справа № 1-15/2010
Постанова

іменем України

16 лютого 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд, Київської області

у складі: головуючого-судді Пошкурлат О.М.,

при секретарях Краснощокій Н.А., Юренко В.О.,

за участю прокурора Зейналова А.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, у невстановлений слідством час, місці та особи, незаконно, без мети збуту, придбав шприц обємом 20 мл з рідиною коричневого кольору, що містить наркотичний засіб, та став незаконно такий зберігати при собі, без мети збуту. 15.02.2008, близько 17-30 год., в під»їзді будинку № 4, що по вул.. М.Лагунової, м. Бровари, Київської області, ОСОБА_2 був затриманий працівниками міліції та доставлений до службового кабінету №22 Печерського РВ ГУМВС України в м. Києві, що по вул.. Московській, 30, м. Києва, де у нього був вилучений шприц медичний, обємом 20 мл з рідиною коричневого кольору та фрагмент футболки, на яку ОСОБА_2 вилив частину рідини зі шприца під час доставки його до Печерського ВУ, намагаючись, в такий спосіб, уникнути відповідальності.

В ході судового розгляду даної кримінальної справи захисником підсудного заявлено клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування та зміни запобіжного заходу такому з утримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання. Своє клопотання захист обґрунтовує суттєвою неповнотою досудового слідства, яку неможливо усунути в ході судового розгляду справи, а також тим, що підстав утримувати підсудного під вартою, немає.

Клопотання захисника підтримав підсудний по справі.

Прокурор вважає, що повернення зазначеної кримінальної справи на додаткове розслідування є безпідставним, оскільки з добутих як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні доказів, вина підсудного, в предявленому йому обвинуваченні, доведена.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що дана кримінальна справа підлягає поверненню її органам досудового слідства для проведення додаткового розслідування, оскільки неповнота досудового слідства, допущена таким при розслідуванні кримінальної справи, не може бути усунута в судовому засіданні, у відповідності з постановою Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року за № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».

Так, допитаний в ході судового розгляду підсудний ОСОБА_2 свою вину, у предявленому йому обвинуваченні, не визнав та суду показав, що 15 грудня 2007 року, близько 14 години, коли він перебував у тамбурі квартири № 26, що в будинку № 4 по вул.. М.Лагунової, м. Бровари, Київської області, ввірвалися два чоловіки, які були одягнені у цивільний одяг, та представившись працівниками ОСОБА_3, звалили його на підлогу та піддали побиттю. Після чого звязали його руки ременем за спину та посадили до службового автомобіля на заднє сидіння, що знаходився біля вказаного будинку, і повезли до ОСОБА_3 При цьому він знаходився на задньому сидінні автомобіля, а на його колінах сидів ОСОБА_4 Працівники міліції знаходилися також на задньому сидіння по бокам від нього. В м. Броварах у нього нічого не вилучалося, одяг не оглядався. В подальшому працівники міліції підкинули до кишені його штанів шприц одноразовий, а також вирізали фрагменти з футболки, в яку він був одягнений.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що наприкінці грудня 2007, точної дати не памятає, піднявся на 8-й поверх будинку № 4, що по вул.. М.Лагунової, у м. Бровари, з метою віддати братам ОСОБА_2 борг за телефон. В цей час його відштовхнули та до коридору ввірвалися два чоловіки, які були одягнені у цивільний одяг. Останні повалили ОСОБА_2 на підлогу та почали наносити такому удари руками та ногами в різні частини тіла. Після чого звязали підсудному ременем руки за спину та посадили до автомобіля на заднє сидіння. Його також того дня було затримано, поміщено до вказаного автомобіля, де він сидів на колінах у ОСОБА_2 По бокам від них розміщувалися працівники міліції. Вказаним автомобілем вони з ОСОБА_2 були доставлені до ОСОБА_3 А ні в нього, а ні в ОСОБА_2 в м. Бровари нічого не вилучалося. Чи вилучалися якісь предмети в ОСОБА_2, коли той перебував в приміщенні ОСОБА_3, йому невідомо, оскільки після доставки їх до ОСОБА_3, вони знаходилися в різних кабінетах.

Суд був позбавлений можливості перевірити покази інших свідків по справі, оскільки примусовий привід свідків як ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через ОСОБА_3, виконаний не був, без поважних на те причин.

Досудовим слідством не надано ніякої оцінки діям працівників міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які, зі слів підсудного, сильно побили його під час затримання, а також примушували його підписувати пояснення та протоколи. Факт побиття підсудного під час затримання такого підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_4, які суду показали, що працівники міліції повалили ОСОБА_2 на підлогу та насолили такому удари руками і ногами. В результаті побиття обличчя у ОСОБА_2 було закривавлене.

Окрім цього, органом досудового слідства не встановлений час та дата вчинення ОСОБА_2 злочину, оскільки як з показів самого підсудного, так і свідків ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подія затримання ОСОБА_2 мала місце в середині грудня 2007 року, а згідно обвинувального висновку датою вчинення ОСОБА_2 злочину такі вважають 15.02.2008, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки станом на 15.02.2008 ОСОБА_2 перебував під вартою.

Відповідно до п. 9 роз»яснень викладених у Постанові Пленуму ВС України № 2 від 11.05.2005 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», виклик і допит нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, надання судових доручень в порядку, передбаченому ст.. 315-1 КПК України, на підтвердження чи спростування позицій сторін допускається тільки за клопотанням сторін. При цьому судові доручення суд дає лише з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних у ході судового слідства.

Приймаючи до уваги, неповнота досудового слідства не стосується перевірки чи уточнення даних досудового слідства, жодних клопотань від учасників судового розгляду про надання судових доручень не надійшло, і усунення допущеної неповноти досудового слідства вимагає проведення оперативно розшукових заходів та слідчих дій, направлених на встановлення свідків по справі і їх допит, проведення відтворення обстановки та обставин подій з метою з»ясування, яким чином на футболку підсудного потрапила наркотична речовина, перевірки законності джерел та мотивів отримання доказів по справі, в тому рахунку, і факту побиття підсудного під час затримання такого, з»ясування належності шприца, який, відповідно до протоколу був вилучений у ОСОБА_2 не в м. Бровари, а в приміщенні ОСОБА_3, з»ясування мотивів дій підсудного, а саме з якою метою такий поклав до своєї кишені шприц після того, як за версією досудового слідства, вилив його вміст на футболку, в яку був одягнений.

Окрім цього, під час проведення додаткового розслідування органами досудового слідства фактично проігноровані вказівки, викладені в постановах ОСОБА_3 райсуду м. Києва відповідно від 30.07.2008 та 16.10.2008 про направлення справи на додаткове розслідування, всупереч вимогам ст.. 64 КПК України не встановлено та не доведено спосіб вчинення злочину, а саме, яким чином та в який спосіб вдалося ОСОБА_2, сидячи на задньому сидінні автомобіля зі звязаним за спиною руками, а також тримаючи на свої колінах іншу особу, за присутності в той момент працівників міліції, які сиділи по бокам, дістати з кишені своїх штанів шприц, злити вміст такого на передню частину своєї футболки, а потім знову сховати його до своєї кишені.

Заслуговує на увагу і той факт, що відповідно до ст.. 116 КПК України, досудове слідство проводиться в тому районі, де вчинено злочин, а вразі якщо місце вчинення злочину невідоме, слідство може провадитися за місцем виявлення злочину, тобто в ОСОБА_3 м. Києва.

Проте, в порушення ст.. 38 КПК України, своєю постановою від 06.07.2009 Печерський районний суд м. Києва передав дану кримінальну справу до Броварського міськрайонного суду, без вирішення цього питання головою апеляційного суду Київської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при провадженні досудового слідства була допущена його неповнота, яка не може бути усунута в судовому засіданні, що є безумовною підставою для направлення кримінальної справи для провадження додаткового розслідування, а тому кримінальна справа підлягає поверненню для провадження додаткового розслідування та виконання вказівок, викладених у дані постанові суду.

Суд вважає, що клопотання захисника підсудного в частині зміни міри запобіжного заходу такому, підлягає до задоволення, оскільки є всі підстави для зміни обраного запобіжного заходу з утримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст..ст. 237, 240, 244, 246 КПК України, суд, -

постановив:

клопотання захисника підсудного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 задовольнити.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України направити прокурору Печерського району м. Києва для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_2 у виді тримання такого під вартою в Київському СІЗО № 13 ДДУПВП змінити на підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На постанову протягом 7 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Суддя: