Справа № 1-161/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007
року м.Мукачево

Мукачівський
міськрайонний суд Закарпатської області

В
складі: головуючої Маргитич
О.І.

при
секретарі ШебелаС.В.

з участю:
прокурора Сідун
В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево

кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та мешканця м.АДРЕСА_1з
середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого:

-26 грудня 1989 року Заводським
районним судом м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області за ст.215 ч.1 КК
України до одного року виправних робіт; -09
грудня 1989 року
Заводським районним судом м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області за
ст.140 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.46-1
КК України; постановою суду від 09
грудня 1996 року
відстрочка виконання вироку відмінена; відповідно до ст.89 КК України судимість
погашена; громадянина України,

за ч.1 ст.289 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. 20 листопада
2006 року о 10 год. 00 хв. в м.Мукачево
по вул.Підгорянській біля будинку №21
заволодів транспортним засобом марки «М-72» д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2. Транспортний
засіб, вартість якого становить 19900
гри., повернутий власнику.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1. свою вину визнав повністю, та
пояснив, що 20 листопада
2006 року о 10 год. 00 хв. прийшов до
потерпілого ОСОБА_2. додому
за адресою: м.АДРЕСА_2під приводом купівлі транспортного засобу марки «М-72».
Спочатку вирішив перевірити технічний стан мотоцикла, проїхавши трохи
повернувся і попросив технічний паспорт, щоб виїхати на трасу. Виїхавши на
трасу він поїхав в напрямку м.Свалява. На теперішній час транспортний засіб
потерпілому повернуто, проти задоволення цивільного позову не заперечив.

За згодою учасників судового розгляду , відповідно до
ст.299 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження таких доказів по
справі , як
покази свідків, стосовно тих фактичних обставин, які зрозумів підсудний та інші
учасники судового процесу, і які ніким не оспорювалися, тому суд обмежився
допитом потерпілого.

2

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2. пояснив, що 20 листопада 2006 року о 10 год. 00 хв. до нього
звернувся підсудний з метою купівлі мотоцикла. Перевіряючи технічний стан
мотоцикла підсудний попросив технічний паспорт, щоб виїхати на трасу. Через
деякий час підсудний передзвонив, що трохи затримається, однак після того, як
пройшло вже більше години потерпілий почав хвилюватися і зрозумів, що
травспортний засіб викрадено. На теперішній час траспортний засіб повернуто з
деякими пошкодженнями. Моральна шкода, яка заподіяна потерпілому, останній
визначив в 4000 грн.

Вина підсудного також, підтверджується заявою про вчинення злочину від 21 листопада 2006 року (а.с.5),
протоколом виїмки транспортного засобу від 08 грудня 2006
року (а.с.37), протоколом
огляду транспортного засобу від 26
грудня 2006 року
(а.с.63), актом оцінки транспортного засобу (а.с.27), протоколом очної ставки
між потерпілим ОСОБА_2 та
підсудним ОСОБА_1. (а.с.74-77).

Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про
доведеність вини підсудного у незаконному заволодінні транспортного засобу й
кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України.

Призначаючи підсудному міру покарання за ч.1 ст.289 КК України суд враховує
характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані характеризуючі
його особу.

Обставини, що пом»якшують відповідальність підсудного суд визнає щире
каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що
обтяжують покарання суд не знаходить.

При викладеному , не
дивлячись на тяжкість вчиненого злочину, за яке підсудному слід обрати
покарання пов»язане з позбавленням волі, але враховуючи , що останній щиро
розкаявся, сприяв розкриттю злочину, не заперечив протни відшкодування
заподіяної моральної шкоди, суд приходить до висновку про можливість
виправлення підсудного без відбування покарання, приймає рішення про звільнення
від відбування покарання з випробування.

Цивільний позов, заявлений на суму 4000
грн. піддягає до часткового задоволення.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч.1 ст.289 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом одного року
іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього
обов»язки.

На підставі п.2 ч.1 ст.76 КК України зобов»язати ОСОБА_1
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1. -тримання під вартою змінити на
підписку про невиїзд після вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1. в користь ОСОБА_2.
3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «М-72» д/н НОМЕР_1 передати
потерпілому ОСОБА_2., в якого він
знаходиться на зберіганні.

3

На вирок може бути Подана
апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області
через Мукачівський міськрайонний суд
протягом п»ятнадцяти днів з моменту його проголошення.