У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Таран Т.С. і Глоса Л.Ф.,

за участю прокурора Морозової С.Ю.

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 10 червня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області
від 20 березня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від
24 травня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, раніше судимий 03.02.2004 р. за
ч.2 ст.194 та ч.1 ст.263 КК України на 4 роки позбавлення волі, 21.12.2006 р.
звільнений умовно-достроково,

засуджений за ч.2 ст.307 КК України на 5 років
позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.71 КК України йому за сукупністю вироків
частково приєднано невідбуте покарання за вироком Борзнянського районного суду
Чернігівської області від 3 лютого 2004 року і остаточно призначено покарання 5
років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він в кінці літа 2003
року на пустирі с.Воловиця Борзнянського району Чернігівської області зірвав
частину рослини дикоростучої коноплі, яку приніс до себе додому, висушив її,
подрібнив та зберігав з метою збуту до моменту її виявлення та вилучення
працівниками міліції, а саме до 05 лютого 2007 року. Вилучена речовина
рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - маріхуаною
загальною масою 7,3 г.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24 травня 2007 року
вирок суду щодо ОСОБА_1 залишений без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилається на те, що його вина у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.307 КК України, не доведена, під час досудового слідства працівники
міліції застосовували до нього фізичну силу та провели у його помешканні незаконний
обшук. З цих підстав просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення,
а справу направити на нове розслідування.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала скаргу частково,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.323 КПК України вирок суду повинен
бути законним та обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок на тих доказах, які були розглянуті
в судовому засіданні. Оцінює докази суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.334 КПК України мотивувальна
частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним,
з зазначенням місця, часу, способу та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.
В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого
злочину та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо засудженого, з зазначенням
мотивів з яких суд відкидає інші докази.

Цих вимог закону суд не дотримався. При визнанні ОСОБА_1 винним у
незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні особливо небезпечного
наркотичного засобу з метою збуту та кваліфікації його дій за ч.2 ст.307 КК
України суд у вироку послався на показання працівників міліції ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пояснював у
їх присутності, що наркотичний засіб зберігав з метою збуту.

Як видно з матеріалів справи, такі пояснення ОСОБА_1 дав при виявленні у
нього наркотичних засобів та при його допиті в якості свідка, коли його було
попереджено про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та
дачу завідомо неправдивих показань. Його права підозрюваного або обвинувачено у
цей час йому не були роз'яснені.

Під час допиту у якості обвинуваченого ОСОБА_1 підтвердив лише факт
виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу, та зазначав, що в
нього не було мети його збуту.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 також пояснив, що зберігав дома
наркотичний засіб без мети збуту.

Суд цим показанням ОСОБА_1 оцінки на дав, до уваги їх не взяв і належних
мотивів з цього приводу у вироку не навів. У вироку суд зазначив, що розцінює
ці показання як його спробу уникнути відповідальності та пом'якшити покарання і
визнав ОСОБА_1 винуватим у зберіганні наркотичних засобів з метою збуту.

З таким висновком суду погодитись не можна. Відповідно до вимог ст.ст.73,74
КПК України показання підозрюваного, обвинуваченого, в а також ті, в яких він
визнає себе винним, можуть бути покладенні в основу обвинувачення лише при
підтвердженні цього визнання сукупністю доказів, що є у справі.

Крім показань ОСОБА_1 на досудовому слідстві про наявність у нього мети
збуту наркотичних засобів та показань свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які є похідними від цих пояснень, інших доказів у справі не здобуто, а
його показання про відсутність у нього мети збуту наркотичних засобів не спростованні.

Зазначенні порушення вимог кримінально-процесуального закону щодо збирання
та оцінки доказів у справі є істотними, внаслідок таких порушень дії ОСОБА_1
кваліфіковані неправильно, тобто було неправильно застосовано кримінальний
закон.

Ці порушення вимог закону також не були усунуті при апеляційному розгляді
справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхіде вирок суду першої
інстанції та ухвалу апеляційної інстанції щодо ОСОБА_1 змінити,
перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України як
незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети
збуту та призначити йому покарання відповідно до санкції цього закону.

Керуючись
ст.ст.394 - 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1задовольнити.

Вирок Борзнянського районного
суду Чернігівської області від 20 березня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду
Чернігівської області від 24 травня 2007 року щодо нього змінити, перекваліфікувати
його дії з ч.2 ст.307 КК України на ч.1 ст.309 КК України і призначити покарання
у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте
покарання за вироком Борзнянського районного суду від 03 лютого 2004 року і остаточне
покарання ОСОБА_1 визначити у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

В решті судові рішення щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

С У Д Д І :

Федченко О.С. Глос Л.Ф. Таран Т.С.