Справа № 175/2646/13-к
Вирок

Іменем України

10 липня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці
Я.С.,

за участю прокурора
Гнєзділова О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0001170 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Чернігів, громадянина України, не
працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1,
раніше судимого 31.03.2011 року
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.
185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до двох
років шести місяців позбавлення волі,
за постановою Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від
27.12.2012 року звільненого
умовно-достроково на 7 місяців 8 днів,

обвинуваченого у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК
України,

встановив:

22.04.2013 року о 16 годин 45 хвилин ОСОБА_1
знаходився на території ТРЦ «Караван»,
який розташований за адресою: вул.
Нижньодніпровська, буд. № 17 в сел.
Ювілейне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, де в нього
виник умисел, направлений на таємне
викрадення чужого майна.

Достовірно знаючи про те, що на
підставі постанови Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
27.12.2012 року його звільнено
умовно-достроково на 7 місяців 8
днів відповідно ст.81 КК України,
реалізуючи свій злочинний намір
спрямований на таємне викрадення
чужого майна, скориставшись тим, що за
його діями ніхто не спостерігає, діючи
таємно, умисно, з корисливих спонукань,
з автомобіля «ЗАЗ 1102» державний
номерний знак НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_2, викрав майно, а саме: авто -
магнітолу JVC KP 643, вартістю 300 гривень.

Тим самим, ОСОБА_1 своїми злочинними
діями завдав ОСОБА_2 матеріальний
збиток на загальну суму 300 гривень,
однак, довести свій злочинний намір до
кінця, зникнути з місця вчинення
кримінального правопорушення та
розпорядитися викраденим майном на
свій розсуд він не зміг, оскільки був
затриманий при скоєнні кримінального
правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 провину у вчиненні злочину при
викладених обставинах визнав повністю
і пояснив, що 22.04.2013 року о 16 годин 45
хвилин він знаходився на території ТРЦ
«Караван», який розташований за
адресою: вул. Нижньодніпровська, буд. №
17 в сел. Ювілейне Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, у
нього виник умисел, направлений на
таємне викрадення чужого майна,
реалізуючи свій злочинний намір,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, діючи таємно,
умисно, з корисливих спонукань, з
автомобіля «ЗАЗ 1102», викрав авто -
магнітолу JVC KP 643, вартістю 300 гривень.

Щиросердно каявся і просив суворо не
карати. Цивільний позов заявлений
потерпілим ОСОБА_2 визнав в повному
обсязі. Та повідомив про те, що він
ВІЛ-інфікований.

Дослідження доказів на підтвердження
обставин злочину вважав недоцільним.

Переконавшись у правильному розумінні
обвинуваченим змісту обставин
кримінального правопорушення та
добровільності його позиції, а також
розґяснивши передбачені частиною 3
статті 349 КПК процесуальні наслідки
визнання таких обставин, суд приходить
до висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
діяння і його умисні дії, які
виразилися в закінченому замаху на
вчинення таємного викрадення чужого
майна (крадіжка), вчиненого повторно,
кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 , ч. 2 ст. 185 КК
України.

При визначенні виду й міри покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості скоєного злочину, обставини
справи й особу ОСОБА_1, - раніше судимий,
перебуває під диспансерно-динамічним
наглядом у лікаря-нарколога з метою
профілактики з приводу розладів
психіки та поведінки в наслідок
вживання опіоїдів.

На запит суду від 27.06.2013 року № 7814/13 щодо
хворобливого стану обвинуваченого
ОСОБА_1, отримано лікарський висновок
Дніпропетровського слідчого ізолятора
від 09.07.2013 року про те, що при прийнятті
до Дніпропетровського СІЗО 28.04.2013 року
скарг на стан здоров'я ОСОБА_1 не
виказував, але зі слів - є
ВІЛ-інфікованим. На даний момент ОСОБА_1
проходить обстеження на підтвердження
(заперечення) ВІЛ-статусу та надав
письмову згоду на розголошення свого
ВІЛ-статусу. Тому суд не має можливості
при вказаних обставинах визначити, чи
дійсно обвинувачений ОСОБА_1 є
ВІЛ-інфікованим.

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого, суд визнає щиросердне
каяття, повне визнання вини та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують його покарання,
суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад
призначення покарання, передбачених
ст.65 КК України, з урахуванням обставин
справи і особи ОСОБА_1, який щиросердно
розкаявся у скоєному, раніше судимий,
суд погоджується з представником
державного обвинувачення про вид
покарання, і вважає за необхідне
призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, передбаченого
санкцією ч.2 ст.185 КК України, вважаючи,
що таке покарання буде достатнім для
виправлення обвинуваченого та
попередження нових злочинів, при цьому
призначити покарання за правилами,
передбаченими ст. 71 КК України, так
як інкримінований злочин він скоїв
перебуваючи на умовно-достроковому
терміні.

Вину обвинуваченого ОСОБА_1
встановлено у судовому засіданні, у
зв'язку з чим, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі згідно зі ст. 1166 ЦК України.

Долю речових доказів, суд вирішує
згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2, ст.15, ч.2 ст.185
КК України і призначити йому покарання
у вигляді позбавлення волі строком на 1
(один) рік.

Відповідно до ст. 71 КК України
призначити ОСОБА_1 покарання за
сукупністю вироків, шляхом часткового
приєднання призначеного покарання за
вироком Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 31.03.2011
року, остаточно визначивши покарання у
вигляді один рік один місяць
позбавлення волі.

До набрання вирока законної сили,
запобіжний захід відносно ОСОБА_1
залишити не змінним у вигляді тримання
під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
обчислювати з 22 квітня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілого ОСОБА_2 2000 грн.
матеріальної школи.

Речові докази, авто - магнітолу JVC KP 643,
вартістю 300 гривень, яка зберігається у
ОСОБА_2 під гарантійною розпискою,
проживаючого по АДРЕСА_2, - після
набрання вироком законної сили
повернути ОСОБА_2

На вирок сторонами може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя
О.Л. Воздвиженський