Справа № 460/424/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 12 січня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), за військовим званням молодший сержант, такого, що раніше не судився,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.407 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2014 року, ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї частини від 21.05.2014 №113 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду командира відділення - обчислювача 1 реактивного артилерійського взводу 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригади.

Відтак, з 21 травня 2014 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_2 з ІНФОРМАЦІЯ_3 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Однак, 09 грудня 2014 року о 08.00 год., під час перевірки особового складу реактивно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ТВО командиром майором ОСОБА_5 виявлено відсутність молодшого сержанта ОСОБА_4 , як такого, що самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та не переслідуючи мету назавжди ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання до 22.12.2014 незаконно перебував поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

22 грудня 2014 року, згідно рапорту ТВО командира реактивно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 , ОСОБА_4 прибув у військову частину польова пошта НОМЕР_3 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

23 грудня 2014 року, молодший сержант ОСОБА_4 знову самостійно без дозволу командування самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та убув до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

15 січня 2015 року, молодший сержант ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової прокуратури Львівського гарнізону із зізнанням та щирим каяттям у вчиненому, після чого вибув у

-2-

розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 для проходження військової служби, про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно в період з 09 грудня 2014 року по 22 грудня 2014 року та з 23 грудня 2014 року по 15 січня 2015 року, без дозволу командира самовільно залишав місце проходження військової служби в якій проходить військову службу, за станом здоров`я, оскільки військовим медикам не довіряв, а само лікувався у дома під наглядом матері, яка являється лікарем.
В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії, бажає надалі проходити військову службу, сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки та приймати участь в АТО. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000076 від 12 січня 2015 року. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , діючи умисно у порушення вимог ст. 65 Конституції України, положень п. 4 ч. 1, п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби в період з 09.12.2014 року по 22.12.2014 року та з 23.12.2014 року по 15.01.2015 року, без дозволу командира, самовільно залишав військову частину - польова пошта НОМЕР_1 тривалістю понад 10 діб, але не більше місяця і підлягає відповідальності за ч. 2 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачену ОСОБА_4 , судом не добуто.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в той же час сам з`явився із зізнанням, щиро розкаюється у вчиненому та сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, в подальшому бажає проходити військову службу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

-3-

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ