Сколівський районний суд Львівської області
ВИРОК
іменем України

Справа № 453/139/15-к

№ провадження 1-кп/453/14/15

04.02.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001100 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, працюючої вахтером у пансіонаті « ОСОБА_7 », несудимої,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

встановив:

ОСОБА_4 18.12.2014 року приблизно о 05 годині 15 хвилин по АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який виник між нею та її чоловіком ОСОБА_6 , умисно нанесла останньому кухонним ножем один удар в область грудної клітки ліворуч, заподіявши ОСОБА_6 згідно висновку експерта № 177 від 19.12.2014 року умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 після роз`яснення їй змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченої, вину визнала повністю та пояснила, що 18.12.2014 року о 05 годині 15 хвилин у АДРЕСА_1 , в якому вона проживає разом із чоловіком ОСОБА_6 , між нею та останнім виникла суперечка, яка переросла у конфлікт, під час якого вона кухонним ножем нанесла потерпілому удар у грудному клітку. На даний час вона обіцяє виправитись та у подальшому такого більше не вчиняти.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені нею кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин.

За місцем проживання та праці характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння

Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років та ураховуючи те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаялась у вчиненому, з метою реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що є підстави звільнити її від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових злочинів, поклавши на неї обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись туди для реєстрації.
Речові докази: одяг ОСОБА_4 та одяг ОСОБА_6 , ніж, підодіяльник, простирадло, наволочку з подушки, два марлеві тампони зі змивами РБК, уламки керамічного посуду, що знаходять у камері зберігання речових доказів Сколівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області слід знищити.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації у зазначені органи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 70 коп.

Речові докази: одяг ОСОБА_4 та одяг ОСОБА_6 , ніж, підодіяльник, простирадло, наволочку з подушки, два марлеві тампони зі змивами РБК, уламки керамічного посуду, що знаходять у камері зберігання речових доказів Сколівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області - знищити.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя