Єдиний унікальний номер № 285/1221/15-к
Провадження № 1-кп/0285/154/15
В И Р О К
15 квітня 2015 року
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючої, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимої:
11 серпня 2000 року Новоград-Волинським міським судом Житомирської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, 42 КК України до 4-х років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;
13 лютого 2006 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до 2-х років позбавлення волі;
10 липня 2012 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
19 травня 2014 року Корольовським районним судом м. Житомир за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 7 місяців 7 днів , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинути менш суворе покарання по вироку Новоград-Волинського міськрайонного суда від 10 липня 2012 року більш суворим по даному вироку та призначити остаточне покарання 1 рік 7 місяців 7 днів. На підставі ст. 72 КК України зачислити в термін відбуття покарання період перебування під вартою з 16 березня 2012 року по 19 березня 2012 року і з 18 жовтня 2012 року по 19 травня 2014 року, у зв`язку з чим покарання вважати відбутим,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 06 січня 2015 року, близько 00 години, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вирішила вчинити крадіжку грошей, які належать ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, того ж самого дня, без відриву в часі, скориставшись, що потерпілий ОСОБА_5 знаходиться в іншій кімнаті, впевнившись, що за її злочинними діями, ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу таємно, умисно, повторно викрала з шафи гроші в сумі 700 гривень 00 копійок.
Після цього, ОСОБА_4 , з викраденим майном залишила місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
23 березня 2015 року потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, в якій зазначено формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація за ч. 2 ст. 185 КК України, істотні для відповідного кримінального провадження обставини та узгоджене покарання, яке повинна нести ОСОБА_4 , а саме: в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, враховуючи те, що ОСОБА_4 , вчинила злочин середньої тяжкості, вину визнала повністю, щиро розкаялась, в повному обсязі відшкодувала завдану матеріальну шкоду, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням, визначивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік. На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінальну виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того, сторони погодили, що ОСОБА_4 зобов`язується в строк до 28.05.2015 року відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 100 грн.
В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 23 березня 2015 року потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаялася та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачена повідомила про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджене покарання.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що завдана кримінальним правопорушенням шкода йому повністю відшкодована, просить затвердити угоду про примирення.
В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.
Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
З урахуванням наведеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік.
На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінальну виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Зобов`язати ОСОБА_4 в строк до 28 травня 2015 року відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 100 (ста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 122 грн. 76 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: