Справа №10-93/07 Головуючий
у І інстанції Ющук О.С.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 18
червня 2007 року

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області у складі:

головуючого
- судді
Опейди В.О.,

суддів - Пазюка
О.С, Бешти Г.Б.,

з участю
прокурора - Соколова
Ю.Б.,

обвинуваченого
- ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника прокурора
міста Луцька на постанову Луцького міськрайонного суду від 11 червня 2007 року,
якою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, не одруженого, оператора лінії у виробництві харчової
продукції ПП «Імпалс», раніше не судимого, відмовлено у задоволенні подання про
обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний
захід

- підписку про невиїзд, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 11 червня 2007 року за поданням слідчого СВ
Луцького MB УМВС України у Волинській області, погодженим з
прокурором, відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та обрано запобіжний захід

- підписку про невиїзд щодо
ОСОБА_1, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК
України.

У поданій
апеляції помічник прокурора ставить питання про скасування постанови суду та
направлення подання на новий судовий розгляд, посилаючись на неврахування судом
при прийнятті рішення тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1, та даних, які
дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може
перешкоджати встановленню істини у справі.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинуваченого ОСОБА_1, який заперечив доводи апеляції, дослідивши
матеріали кримінальної справи, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляцію слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно
до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4
«Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом і обирається
лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи можуть не
забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної
поведінки, та коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від
слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню
істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Судом
першої інстанції встановлено, що відсутні факти чи обставини, які б свідчили
про те, що ОСОБА_1, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства й суду,
перешкоджати встановленню істини у справі, продовжувати злочинну діяльність.
Тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не є безумовною
підставою для обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Крім
того, ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має
постійне місце проживання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно,
зобов'язується з'являтися на виклики слідства й суду, виконувати покладені на
нього процесуальні обов'язки.

Слідчий
у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 з'являється на його виклики, умов
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд не порушує.

Вказані
обставини прокурором не спростовані.

За таких обставин суд
першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні
подання про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Керуючись ст.ст.
362, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора міста Луцька залишити без задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду від 11 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.