Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г. та Заголдного В.В.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому
засіданні 17 травня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним
поданням прокурора на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 6 березня 2006 року, яким виправдано

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючу судимості,

за ч. 2 ст. 366 і ч. 2
ст. 367 КК України за відсутністю в діях складу злочинів.

ОСОБА_1 обвинувачувалася
у тому, що вона, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_2, у 2004 році при розробці та узгодженні
технічної документації по відводу благодійному фонду “ІНФОРМАЦІЯ_3” земельної
ділянки площею 1,62 га наІНФОРМАЦІЯ_4, склала і видала фіктивне викопіювання з
незатвердженого Генерального плану Будакської коси 1993 року), внаслідок чого
зазначена ділянка землі вартістю 46.027,71 грн. була незаконно передана в
довгострокову оренду благодійному фонду “ІНФОРМАЦІЯ_3”.

Крім того, з вересня 2004 року по січень 2005 року ОСОБА_1 через несумлінне
ставлення до своїх службових обов'язків погодила документацію на право
власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових
будинків, господарських будівель і будівель на території ІНФОРМАЦІЯ_5 без
містобудівної документації та проектів відводу державних актів внаслідок чого
земельні ділянки на території ІНФОРМАЦІЯ_5 загальною площею 1,5 га вартістю
132.231,62 грн. були передані в приватну власність громадянам: ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13, а державі було спричинено тяжкі наслідки.

Розглядаючи справу, місцевий суд дійшов висновку, що дії
ОСОБА_1були правомірними, відповідали вимогам діючого законодавства і за своїми
ознаками не утворювали склади злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366 і ч. 2 ст.
367 КК України, тому виправдав її.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 липня
2006 року вирок залишено без зміни.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок і
ухвалу, а справу - направити на новий судовий розгляд. Вважає, що судове
слідство було проведено однобічно, неповно, з істотними порушеннями норм КПК
України. На його думку, суд не взяв до уваги ряд доказів, які могли б істотно
вплинути на правильність його висновків.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора, який
підтримав касаційне подання і просив скасувати судові рішення щодо ОСОБА_1., а
справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки судових інстанцій щодо виправдання ОСОБА_1за ч. 2 ст. 366 і ч. 2
ст. 367 КК України за відсутністю в діях складу злочинів, належно вмотивовані і
грунтуються на перевірених даних, які
змістовно наведені у виправдувальному вироку місцевого суду та ухвалі
апеляційного суду.

Із матеріалів справи видно, і це встановлено судовими інстанціями, що
Генерального плану розвитку Будакської коси на період з 2002 року до дня
розгляду справи судом першої інстанції не було. Тому відвід земельних ділянок
здійснювався на підставі містобудівного обгрунтування в два етапи. Перший етап
передбачав видачу викопіювання з незатвердженого Генерального плану, а
наступний етап полягав у прийнятті рішення про відвід земельної ділянки
благодійному фонду “ІНФОРМАЦІЯ_3”.

ОСОБА_1, заперечуючи свою
причетність до вчинення злочинів, у яких обвинувачувалась, послідовно твердила,
що вона не була уповноважена приймати рішення на відвід земельної ділянки
зазначеному фонду. Це питання вирішувалось керівництвом Білгород-Дністровської
районної держадміністрації і відповідними службами району. ОСОБА_1
наголошувала, що до неї надійшло офіційне звернення видати конкретне
викопіювання з незатвердженого Генерального плану розвитку Будакської коси, яке
було складовою частиною цього архівного матеріалу, і вона цей запит виконала.
Будь-яких дій щодо виконання технічної роботи по виготовленню першооснови цього
графіку вона не робила і таких даних у справі немає.

Зазначені показання ОСОБА_1в судовому засіданні не були спростовані, немає
в матеріалах справи й інших даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 підробляла
зазначене викопіювання. Отже, ОСОБА_1 фактично продублювала зазначений
графічний матеріал із незатвердженого плану, що зберігався в архіві, і не
більше.

Таким чином доводи в касаційному поданні прокурора про те, що ОСОБА_1
підробила викопіювання з незатвердженого плану і в такий спосіб вчинила
службове зловживання та підроблення офіційного документу, є безпідставними.

У судовому засіданні встановлено і цього не заперечує прокурор у своєму
поданні, що видане ОСОБА_1 викопіювання використовувалось лише як графічний
матеріал, який відповідав вимогам законодавства. Питання ж щодо виділення
земельної ділянки фонду “ІНФОРМАЦІЯ_3” приймалось на рівні керівництва району і
відповідних районних служб. Приймались і нормативні документи з цього питання,
які на цей час ніким не опротестовані і не оскаржені. Тому вважати їх незаконним
підстав теж немає.

Судом допитувались свідки зокрема ОСОБА_14., ОСОБА_15.,
ОСОБА_16, які підтверджували зазначені обставини.

Законність передачі земельних ділянок в ІНФОРМАЦІЯ_5 у власність фізичним
особам встановлена рішенням суду від 23 червня 2005 року.

Будь-яких даних про те, що діями ОСОБА_1було заподіяно шкоду державним чи
громадським інтересам, у матеріалах справи немає.

Таким чином будь-яких даних, які свідчили про те, що ОСОБА_1 вчинила
діяння, які за своїми ознаками утворюють склади злочинів, передбачених ч. 2 ст.
366 і ч. 2 ст. 367 КК України, судовими інстанціями не встановлено. Звідси
вирок і ухвала місцевого та апеляційного судів щодо виправдання ОСОБА_1є
законними і колегією суддів під сумнів не ставляться.

Вважати, що суди першої та апеляційної
інстанцій допустились упередженості чи необ'єктивності при розгляді цієї справи або не виконали ті
чи інші норми КПК України, які були б підставою для зміни або скасування
зазначених судових рішень, не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія
суддів

ухвалила :

касаційне подання прокурора залишити без задоволення, а вирок
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 6 березня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2006 року
щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Заголдний В.В. Редька А.І. Жук В.Г.