У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Кравченка К.Т.

суддів

Заголдного В.В., Канигіної Г.В.

за участю прокурора Кравченко
Є.С.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 25 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду
м.Севастополя від 13 червня 2005 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не
судимий,

засуджений:

- за
ст.190 ч.2 КК України на 2 років позбавлення волі;

- за
ст.358 ч.3 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України остаточно визначено покарання у виді 2 років
позбавлення волі.

В силу ст. 49 ч. 1 п. 3 КК
України від відбування покарання звільнений у зв'язку із закінченням строків давності.

За ст.358 ч.2 КК України -
виправданий.

Ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 25 жовтня 2005 року вирок щодо
ОСОБА_1 залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним
у вчиненні злочинів за таких обставин.

Він, працюючи на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 з
1 лютого 1996 року, а потім з 1 вересня 1997 року ІНФОРМАЦІЯ_2
Севастопольського міського підприємства електрозв¢язку
“ІНФОРМАЦІЯ_3”, у період з березня 1997 року по червень 1998 року неодноразово
направлявся у відрядження до м. Києва для виконання службових завдань і
отримував кошти в підзвітність на витрати відрядження. Однак при звітуванні за
витрачені кошти приховував фактичні затрати на найм житлового приміщення під
час відрядження, звітуючи за отримані в підзвітність кошти підробленими
квитанціями про сплату за проживання в готелі “Славутич” м. Києва, в якому в
дійсності не проживав, внаслідок чого частину коштів, які підлягали поверненню
до каси підприємства, привласнив.

Всього за період з березня 1997 року по червень 1998 року ОСОБА_1 незаконно
заволодів, неодноразово надаючи до каси “ІНФОРМАЦІЯ_3” завідомо підробні
квитанції, коштами на загальну суму 15637,4 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
посилається на те, що за наявності підстав для закриття справи - вона не була
закрита, суд невірно застосував кримінальний закон, засуджуючи його за ст.190
ч.2 КК України, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, на
односторонність і неповноту досудового і судового слідства, в тому числі
фальсифікацію матеріалів кримінальної справи на стадії досудового слідства. З
цих підстав просить судові рішення щодо нього скасувати: за ст. 190 ч. 2 КК
України виправдати, а щодо засудження його за ч. 3 ст. 358 КК України
застосувати ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України і кримінальну справу у цій частині
закрити.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
про зміну судових рішень, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що судові рішення стосовно ОСОБА_1
підлягають зміні.

Як видно із матеріалів кримінальної справи, висновки про доведеність
винуватості ОСОБА_1 в інкримінованих йому злочинах і кваліфікації його дій за
ст. 190 ч. 2, ст. 358 ч. 3 КК України суд зробив на підставі досліджених в
судовому засіданні й детально наведених у вироку доказів, а саме - показаннях
свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, зразками бланків
квитанцій готелю “Славутич”, даними протоколів огляду авансових звітів, даними
протоколів вилучення прибуткових касових ордерів, даними протоколу відтворення
обстановки події злочину, іншими доказами.

Аналіз доказів, на які послався суд,
свідчить про правильність висновків суду та доведеність винуватості ОСОБА_1 у
вчинених злочинах.

Разом з тим, установлено, що ОСОБА_1
вчинив злочини середньої тяжкості і з дня вчинення ним цих злочинів минуло
п'ять років.

Суд визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів,
призначив покарання та на підставі ч. 1 п. 3 ст. 49 КК України звільнив від
відбування покарання, однак відповідно до закону повинен був звільнити його від
кримінальної відповідальності.

Тому судові рішення щодо ОСОБА_1 підлягають зміні.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.
ст. 394-396 КПК України, колегія суддів, -

у х
в а л
и л а :

вирок Ленінського районного суду м.
Севастополя від 13 червня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя
від 25 жовтня 2005 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати його звільненим від кримінальної відповідальності за злочини,
передбачені ст. ст. 190 ч. 2, 358 ч. 3 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 3
КК України у зв'язку із закінченням строків давності.

У решті ці судові рішення залишити без зміни.

Судді :

Кравченко К.Т. Заголдний В.В. Канигіна
Г.В.