УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/1275/15к (пр. № 1-кп/201/107/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Братськ Іркутської області Російської Федерації, громадянки України, освіта професійно-технічна, не одруженої, раніше не судимої, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту від 30 січня 2015 року, обвинуваченій ОСОБА_4 пред`явлене звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а саме в тому, що остання, згідно трудового договору між працівником і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , укладеного 25 серпня 2014 року, виконувала роботу продавця продовольчих товарів.

25 серпня 2014 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, який був скріплений особистими підписами сторін, згідно до положень якого ОСОБА_4 взяла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй матеріальних цінностей, та була зобов`язана дбайливо ставитись до них, вживати заходів для відвернення шкоди, своєчасно повідомляти про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених їй матеріальних цінностей, вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей. У разі незабезпечення з провини ОСОБА_4 схоронності довірених їй матеріальних цінностей, була зобов`язана відшкодувати вартість зіпсованих або тих, яких не вистачає, матеріальних цінностей.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 виконуючи роботу продавця продовольчих товарів, була наділена повноваженнями, щодо розпорядження, управління та зберігання майна, яке було їй ввірено та перебувало в її віданні.

Проте, замість того, щоб належним чином виконувати свої обов`язки, ОСОБА_4 скоїла злочин середньої тяжкості, а саме привласнення чужого майна, яке перебувало в її віданні за наступних обставин.

Так, 05 вересня 2014 року близько 08.00 години, обвинувачена ОСОБА_4 прибула до приміщення кіоску ФОП ОСОБА_5 , розташованого біля входу у парк імені Володі Дубініна у м. Дніпропетровську, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Міськдачі, 13, де за вказаним цивільно-правовим договором виконувала роботу продавця, та приступила до виконання своїх обов`язків. Перебуваючи у вказаному місці, та маючи доступ до грошових коштів, отриманих від реалізації товару, у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на привласнення грошових коштів, які перебували в її віданні, як відповідальної особи.

Так, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на привласнення грошових коштів, які перебували в її віданні, ОСОБА_4 05 вересня 2014 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, привласнила грошові кошти у сумі 1050,00 грн., які були отримані нею від реалізації ввірених їй матеріальних цінностей, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вищезазначену суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 були кваліфіковані органом досудового розслідування, як привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, тобто за ч. 1 ст. 191 КК України.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява, в якій останній просить суд закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , у зв`язку із відмовою підтримувати обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала про закриття кримінального провадження стосовно неї.

Прокурор висловив думку про наявність підстав для закриття кримінального провадження, оскільки чинним кримінальним процесуальним законом передбачено, що під час судового провадження суд повинен постановити ухвалу про закриття кримінального провадження в разі відмови потерпілої особи, найманим працівником якої була обвинувачена, від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, до якого відноситься кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 191 КК України.

Розглядаючи питання про закриття кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до ч. 3 ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України - якщо воно вчинено особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дійсно інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_4 діяння було вчинено останньою стосовно потерпілої особи - ФОП ОСОБА_5 , при цьому, обвинувачена завдала своїми діями шкоду виключно власності вказаного підприємця, щодо якого вона являлась найманим працівником, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження письмовими доказами.

Як випливає з положень абз. 2 ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5,6,7,8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За таких обставин суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284,314,369-372,477 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1