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1народження , всупереч вимогам ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" та ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до яких на батьків покладено обов'язок виховувати дитину , піклуватися про її здоров'я , фізичний , духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною середньої освіти, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , готувати її до самостійного життя та праці, умисно , злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і догляду за неповнолітнім сином , вихованням дитини не переймається , веде аморальний спосіб життя , належним чином не утримує тане слідкує за здоров"ям дитини . Вказані дії матері призвели до тяжких наслідків , а саме: ОСОБА_2, згідно висновку судово медичного експерта № 107/131 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження , а також , згідно висновку судово-педіатричної експертизи у ОСОБА_2затримка психофізичного розвитку.

Допитана на досудовому слідстві та в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1. винною себе у вчиненні інкримінованого їй злочину визнав повністю , пояснила , що дійсно у неї є діти: ОСОБА_3, 1992 року народження , від якої вона відмовилась у 1995 році , хлопчика ОСОБА_4 ,2000 року народження , від якого відмовилась через три місяці після народження , та які наразі усиновлені , доньку ОСОБА_5 , 2003 року народження , яка постійно проживає з її свекрухою та сина ОСОБА_2, 2005 року народження , який проживав до лютого 2007 року з нею , тоді вона залишила -„подарувала" його своїй знайомій ОСОБА_6 , так як не мала змоги його утримувати , наразі дитина в будинку дитини , дійсно вона 06.09.2006 року ,перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , залишила хлопчика самого вдома , а він впав з ліжка на бетонну підлогу та отримав травму голови.

Вина підсудної ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочині за ст. 166 КК України також підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ст.299 КПК України, які відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

2

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх розгляду в судовому засіданні суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1в пред'явленому їй обвинуваченні за ст. 166 КК України доведена повністю.

Дії підсудної ОСОБА_1суд кваліфікує за ст. 166 КК України як злісне невиконання батьками встановлених законом обов'язків по догляду за дітьми , що спричинило тяжкі наслідки.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину та особу підсудної ОСОБА_1 , яка за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною , що пом'якшує покарання підсудної ОСОБА_1 суд вважає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної ОСОБА_1 судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудної ОСОБА_1у вигляді позбавлення волі , суд враховує тяжкість скоєного нею злочину, те, що вона щиро розкаюється в скоєному нею злочині , суд дійшов висновку про можливість виправлення підсудної без реального відбування покарання та вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з застосуванням вимог ст.76 КК України .

Цивільний позовне заявлено.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України і призначити їй покарання - два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю - два роки .

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену засуджену ОСОБА_1 обов'язок не виїзджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання , періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд до вступу вироку у законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області на протязі 15 днів.