Провадження № 1-кп/645/201/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2015 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вовчанськ Вовчанського району Харківської області, громадянки України, незаміжньої, яка має двох дітей, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
25 листопада 2014 року ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в ХОКТБ у відділенні травматології (палата № 220) за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, 266. В цей час разом з нею у вказаній палаті перебувала на лікуванні ОСОБА_5 , з якою у ОСОБА_4 склалися приятельські стосунки. При неодноразовому спільному відвідуванні банкомату ОСОБА_4 дізналася пін-код кредитної картки № НОМЕР_1 , відкритої у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_5 , та про наявність на ній грошових коштів.
28 листопада 2014 потерпіла ОСОБА_5 попрохала ОСОБА_4 зняти кошти в сумі 300 гривень з належної їй картки на ліки, і ОСОБА_4 відправилась до банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованому у приміщенні Ломбарду «Базис» за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 149, де об 11:45 год. здійснила операцію зі зняття коштів в сумі 300 гривень з банківського рахунку № НОМЕР_1 , який належить потерпілій. Після здійснення роздруківки банкоматом чеку про проведену операцію ОСОБА_4 дізналась про залишок грошових коштів на картці ОСОБА_5 . Впевнившись в наявності грошових коштів на картці потерпілої, об 11:48 год. того ж дня у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів з картки потерпілої. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, використавши кредитну картку потерпілої, ОСОБА_4 здійснила без її дозволу ще одну операцію зі зняття коштів у сумі 1000 гривень, тим самим таємно викравши гроші, що належать потерпілій.
Після цього, з метою подальшого використання кредитної картки потерпілої для особистих цілей, ОСОБА_4 переписала номер банківської картки в свій мобільний телефон для подальшого використання.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 в період часу з 29 листопада 2014 року по 01 грудня 2014 року провела ряд платіжних операцій за допомогою електронної системи LiqРау, перерахувавши кошти в сумі 1500 гривень (по 250 гривень кожний платіж) на поповнення мобільного рахунку оператору з номером НОМЕР_2 .
В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду в розмірі 2500 грн.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй злочині, надала пояснення про обставини його скоєння, щиро розкаялася у скоєнні злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позиції підсудної та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора, потерпілої ОСОБА_5 та підсудної, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вину обвинуваченої повністю доведено під час су дового розгляду та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, ОСОБА_4 вчинила злочин середнього ступеню тяжкості.
При дослідженні особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття ОСОБА_4 та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, а також дані, що характеризують її особу, наявність на її утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжні заходи не обиралися.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1