Дата документу Справа № 317/5005/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 3017/5005/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/487/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 березня 2015 року місто Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001825 від 11 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18 жовтня 2010 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 04 лютого 2013 року на 10 місяців та 23 дні;

01 квітня 2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік;

22 квітня 2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції).

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить переглянути справу та скасувати вирок, оскільки в цей час у відношенні нього відкрито провадження по трьом кримінальним справам за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирок у відношенні ОСОБА_7 не оскаржується.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
У період часу з 20 жовтня по 13 листопада 2014 року, ОСОБА_6 повторно, таємно викрав майно з приміщення складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_9 , загальною вартістю 27 235,32 грн.

Крім цього, 31 жовтня 2014 року, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , повторно, проник на територію двору дачної ділянки АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_10 на суму 436,10 грн.

Крім цього, 1 листопада 2014 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_6 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 проникли до приміщення складу, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрали майно на загальну суму 12 000 грн.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

ОСОБА_6 у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2014 року остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

ОСОБА_7 у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, у разі, якщо він на протязі 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає, передбачені ст. 76 КК України, обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , до вступу вироку в закону силу, обрано у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахується з дня фактичного затримання, тобто з 23 грудня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, а також просив пом`якшити йому покарання, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини ОСОБА_6 та юридична кваліфікація його дій ніким не оспорюється.

В обгрунтування свого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 суд у вироку послався на показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину та пояснив про обставини вчинення злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, відповідно до аудіозапису судового засідання, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження зміст цих обставин, і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити зазначені обставини в апеляційному порядку.

Що стосується призначеного покарання, то воно призначено з урахуванням вимог ст. 65 КК України.

Так, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не працює, однак розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочинів, на обліку у психневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

З урахуванням всіх обставин справи суд призначив ОСОБА_6 покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, близьке до мінімального, та обґрунтовано призначив остаточне покарання за сукупністю вироків із застосуванням ст. 71 КК України. Суд першої інстанції навів у вироку переконливі підстави такого рішення, зазначивши при цьому, що таке покарання буде достатнє для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Таким чином, рішення про призначення ОСОБА_6 зазначеного у вироку покарання належним чином вмотивовано та, на думку колегії суддів, є справедливим.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про необхідність скасування вироку з тих підстав, що в цей час у відношенні нього відкрито провадження по трьом кримінальним справам за ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки зазначені обставини, відповідно до вимого КПК України, не можуть бути підставами для скасування вказаного судового рішення.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді: 1. 2. 3.