Справа № 367/4384/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/155/15 Доповідач у 2 інстанції Загоруйко
Категорія 18 25.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
«25» лютого 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши в місті Києві апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченої на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2014 року, за яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, гр. України, освіта середня, непрацюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму: 04.11.2004 Дніпровським районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 2роки; 07.09.2005 Святошинським районним судом м. Києва, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком 3 роки; 17.02.2010 Шевченківським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців; 29.07.2013 Дніпровським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком 2 роки; 06.06.2014 Голосіївським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, до позбавлення волі строком 2 роки;

засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки. На підставі ст. 71 КК України, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2014, у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком, ОСОБА_9 , будучи раніше судимою, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила та вчинила новий умисний злочин за наступних обставин. Так, 08.03.2013, близько 13.50 год. ОСОБА_9 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину Дочірнього підприємства "Фуршет Центр", що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Ленінградська, 6-А, таємно викрала із торгових полиць дванадцять скляних банок кави "Якобс", вартістю 85,59 грн. за одну банку, на загальну суму 10207,08 грн. Після чого, не розрахувавшись за вказаний товар, пронесла його через каси магазину та направилась до виходу, виконавши при цьому всі дії, які вважала необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки її було затримано співробітниками служби безпеки вказаного магазину, перед виходом з магазину.

Не погоджуючись з даним вироком, прокурором та обвинуваченою подано апеляційні скарги, в яких вони просять:

· прокурор, - вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, виключити з резолютивної частини вироку посилання на обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Голосіівського районного суду міста Києва від 06.06.2014 року, у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 20.06.2013 року. В обґрунтування цього він вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, було вчинене ОСОБА_9 8 березня 2013 року, тобто до постановлення попереднього вироку від 06.06.2014 року, а тому суд при визначенні остаточного покарання мав керуватись правилами сукупності злочинів, а не сукупності вироків.

· обвинувачена, - вирок змінити, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 20.06.2013 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляційні скарги прокурора та обвинуваченої задовольнити, виступ обвинуваченої, яка наполягала на задоволенні скарг, її звернення до суду в судових дебатах та з останнім словом, апеляційний суд, обговоривши доводи скарг, та вивчивши матеріали кримінального провадження, знаходить вирок таким, що підлягає зміні, виходячи при цьому з наступного.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність вини обвинуваченої ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яки достатньо викладені у вироку, їм дана належна оцінка, та апелянтами вони не оспорюються.

Так, в основу вироку покладені покази самої обвинуваченої, яка в повному обсязі визнала свою вину, та показала яким саме чином вона намагалась заволодіти майном.

Дії ОСОБА_9 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України судом кваліфіковані вірно.

Призначаючи винної покарання, суд 1-ї інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, в тому числі і дані щодо її судимостей, обставини справи, що пом`якшують покарання.

Разом з тим, суд помилково визнав в якості обтяжуючої обставини рецидив злочинів. Дана обставина органом досудового розслідування інкримінована ОСОБА_9 не була, та, до того ж, повторність являється об`єктивною стороною скоєного нею злочину, а тому вказана обтяжуюча обставина підлягає виключенню з вироку.

Відповідає діючому законодавству і вимога прокурора про застосування іншого, ніж застосовано судом, порядку призначення покарання. Так, ОСОБА_9 обвинувачується та визнана судом винною у скоєнні злочину, вчиненому нею 8.03.2013 року, тобто до винесення стосовно неї вироку 6.06.2014 року Голосіївським районним судом міста Києва, і в даному випадку суд 1-ї інстанції повинен був керуватись вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, а тому вирок в цій частині підлягає зміні.

Внаслідок внесення даних змін до вироку підлягає і порядок обчислення строку покарання винній, а саме з 20 червня 2013 року, на що обґрунтовано вказують апелянти у своїх скаргах.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне виправити явну механічну помилку, допущену судом 1-ї інстанції при викладенні обставин скоєння злочину. Так, ОСОБА_9 обвинувачується та засуджена за скоєння крадіжки на загальну суму 1027,08 грн., в той час як судом помилково вказано суму 10207,08 грн.

При цьому з урахуванням обставин справи, особи винної, яка вже неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного їй покарання у зв`язку зі змінами, яки вносяться у даний вирок.

Таким чином, керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Київської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченої задовольнити.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_9 змінити:

· виправити механічну помилку у вироку, та вважати, що ОСОБА_9 скоєно замах на викрадення кави на загальну суму 1027,08 грн.;

· виключити з вироку обтяжуючу обставину рецидив злочинів;

· остаточне покарання ОСОБА_9 призначити у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 06.06.2014 року, у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

· зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення, та строк відбування покарання за даним вироком рахувати їй з 20 червня 2013 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ