У Х В А Л А

іменем україни

26.06.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001339 від 13.10.2014 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду із прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками (з реєстром матеріалів досудового розслідування) у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001339 від 13.10.2014 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту оскільки він відповідає вимогам КПК України та просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строк якого спливає 28.06.2015 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. Разом з тим, заперечили проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник просив суд врахувати хаоактеристику на обвинуваченого, стан його здоров`я, а також врахувати стан здоров`я його матері з якою він проживає.

Представник потерпілих в судовому засіданні не заперечив щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, однак заперечив проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід. Просив суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту.

Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Так, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, вису-нуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з

посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 291 КПК України, не містить формулювання

обвинувачення, а містить лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Зі змісту обвинувального акту вбачається, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_4 .
Разом з тим, відповідно до положень, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону

України. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, згідно ст. 337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Із змісту обвинувального акту не зрозуміло, де саме був складений обвинувальний акт (як зазначено обвинувальний акт складено 18.06.2015 року в м. Ужгород).
Згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком. Так, згідно зі ст. 109 ч. 2 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Вище зазначені процесуальні дії є обов`язковими, в зв`язку з чим, згідно ст. 109 КПК України, мають міститись в реєстрі матеріалів досудового розслідування, натомість доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам закону. Реєстр не містить даних про всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити, зокрема, відсутні дані про визначення слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, або про здійснення досудового розслідування слідчою групою, відсутні дані про повідомлення підозрюваному про його права та вручення відповідної памятки, відсутні дані про повідомлення потерпілим про їх права та вручення відповідної памятки, про здійснені слідчим запити документів, тощо, відсутні відомості про повідомлення про закінчення досудового розслідування ОСОБА_4 , його захиснику та потерпілим, що є суттєвим порушенням.
При цьому, відповідно до положень ст. 290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий -прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів однак, як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування вказані вимоги закону дотримані не були.

Так в реєстрі не міститься інформація про залучення захисника, а також відомості про захисника в реєстрі відсутні (прізвище, місце знаходження).
Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням. Натомість, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутнє зазначення про складання та затвердження обвинувального акту та не зазначені його реквізити.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.

Враховуючи вищенаведене, зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Ст.291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Ст.109 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.

Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з недоліками є неприпустим, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Наведені вище істотні порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Частина 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 30.04.2015 р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою строк якого закінчується 28.06.2015 р.
У зв`язку зі спливом строку з дня обрання тримання під вартою ОСОБА_4 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строків запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження по заявленому клопотанню прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість злочину, зважаючи на те , що мета та підстави застосування запобіжних заходів передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, і були враховані суддею Ужгородського міськрайонного суду при вирішенні питання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 , при прийнятті вказаного рішення судом було враховано суспільну небезпечність злочину, в якому він обвинувачується, стан здоров`я та сімейний стан, а також інші ризики суд приходить до виснову, що воно підлягає до задоволення. Суду ненадано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілого, не надано докази погіршення його стану здоров"я. Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 інших більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 291, 314, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001339 від 13.10.2014 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України повернути прокурору прокуратури Закарпатської області який призначений старшим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області у кримінальному провадженні, внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України для усунення вище згаданих порушень вимог КПК України.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не більше ніж на шістдесят днів до 24 серпня 2015 року.

Копію ухвали надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області, Закарпатської УВП №9.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1