У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
пр. № 1-кс/759/2663/14

ун. № 759/13885/14-к

18 серпня 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання про зняття арешту з майна накладеного слідчим прокуратури Святошинського району м. Києва 05.08.2009 року,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва 18.08.2014 року надійшло клопотання про зняття арешту з майна накладеного слідчим прокуратури Святошинського району м. Києва 05.08.2009 року.

В зазначеному клопотанні особа просить слідчого суддю скасувати арешт майна накладеного слідчим прокуратури Святошинського району м. Києва 05.08.2009 року посилаючись на те, що у слідчому відділі Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000184, однак на думку заявника на даний час немає підстав для арешту майна.

Вивчивши подане клопотання та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до п.9 розділу ХІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Будь-яких доказів щодо звернення до слідчого із заявою про скасування постанови про накладення арешту заявником не надано.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Згідно ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.304 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, оскільки скаржник оскаржує постанову слідчого про накладення арешту, яка, виходячи з ч.1 ст.303 КПК України, не підлягає оскарженню, то у відкритті провадження за його клопотанням слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по клопотанню про зняття арешту з майна накладеного слідчим прокуратури Святошинського району м. Києва 05.08.2009 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_2