В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/78/15-к

17.02.2015 року м. Херсон

Суворовський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю прокурора: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, м. Херсона, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, студента Херсонського політехнічного коледжу Одеського національного політехнічного університету, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи спільно, 05.12.2014 р. близько 21:20 годин, переслідуючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи попередню домовленість про відкрите викрадення майна у потерпілої ОСОБА_5 , шляхом виривання жіночої сумочки з руки, при цьому не маючи наміру застосовувати відносно неї фізичного насильства, знаходячись біля будинку №148 корпус №2 по пр. Сенявіна у м. Херсоні, ОСОБА_9 , відкрито, шляхом ривка, не застосовуючи фізичного насильства стосовно потерпілої, та не даючи згоду на застосування такого насильства ОСОБА_8 викрав жіночу сумочку останньої, вартістю 250 грн., в якій знаходилися грошові кошти в сумі 400 грн., гаманець вартістю 100 грн. та ліхтарик вартістю 16 грн., а також банківські картки ПАТ КБ «Приватбанк» та «Ощадбанк», паспорт громадянина України на ім`я потерпілої та інші особисті речі, які не представляють для потерпілої матеріальної цінності. Проте ОСОБА_8 вийшов за межі попередньої домовленості з ОСОБА_9 та застосував до потерпілої ОСОБА_5 фізичне насильство, яке є небезпечним для її життя та здоров`я, що виразилося у навмисному нанесенні ударів рукою в область голови, внаслідок чого останній було спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В результаті дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_5 були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 766 грн.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину в повідомленій підозрі визнав у повному обсязі, не заперечуючи проти обставин, встановлених під час досудового розслідування. Пояснив, що 05.12.2014 р. близько 20:00 годин, в районі 3-го Таврійського, разом з ОСОБА_9 , направляючись на відпочинок вирішили заробити грошей, здійснивши напад на випадкового перехожого, з метою заволодіння грошовими коштами. Побачивши випадкову жінку, як потім з`ясувалось потерпілу ОСОБА_5 , домовились обступити її з обох боків та не застосовуючи фізичного насилля, вирвати з її рук сумку. Проте потерпіла ОСОБА_5 вчепилася у сумку та не хотіла її віддавати, а тому він з метою подолання опору наніс їй декілька ударів в область голови, а ОСОБА_9 в цей час вирвав у неї з рук сумку. Через деякий час їм стало соромно за свій вчинок і вони хотіли вибачитись, проте були затримані співробітниками міліції. Додав, що жодних попередніх домовленостей між ним та ОСОБА_9 на застосування насильства відносно потерпілої не було. Наносити удари він почав з власної ініціативи.

У скоєному розкаявся, просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі. Цивільний позов прокурора Суворовського району м. Херсона визнав у повному обсязі. Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково, в межах доведеності під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину в повідомленій підозрі визнав у повному обсязі, не заперечуючи проти обставин, встановлених під час досудового розслідування, підтвердив показання ОСОБА_8 . Дав показання про те, що 05.12.2014 р. близько 20:00 години, разом з ОСОБА_8 по пр. Сенявіна у м. Херсоні направлявся на відпочинок. Вирішили заробити грошей. Коли побачили потерпілу ОСОБА_5 , то домовилися обступити її з обох боків та не застосовуючи фізичного насильства вирвати з її рук сумку. Проте під час здійснення нападу ОСОБА_8 раптово почав наносити потерпілій удари в область голови, а він в цей момент вирвав з її рук сумку та почав тікати. Через деякий час вони пожалкували про скоєне та хотіли вибачитися, але були затримані співробітниками міліції.

У скоєному щиросердно розкаявся, зазначив, що намагався відшкодувати частину, завданої потерпілій шкоди, проте остання направлені їй кошти не отримала. Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково, в межах доведеності.

Окрім показань обвинувачених, обсяг повідомленої їм підозри повністю підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що 05.12.2014 р. близько 21:00 години по пр. Сенявіна у м. Херсоні поверталася з магазину та відчула як хтось намагається вирвати з її рук сумку, а згодом невідомий наказав їй віддати сумку. На ці дії вона почала чинити опір, схопивши сумку обома руками, але отримала удар в область голови. Не зважаючи на це продовжувала утримувати сумку, але відчула ще декілька ударів в область голови, від яких вона втратила свідомість, а грабіжники все ж вирвавши сумку втекли.

Зазначила, що в сумці знаходилися грошові кошти у сумі 400 грн. у гаманці, банківські картки «Приватбанк» та «Ощадбанк», документи, дисконтні картки з магазинів та ліхтарик. Під час досудового розслідування їй були повернуті сумка, частина дисконтних карток та розірваний гаманець.

Заявлений цивільний позов підтримала у повному обсязі. В обґрунтування, завданої моральної шкоди зазначила, що зазнала душевних страждань, через які порушився звичний для неї уклад життя, а у зв`язку із перебуванням у лікарні вона не мала змоги займатися вихованням своєї малолітньої доньки.

Також в судовому засіданні були досліджені докази, які підтверджують показання, надані як обвинуваченими, так і потерпілою:

- протокол огляду місця події від 05.12.2014 р. з фото-таблицями до нього (а.п. 114-118), з якого вбачається, що було оглянуто ділянку місцевості з боку торця будинку АДРЕСА_4 місце, де було здійснено напад на потерпілу ОСОБА_5 ;

- протокол огляду місця події від 06.12.2014 р. (а.п. 119), відповідно до якого оглянуто ділянку біля будинку АДРЕСА_4 , при в`їзді до будинку АДРЕСА_5 , де у насадженнях виявлені та вилучені 13 дисконтних карток та жіночий гаманець без обкладинки, всередині якого дві дисконтні картки та дві картки «Приватбанку». Неподалік від гаманця виявлено жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходився конверт «Приватбанк» з документами та карткою, а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , 1987 року народження;

- протокол обшуку від 06.12.2014 р. (а.п. 121-123), відповідно до якого проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме: квартири АДРЕСА_6 , під час якого у шафі були виявлені та вилучені джинсові штани, в лівому боковому кармані яких виявлені дві купюри номіналом по 100 грн., на балконі виявлено куртку чорного кольору;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.12.2014 р. (а.п. 134), згідно якого потерпіла ОСОБА_5 вказала на ОСОБА_8 , як на особу, яка 05.12.2014 р. близько 21:00 години скоїла на неї напад біля будинку АДРЕСА_4 ;

- висновок судово-медичної експертизи №1711 від 29.12.2014 р. (а.п. 130-131), з якого вбачається, що ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, який утворився від дії тупого предмета, не виключено 05.12.2014 р., і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_5 було нанесено не менше 1 травматичного впливу тупим предметом. Утворення тілесних ушкоджень за обставин, викладених ОСОБА_5 не виключається.

Сукупність наведених та оцінених доказів свідчить про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. Досліджені в судовому засіданні докази є належними і допустимими, а тому підстав ставити їх під сумнів суд не має, останні в повній мірі доводять обставини вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, а також час та місце.

Враховуючи ту обставину, що первинна домовленість між обвинуваченим не була пов`язана з завданням ударів потерпілій, органом досудового розслідування було вірно визначено спрямованість умислу як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_10 , а саме: ексцес співвиконавців, що вплинуло як кваліфікацію дій останніх, так і на вирішення заявлених потерпілою та Прокурором позовних вимог.

При вирішенні заявлених позовних вимог суд приходить до наступних висновків.
Так, прокурором Суворовського району м. Херсона заявлено позов (а.п. 8) в інтересах Херсонської міської клінічної лікарні ім. Тропіних про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_5 в розмірі 956,54 грн.

Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

В той же час з роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховоного Суду України №2 від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вбачається, що при ексцесі виконавця, тобто коли один із співучасників вийшов за межі домовленості щодо обсягу злочинних дій і вчинив більш тяжкий або інший злочин, за цей злочин повинен відповідати лише його виконавець, а інші особи за злочини, вчинені ними в межах домовленості.

Враховуючи викладене та обставини, встановлені під час судового розгляду, витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої підлягають відшкодуванню саме ОСОБА_11 .

З довідки-розрахунку від 23.12.2014 р. вбачається (а.п. 133), що Херсонська міська клінічна лікарня ім. Тропіних понесла витрати, пов`язані зі стаціонарним лікуванням потерпілої ОСОБА_5 у розмірі 956,54 грн.

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги прокурора Суворовського району м. Херсона підлягають задоволенню в повному обсязі.

Потерпілою ОСОБА_5 також був заявлений цивільний позов про відшкодування завданої шкоди, що складається з витрат на лікування в сумі 2322 грн., матеріальної шкоди у сумі 516 грн. та 5000 грн. - моральної шкоди.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (ч. 1 ст. 1190 ЦК України).

Враховуючи ту обставину, що обвинуваченим ОСОБА_12 добровільно на ім`я ОСОБА_13 були перераховані кошти в розмірі 200 грн., сума заявленої матерільної шкоди підлягає зменшенню на вказану суму.

Таким чином, з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягає стягненню солідарно завдана матеріальна шкода у сумі 316 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати на придбання ліків.

Виходячи зі змісту вищезазначеної статті, шкода, що завдана фізичній особі ушкодженням здоров`я, складається з витрат, викликаних необхідністю придбання ліків тощо. Тобто будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.

З досліджених в судовому засіданні доказів, наданих ОСОБА_13 на обґрунтування витрат на лікування вбачається, що належним чином підтвердженою є сума в розмірі 1759,25 грн., яка і підлягає стягненню з ОСОБА_14 .

Заявлений потерпілою розмір відшкодування витрат на лікування підлягає зменшенню, оскільки нею до витрат включено і благодійний внесок на суму 480 грн., сплачений нею під час лікування (а. п. 106), який стягненню не підлягає, оскільки благодійні внески в лікувальні установи здійснюються на підставі Закону України від 16.09.1997 р. «Про благодійництво та благодійні організації», відповідно до якого благодійництво добровільна безкорислива пожертва фізичних та юридичних осіб у поданні набувачам матеріальної, фінансової, організаційної та іншої благодійної допомоги, а благодійна організація недержавна організація, головною метою діяльності якої є здійснення благодійної діяльності в інтересах суспільства або окремих категорій осіб згідно із цим Законом. Тобто такі витрати не є обов`язковими, які б підлягали відшкодуванню.

Крім того, ОСОБА_5 заявлено про відшкодування витрат на проїзд, але їх не можна віднести ані до витрат пов`язаних з лікуванням, а ні до процесуальних витрат в розумінні положень глави 8 КПК України, отже вони стягненню з обвинуваченого ОСОБА_11 не підлягають.

В частині стягнення відшкодування в рахунок завданої моральної шкоди суд враховує наступне.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка його спричинила при наявності його вини.

Враховуючи роз`яснення, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Враховуючи обставини справи, доводи викладені потерпілою ОСОБА_5 в обґрунтування розміру завданої моральної шкоди, з урахуванням обставин, встановлених при розгляді судом кримінального провадження, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню зі стягненням на користь потерпілої 4000 грн.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується позитивно, неповнолітніх утриманців не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання своєї вини та щире каяття.

При призначенні покарання ОСОБА_9 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується задовільно, неповнолітніх утриманців не має, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Від участі в судових засіданнях не ухилявся, виконував покладені на нього судом обов`язки. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання своєї вини та щире каяття.

Під час останнього слова обвинувачені вибачились перед потерпілою.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченим необхідно призначити покарання в межах санкції статей Кримінального кодексу України інкримінованих їм органом досудового розслідування. Крім того, враховуючи позицію потерпілої під час судового розгляду, суд вважає за можливе звільнити обох обвинувачених від відбування покарання зі встановленням іспитового строку, що буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Також з обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судової експертизи (а.п. 129).
Керуючись ст. ст. 124, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У разі направлення ОСОБА_8 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком, зарахувати в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 06.12.2014 р. до 05.02.2015 р.

Запобіжний захід у вигляді «домашнього арешту» залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У разі направлення ОСОБА_9 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком, зарахувати в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 06.12.2014 р. до 17.12.2014 р.

Запобіжний захід у вигляді «домашнього арешту» залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в розмірі 110 (сто десять) гривень 70 (сімдесят) копійок (а.п. 129).
Позовні вимоги Прокурора Суворовського району м. Херсона задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_8 на користь Херсонської міської клінічної лікарні ім. А. і О. Тропіних 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої (а.п. 135).
Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_5 316 (триста шістнадцять) гривень в рахунок відшкодування, завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 1759 (одну тисячу сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 25 (двадцять п`ять) копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно на користь ОСОБА_5 4000 (чотири тисячі) гривень в рахунок відшкодування, завданої моральної шкоди.

Речові докази:
- жіночу сумку, в якій знаходились дисконтні та банківські картки, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 (а.п. 125, 126) вважати повернутими за належністю;

- чоловічу куртку чорного кольору з білими полосами; грошові кошти в сумі 200 грн.; мобільний телефон «Нокіа», ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходився чіп мобільного оператора МТС № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Самсунг», ІМЕІ НОМЕР_3 , в якому знаходився чіп мобільного оператора МТС № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 75 грн. (а.п. 125) - повернути законному власнику;

- травматичний пістолет «SAS PRO2022 BBCAL 4.5 mm» (а.п. 125) знищити;

- диск із відеозаписом (а.п. 125) залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1