печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, співробітник оперативного відділу охоронної фірми «Січ», зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що ГСУ МВС України проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002249 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187 КК України.

Так сторона обвинувачення вказує, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що в 2014 році ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 організували стійку, озброєну групу банду, для скоєння розбійних нападів, викрадення осіб, вбивств, незаконного заволодіння транспортними засобами, спричинення тілесних ушкоджень і незаконного придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з метою заволодіння майном, грошима підприємств, установ, організацій та окремих осіб на території Донецької області, та почали дотримуватися вироблених ними правил поведінки у банді та приймати участь у скоєнні злочинів, при цьому суворо виконуючи встановлену планами роль з метою досягнення єдиних злочинних намірів банди у вигляді матеріальної вигоди, отриманої незаконним шляхом.

13.11.2014, приблизно в 14.00, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими слідством особами, у камуфляжній формі, шляхом вільного доступу, проникли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_17 , де з метою заволодіння чужим майном напали на працівників магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та приватного підприємця ОСОБА_20 , і погрожуючи застосуванням зброї, заволоділи побутовою технікою належною власнику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_17 та майном належним приватному підприємцю ОСОБА_17 після чого з місця скоєння злочину зникли, при цьому незаконно позбавили волі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і вивезли їх до м. Українськ, Донецької області. В ході скоєння розбійного нападу ОСОБА_7 спричинив умисні тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_18

17.12.2014 приблизно в 13.00, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами, у камуфляжній формі, з автоматичною зброєю, перебуваючи біля с. Нетайлове, Ясинуватського району Донецької області, незаконно заволоділи автомобілем марки «MAN TGA», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_21 , який належить ПП «Р.В.Ц», чим заподіяли матеріальну шкоду на загальну суму 200 тисяч 322 гривні 93 копійки.

18.12.2014 приблизно в 08.10, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами, у камуфляжній формі, масках та озброєні автоматичною вогнепальною зброєю, перебуваючи на території скиту на честь Турковицької Ікони Божої Матері Свято-Іверського жіночого монастиря, розташованого за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, с. Піски, незаконно позбавили волі черницю ОСОБА_22 , інокиню ОСОБА_23 та охоронця скиту ОСОБА_24 , після чого умисно, відкрито з погрозами застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, заволоділи телевізором, кухонною, побутовою технікою та іншим майном скиту.

27.12.2014 приблизно в 07.30, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами, у формі збройних сил України та в масках на обличчі, з автоматичною зброєю, вдерлися до будинку ОСОБА_25 , та з застосуванням фізичного насильства заволоділи його майном, чим заподіяли останньому матеріальну шкоду на суму 250 тисяч гривень.

27.12.2014 приблизно в 07.30, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами, у камуфляжній формі, з вогнепальною зброєю, з метою заволодіння чужим майном, проникли до будинку АДРЕСА_3 , де вчинили напад на ОСОБА_25 та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього, заволоділи його майном, серед якого перебував належний ОСОБА_25 транспортний засіб автомобіль «Лада-Пріора», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .

27.12.2014 приблизно в 11.30, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами, у камуфляжній формі, з автоматичною вогнепальною зброєю, знаходячись в магазині «Хозтовари» за адресою: Донецька область, с. Первомайське, вул. Первомайська, 197-е, заволоділи майном, що належить ОСОБА_26

27.12.2014 приблизно в 11.30, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими слідством особами, у камуфляжній формі з вогнепальною зброєю, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись в магазині «Хозтовари» за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, с. Первомайське, вул. Первомайська, 197-е, скоїли напад на ОСОБА_26 та погрожуючи йому застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, заволоділи майном останнього, серед якого перебував належний ОСОБА_26 транспортний засіб автомобіль «Фіат Добло», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187 КК України.

25.03.2015 ухвалою Жовтневого районного судом м. Маріуполь щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком до 21.05.2015.

Між тим, враховуючи необхідність проведення великої кількості слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, досудове розслідування його продовжено до 7 місяців до 20.10.2015.

При цьому, як вказує в клопотанні сторона обвинувачення продовження застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 обумовлюється необхідністю запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному правопорушенні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки останнього.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи. Зазначив, що тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, таких як вплив на свідків, які зазначають про небезпеку для їх життя та здоров`я. Крім цього, вказує, що підозрюваний перебуваючи на волі може знищити докази своєї злочинної діяльності з метою уникнення від кримінальної відповідальності,а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник та підозрюваний проти доводів клопотання заперечили, зазначили про його необґрунтованість. Так, зокрема сторона захисту вказує на необґрунтованість підозри за всіма епізодами інкримінованих підозрюваному злочинів. Також зазначає про порушення з боку органу досудового розслідування розумних строків проведення досудового розслідування. Крім цього, враховуючи важкий стан здоров`я підозрюваного, який потребує негайного оперативного втручання в умовах спеціалізованого медичного закладу, останній не може перебувати під вартою, оскільки таке тримання є фактичним катуванням особи та порушенням ст. 3 Європейської Конвенції. Просили в задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши показання свідка ОСОБА_27 , яка надала показання стосовно здійснення до неї заборонених методів досудового розслідування співробітниками правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_5 , показання підозрюваного по суті оголошеної підозри, який заперечив стосовно своєї участі в інкримінованих діяннях, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочинів, ст. 257, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 187 КК України, в кримінальному провадженні № 0002249, відносно якого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.05.2015.

При цьому перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (див рішення «Чеботарь проти Молдови»), яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин. Та в даному випадку не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, принаймні у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 187, 289 КК України, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних протоколі обшуку житла підозрюваного, в ході якого вилучено побутову техніку, викрадену з магазину «Класік», даних протоколу допиту ОСОБА_28 , даних протоколу допиту свідка ОСОБА_29 .

При цьому, слідчий суддя зауважує щодо протоколів допиту свідків, які надані стороною обвинувачення як докази обґрунтованості підозри наступне.

Слідчий суддя насамперед виходить з положення ст. 95 КПК України, відповідно до якого суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Між тим, слідчий суддя з метою забезпечення повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу вважає можливим оцінити вказані протоколи з точки зору п.3 ч.2 ст. 99 КПК України як документи та інформацію, яка в них зафіксована - як дані, надані стороною обвинувачення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Приймаючи вказані дані як докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в інкримінованих йому діяннях на даній стадії досудового розслідування.

Стосовно показань свідка ОСОБА_27 , яка в судовому засідання показала, що вона є цивільною дружиною підозрюваного, з яким мешкає за місцем його реєстрації. Приблизно в березні 2015 за місцем їх мешкання співробітниками міліції було проведено обшук,в ході якого було вилучено велику кість речей, походження яких їй не відомо. Після цього їй та її цивільному чоловікові було запропоновано проїхати з співробітниками міліції для дачі показань, на що вони погодились та всі разом поїхали до м. Маріуполя, де в приміщенні правоохоронного органу вона провела дві доби без належного відпочинку, при цьому перебуваючи в стані вагітності. Там вона тричі підписувала показання, які не в повній мірі відповідали дійсності. Згодом їй показали письмову підозру стосовно неї, однак така їй вручена не була.

Між тим, щодо фактичних обставин інкримінованих підозрюваному діянь ОСОБА_27 , відповідаючи на запитання сторони обвинувачення, надала аналогічні показання, які викладені в її протоколі допиту, долученому до матеріалів клопотання.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що показання свідка ОСОБА_27 , надані в судовому засіданні не спростовують обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_5 , а можуть бути предметом досудового розслідування окремого кримінального провадження щодо застосування недозволених методів досудового розслідування відносно свідка.

Стосовно доводів сторони захисту щодо стану здоров`я підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що зовнішній вигляд підозрюваного та надані відомості стороною захисту стосовно ненадання належної медичної допомоги підозрюваному, вказують на можливе порушення вимог законодавства під час тримання під вартою підозрюваного а відтак враховуючи правову позиці., викладену в рішеннях ЄСПЛ «Кондратьєв проти України», «Муйсель проти Франції», згідно якої Суд зазначив, що національні органи влади не забезпечили заявникові належного медичного догляду, застосовуючи положення ч.6, 7, ст. 206 КПК України, вважає за необхідне зобов`язати орган досудового розслідування, яким проводиться досудове розслідування вказаного кримінального провадження забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_5 із забезпеченням надання належної медичної допомоги, про що повідомити слідчого суддю протягом 2-х тижнів з моменту проголошення ухвали.

Разом з цим, враховуючи покладений обов`язок ухвалою слідчого судді на орган досудового розслідування, слідчий суддя не приймає вказані доводи як підставу звільнення підозрюваного з під варти.

Крім цього, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення стовно складності кримінального провадження та розумності строків проведення досудового розслідування, виходячи з положень ст. 28 КПК України, яка їх визначає.

Окрім цього прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування підозрюваним від органів досудового розслідування, враховуючи підозру у вчиненні інкримінованих злочинів в зоні проведення АТО.

Крім цього, слідчим суддею в судовому засіданні з`ясовано, що, враховуючи кількість інкримінованих підозрюваному епізодів злочинної діяльності, наявність заяв свідків про можливість вчинення на них впливу з боку підозрюваних у разі перебування останніх на волі, суд приходить до висновку, про неможливість забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,а відтак приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Враховуючи дану норму кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого підозрюваному діяння та наслідки їх вчинення, суд не знаходить підстав для визначення розміру застави підозрюваному при продовженні строків тримання під вартою

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 16-00 год. 14.07.2015.

Визначити строк дії ухвали до 16-00 год. 14.07.2015. 60 днів з моменту проголошення.

В поряду ст. 206 КПК України зобов`язати орган досудового розслідування, яким проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002249 забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_5 із забезпеченням надання належної медичної допомоги, про що повідомити слідчого суддю протягом 2-х тижнів з моменту проголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: