Провадження №11/772/17/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

засуджених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , апеляцією з доповненнями засудженого ОСОБА_6 , апеляцією з доповненнями засудженого ОСОБА_8 , апеляцією засудженого ОСОБА_7 та апеляцією адвоката ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Вінниці, громадянина України,

з середньою спеціальною освітою, не працюючого,

не одруженого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.06.2004 р. вироком Ленінського районного суду м. Вінниці

за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК

України до чотирьох років позбавлення волі;

-10.04.2008 р. вироком Староміського районного суду м. Вінниці

за ст. ст 395, 69, ч. 3 ст. 72 КК України до штрафу в сумі 1000 грн.;

- 10.12.2009 р. вироком Староміського районного суду м. Вінниці

за ч. 2 ст. 190, ст. 198, 70, 71 КК України до двох

років позбавлення волі;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді восьми років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна на праві власності в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін - взяття під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з моменту затримання, тобто з 24.03.2012 року, за виключенням періоду з 20.06.2013 року по 19.09.2013 року, коли ОСОБА_6 не перебував під вартою.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Вінниці, громадянина України,

з середньою спеціальною освітою, не працюючого,

не одруженого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.06.2008 р. вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за

ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі,

звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України

з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді восьми років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна на праві власності в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін - взяття під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з моменту затримання, тобто з 05.03.2012 року.

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

уродженця м. Вінниці, громадянина України,

з середньою спеціальною освітою, не працюючого,

не одруженого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 26.07.2010 р. вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за

ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу

в розмірі 1530 грн.;

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді восьми років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна на праві власності в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - взяття під варту.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахується з моменту затримання, тобто з 06.03.2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях судові витрати по проведенню експертиз в загальній сумі сімсот п`ять гривень 60 копійок на користь НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області.

Вирішено долю речових доказів.

В с т а н о в и л а :
За вироком суду, 03.03.2012 року, близько 22 години ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , розпивав спиртні напої з ОСОБА_12 . Під час цього у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 по телефону запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 здійснити напад на ОСОБА_12 для того, щоб заволодіти його майном, на що останні погодились. З метою реалізації спільного умислу направленого на напад для заволодіння чужим майном ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , через відкриті двері, проникли до кв. АДРЕСА_5 . У даній квартирі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нанесли приблизно 5 ударів ногами та 5 ударів кулаками рук по тулубі ОСОБА_12 , а ОСОБА_6 наніс кухонним молотком 5 ударів по спині, 2 удари по голові ОСОБА_12 , від чого останній упав на підлогу. Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 нанесли ОСОБА_12 приблизно 5 ударів ногами по тулубі.
Відповідно до висновку експерта № 398 від 19.03.2012 року у ОСОБА_12 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден на тлі чотирьох синців в ділянці ості правої лопатки, на задній та боковій поверхні правого плечового суглобу, в ділянці акроміального відростку правої лопатки, трьох глибоких саден на тлі підшкірної гематоми в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, поверхневої рани в ділянці лівого лобного бугра, трьох підшкірних гематом в ділянці лівої надбрівної дуги, в правій завушній ділянці, в центральній частині потиличної ділянки, поверхневої рани на тлі крововиливу в слизову нижньої губи зліва, двох синців на верхній повіці лівого ока та в ділянці спинки носа, садна на тильній поверхні 1-го між флангового суглобу 2-го пальця правої кисті, які утворились від дії тупих твердих предметів, не виключено - 03.03.2012 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Подолавши таким чином опір потерпілого, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, викрали електронну цигарку вартістю 700 грн., рідину для заправки цигарки вартістю 80 грн., печатку ФОП « ОСОБА_13 » вартістю 250 грн., гроші у сумі 284 грн., які належали ОСОБА_12 ; кросівки біло-синьо-червоного кольорів «Найк» вартістю 400 грн., туфлі замшеві вартістю 450 грн., трапчані чорні кеди вартістю 300 грн., куртку чорного кольору фірми «Тімберленд» вартістю 350 грн., які належали ОСОБА_14 ; нетбук «Тошиба» вартістю 4000 грн., кальян вартістю 200 грн., гроші у сумі 807 грн., перукарську машинку «Філіпс» вартістю 200 грн., складний ножик вартістю 400 грн., які належали ОСОБА_15 . Викраденим майном ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпорядилися на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 1314 грн., потерпілому ОСОБА_14 на загальну суму 1500 грн., потерпілому ОСОБА_15 на загальну суму 5607 грн.

В апеляції адвоката захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 КК України скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю та неповнотою досудового слідства та суду, неправильному застосуванню кримінального закону.
Вимоги мотивувала тим, що у матеріалах кримінальної справи не міститься жодних доказів того, що між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 існувала заздалегідь будь яка домовленість про вчинення злочину. Досудовим слідством не доведено ні раптовості нападу на ОСОБА_16 , який сам розпочав бійку, ні корисливої мети у жодного з обвинувачених на момент вчинення бійки, а речі були викрадені вже після того, як конфлікт був вичерпаний.
Крім того вказує на те, що жодних доказів причетності ОСОБА_6 до нанесення потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, ні слідством, ні судом не встановлено, всі докази зібрані з істотним порушенням вимог закону. В основу вироку суду відносно ОСОБА_6 покладено лише показання потерпілого, які ніякими доказами не підтверджуються.

В своїй апеляції з доповненнями засуджений ОСОБА_6 просить вирок Вінницького міського суду від 17.10.2014 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції. Змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд.
Мотивуючи свої вимоги тим, що суд без достатніх підстав визнав його винуватим у вчиненні вказаного злочину, мотивуючи тим, що досудове і судове слідство у справі проведено неповно і однобічно, з обвинувальним ухилом та порушенням норм кримінально процесуального законодавства. Вважає, що його засуджено за злочини, яких він не вчиняв і у справі відсутні докази його вини. Удари потерпілому він не наносив, факт крадіжки речей ні чим не підтверджуються. Крім того, не було в їх діях та помислах ніякої організованості, версія слідства на його думку про виникнення у нього злочинного умислу спрямованого на напад з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб не відповідає дійсності. Вказує, що у підсудних просто була розмова з ОСОБА_12 , яка переросла в сварку з бійкою. Саме ОСОБА_12 пропонував їм скоїти пограбування його знайомого. Слідством не було встановлено особу на ім`я ОСОБА_17 , якого знав ОСОБА_12 , та стверджував, що у нього були гроші.
Засуджений ОСОБА_8 у своїй апеляції з доповненнями ставить питання про скасування вироку Вінницького міського суду від 17.10.2014 року, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд. Просить перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 187 на ч. 2 ст. 186 КК України та відмінити додаткове покарання призначене судом першої інстанції конфіскацію майна.
Свої вимоги мотивував тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на припущеннях і суперечливих доказах, суд не дав належної оцінки доказам по справі. Стверджує, що доказів щодо його змови з певною групою осіб на вчинення злочину не було, вважає всі покази потерпілого ОСОБА_12 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень неправдивими. На речовому доказі молотку немає жодних відбитків пальців, а навпаки були встановлені судовою експертизою відбитки пальців потерпілого ОСОБА_12 , а тому вважає, що даний молоток не може бути речовим доказом по даній справі. Досудовим та судовим слідством не взято до уваги, що потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння та самостійно падаючи зі стільця вдарився головою об батарею, що призвело до значних тілесних ушкоджень.
Звертає увагу в своїй апеляційній скарзі на те, що відтворення події за його участю відбувалося під моральним та фізичним тиском працівників міліції.
В апеляції засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2014, як незаконного. Дану кримінальну справу відправити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції, але в іншому складі суду. Змінити обраний раніше відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд.
Вважає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню через однобічність та неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінальної справи та неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення кримінально-процесуального закону під час розгляду даної справи судом першої інстанції.
Всі покази на досудовому слідстві він давав під тиском працівників міліції. Крім того, вказує на те, що ніякої домовленості між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на вчинення злочину у нього не було. Коли вони прийшли в гості до ОСОБА_12 , то він їм запропонував пограбувати його знайомого, від чого вони відмовились, що на його думку і спровокувало спричинення конфлікту між ними. Умислу на пограбування ОСОБА_12 у нього не було, умисел на викрадення речей виник вже пізніше, коли вони знаходились в квартирі ОСОБА_12 . В той день спиртних напоїв він не вживав, що підтверджено показами потерпілого та засуджених.

В своїй апеляції адвокат захисник ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2014 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК України, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.
Адвокат ОСОБА_11 вважає оскаржуваний вирок суду незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду першої інстанції, викладеним у вироку, фактичним обставинам справи та неправильне застосування кримінального закону.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляцію з доповненнями, просив вирок скасувати а справу направити на новий судовий розгляд, засудженого ОСОБА_7 ,який підтримав свою апеляцію, просив вирок скасувати а справу направити на новий судовий розгляд, засудженого ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляцію з доповненнями, вважав, що дану справу необхідно направити на новий судовий розгляд, адвоката ОСОБА_9 , яка підтримала свою апеляцію, адвоката ОСОБА_10 , який підтримав апеляцію свого підзахисного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_11 , яка підтримала подану нею апеляцію, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення поданих апеляцій, вважав вирок законним та обґрунтованим та просив його залишити без змін, перевіривши апеляції та матеріали кримінальної справи, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні поданих апеляцій та залишенню вироку суду першої інстанції без змін виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 323 КПК України 1960 року вирок суду має бути законним і обґрунтованим. Обґрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом , переконливими доказами, доведеними фактами.
Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 64 КПК України1960 року.
Дані вимоги судом першої інстанції при винесенні вироку щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виконані в повному обсязі.
Висновок суду про винуватість засуджених у вчиненні ними злочинів, за які їх засуджено, базується на ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК України - є вірною.
Посилання в апеляціях засуджених та в їх інтересах адвокатів захисників на те, що досудове та судове слідство проведені неповно, не об`єктивно та упереджено, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на припущеннях та на суперечливих і недостатніх доказах є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимоги кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи засуджених аналогічно тим, які викладені в апеляціях.
Так зокрема мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в розбійному нападі на потерпілого ОСОБА_12 , суд обґрунтовано послався на показання потерпілого, який в ході досудового слідства та в судовому засіданні пояснював, що на початку весни 2012 року він з ОСОБА_15 святкували у квартирі останнього на вул. Порика щось з приводу роботи. Потім він вийшов у магазин, зустрів там свого знайомого ОСОБА_6 та запросив його приєднатися. Він повернувся до квартири, а через деякий час він з ОСОБА_18 повернулися у квартиру, де розпивали спиртні напої з ОСОБА_19 , який посидів з ними 10- 15 хвилин та пішов спати. Через деякий час пам`ятає, що у квартирі з`явилися двоє невідомих йому хлопців, як пізніше виявилось це були ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Він не пам`ятає, чи запрошував ще когось, крім ОСОБА_6 , та яким чином у квартирі опинилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після чого невідомі особи попрямували до кухні, де у них виникли суперечки, та його хтось штовхнув, точно не пам`ятає хто, потім він відчув удар кулаком руки і у нього потемніло в очах, після цього йому стали наносити удари руками і ногами, хто саме і як, він не бачив, але відчув, що йому нанесли приблизно 10 ударів, а потім ще 5-6 ударів ззаді по спині, 2-3 удари по голові, при чому він відчув, що вказані удари йому наносились кухонним молотком, він намагався закриватись руками, але його били з різних сторін ногами та руками. Коли він лежав на підлозі він бачив у ОСОБА_22 у правій руці молоток. Коли він знаходився на кухні, двоє незнайомих хлопців були у кімнаті, що вони робили він не бачив. Пізніше він втратив свідомість. 04.03.2012 року біля 07год. 30 хв. його до тями привів ОСОБА_23 , та вони оглянувши квартиру та речі, виявили що відсутні деякі речі , а саме: нетбук «Тошіба», перукарська машинка «Філіпс», кальян великих розмірів, гроші, складний ножик червонного кольору , крім цього його паспорт, водійські права, печатка та інше. Він відразу викликав міліцію ( т.1 а.с. 21-22, т. 3 а.с. 50)
Відповідно до протоколу усної заяви ОСОБА_12 від 04.03.2012 року, останній заявив про вчинений злочин та просив правоохоронні органи прийняти міри до його знайомого ОСОБА_6 та двох знайомих останнього, які 03.03.2012 року близько 22 години зайшли до квартири АДРЕСА_5 , де з застосуванням фізичної сили заволоділи його майном (т.1 а.с. 2);
Із показів потерпілого ОСОБА_15 , даними в ході досудового та судового слідства, вбачається, що він 03.03.2012 року зізвонився по телефону зі своїм знайомим ОСОБА_24 та вирішили розпити спиртні напої у квартирі, яку він винаймав. Вони готували відбивні, тому молоток був на кухні. Коли закінчилася випивка, то ОСОБА_12 пішов у магазин, а повернувся разом з ОСОБА_6 , який був з собакою. Вони ще випили, і він ліг спати, звуків бійки не чув. Вранці він побачив, що у ОСОБА_12 синці на тілі, кров на голові та обличчі, і виявив зникнення свого нетбука та ще деяких речей. Він привів до тями ОСОБА_12 , запитав останнього, де його речі. На це ОСОБА_12 сказав, щоб він викликав міліцію. ОСОБА_12 йому розповів, що у квартиру прийшли ще двоє невідомих йому хлопців, вони посварилися і його побили ( т. 1 а.с. 26-27, т. 3 а.с. 50).
Відповідно до протоколу усної заяви ОСОБА_15 від 04.03.2012 року, останній заявив про злочин про вчинений злочин та просив правоохоронні органи прийняти міри до невідомих йому осіб, які 03.03.2012 року о 21:30 год. з квартири АДРЕСА_5 скоїли крадіжку його речей (а. с. № 7 т. № 1)
Потерпілий ОСОБА_25 , як в ході досудового і судового слідства давав послідовні показ з приводу зникнення своїх речей, повідомивши, що коли він приїхав у свою квартиру, то побачив там міліцію, сильно побитого ОСОБА_12 та виявив зникнення своїх речей. З квартири зникли його кросівки, мокасини, туфлі та куртка. Ці речі були в коридорі на видному місці. Двері у квартиру пошкоджені не були. На даний час йому все повернули працівники міліції ( т.1 а.с. 30, т.3 а.с. 50)
Відповідно до протоколу усної заяви (повідомлення) про злочин від 04.03.2012 року, ОСОБА_14 просив правоохоронні органи прийняти міри до невідомих йому осіб, які 03.03.2012 року у вечірній час з квартири АДРЕСА_5 скоїли крадіжку його речей ( т. 1, а.с.5).
Крім того вина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інкримінованому їм злочині, крім показань потерпілих, як вірно зазначено у вироку підтверджується зібраними в ході досудового слідства матеріалами справи, а саме:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.03.2012 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 , в присутності понятих впізнав засудженого ОСОБА_7 , як особу, яка його пограбувала ( т. 1а.с. 34);
-протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_12 та засудженим ОСОБА_7 від 05.03.2012 року, згідно якого допитувані повідомляли про події 03.03.2012 року, та потерпілий ОСОБА_12 викривав ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого щодо нього злочину ( т. 1а.с. 45).
Також, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.03.2012 року, потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка на нього напала ( т. 1а.с. 61).
- протоколом очної ставки між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , згідно якого допитувані повідомляли про події 03.03.2012 року, зокрема ОСОБА_12 стверджував, що після розмови ОСОБА_6 по телефону, в який ОСОБА_6 пояснював, де саме він знаходиться, в квартиру прийшли двоє невідомих йому хлопців. На його запитання, хто вони такі і чому прийшли в його помешкання, вказані хлопці пройшли в квартиру. ОСОБА_7 передпліччям правої руки штовхнув його в груди, на що він долонею наніс удар ОСОБА_7 у відповідь, після чого його стали наносити чисельні удари ногами та руками по різним частинам тіла. При цьому потерпілий стверджував, що удари йому наносили і ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , в цей час ззаду йому було нанесено 5-6 ударів по спині молотком, відступивши потерпілий побачив, що це ОСОБА_6 , в подальшому йому наносили чисельні удари всі троє. ОСОБА_8 не підтримав показання ОСОБА_12 , стверджував, що в помешкання потерпілого їх запросив по телефону ОСОБА_6 , який і пояснив як знайти квартиру, бійку розпочав потерпілий. Вони його не били. Він з відому ОСОБА_12 взяв замшеві туфлі та кросівки ( т. 1 а.с.71-73);
- висновком експерта № 398 від 19.03.2012 року, згідно якого у ОСОБА_12 мали місце тілесні ушкодження: садна на тлі чотирьох синців в ділянці ості правої лопатки, на задній та боковій поверхні правого плечового суглобу, в ділянці акроміального відростку правої лопатки, три глибоких садна на тлі підшкірної гематоми в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, поверхнева рани в ділянці лівого лобного бугра, три підшкірних гематом в ділянці лівої надбрівної дуги, в правій завушній ділянці, в центральній частині потиличної ділянки, поверхнева рана на тлі крововиливу в слизову нижньої губи зліва, два синці на верхній повіці лівого ока та в ділянці спинки носа, садно на тильній поверхні 1-го між фалангового суглобу 2-го пальця правої кисті, які утворились від дії тупих твердих предметів, не виключено - 03.03.2012 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( т. 1а.с.92);
- протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 13.03.2012 року, згідно якого ОСОБА_14 упізнав туфлі та кросівки, які були у нього викрадені ( т. 1а.с 93);

- протоколом відтворення обстановки і обставин місця події від 13.03.2012 року з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_8 розповідав та показував місце і обставини вчинення ним нападу на ОСОБА_12 , вказував, що після нанесення ним потерпілому удару в обличчя, останній впав, також ОСОБА_8 вказав, де саме знаходилися речі, які викрадав він та ОСОБА_7 ( т. 1 а.с. 101-104);
- протоколом відтворення обстановки і обставин місця події від 13.03.2012 року з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_7 розповідав та показував, де і яким способом він вчинив злочин, при цьому зізнавався, що саме він наніс ОСОБА_12 удар правою ногою по тулубу, а потім вдарив кулаком. Також ОСОБА_7 розповів та показав місце знаходження всіх викрадених ним речей спочатку в квартирі потерпілого, а потім у своєму помешканні. ( т. 1а.с. 105-116);
- протоколом огляду місця події від 13.03.2012 року, згідно якого проводився огляд квартири АДРЕСА_6 , належної ОСОБА_7 , під час якого були вилучені викрадені в ОСОБА_12 речі та документи ( т. 1а.с. 117);

- протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 14.03.2012 року, згідно якого ОСОБА_15 упізнав речі, які у нього викрали ( т. 1а.с. 121);
- протоколом очної ставки між ОСОБА_12 та ОСОБА_6 від 24.03.2012 року, згідно якого допитувані повідомляли події 03.03.2012 року ( т. 1а.с. 149-151);
- протоколом відтворення обстановки і обставин місця події від 26.03.2012 року з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_6 повідомляв обставини, які відбувалися у квартирі АДРЕСА_5 , зокрема вказав, що бачив, як ОСОБА_8 наніс потерпілому три прямих удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_12 , потім три удари кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_12 , також бачив, як ОСОБА_7 наніс два прямих удари кулаком в обличчя потерпілому, а коли ОСОБА_12 впав під батарею у кухні, ОСОБА_8 наніс йому 2 прямих удари ногою по тулубу ( т. 1а.с.173-178);
- протоколом очної ставки між ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , згідно якого допитувані повідомляли про події 03.03.2012 року ( т. 1а.с.179-180);
- протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , згідно якого допитувані повідомляли про події 03.03.2012 року ( т. 1а.с.200-202);
- протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно якого допитувані повідомляли про події 03.03.2012 року ( т. 1а.с.217-219);

- протоколом огляду речового доказу та постановою про визнання речовим доказом і приєднання його до справи, від 10.04.2012 року, згідно якого оглянуто змив речовини бурого кольору, визнано його речовим доказом та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ленінського РВ ( т. 1а.с. 236-237);
- протоколом огляду речового доказу та постановою про визнання речовим доказом і приєднання його до справи, від 11.04.2012 року, згідно якого оглянуто кухонний молоток, визнано його речовим доказом та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ленінського РВ ( т. 1а.с.243-244);

Суд також критично ставиться до показань засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що вони зізнавалися на досудовому слідстві у скоєному злочині під тиском з боку працівників міліції. Ці показання спростовуються постановою старшого слідчого прокуратури м. Вінниці ОСОБА_26 від 07.06.2013 року, згідно якої в ході дослідчої перевірки не було здобуто достатніх даних щодо здійснення фізичного та психологічного тиску на засуджених та було винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Колегія суддів вважає дану позицію засуджених позицією правомірного захисту та спробою уникнути кримінальної відповідальності , оскільки вони повністю спростовані наведеними у вироку доказами, будь яких юридично правових, об`єктивних підстав для такої зміни, засуджені не вказали.
Крім того, колегія суддів вважає версію засуджених про те, що потерпілий ОСОБА_12 пропонував їм скоїти пограбування якогось його знайомого на ім`я ОСОБА_17 , і саме це слугувало причиною конфлікту, неправдоподібною, оскільки згідно показань потерпілого ОСОБА_27 і самих підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вони раніше з потерпілим знайомі не були, а відповідно не мали і ніяких справ між собою.
Колегія суддів не бере до уваги як доказ, протокол огляду місця події з фото таблицями до нього від 04.03.2012 року (а. с. № 9 - № 17 т. № 1), у якому потерпілого у даній кримінальній справі ОСОБА_14 зазначено в якості понятого.
Окрім наведеного, слід зазначити, що потерпілий ОСОБА_12 під час досудового слідства та під час розгляду даної кримінальної справи судом першої інстанції давав послідовні та логічні показання, які повністю узгоджуються з зібраними та дослідженими по справі доказами.
Так потерпілий ОСОБА_12 на досудовому слідстві вказував, що в його помешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зайшли без його запрошення, а після його запитань ОСОБА_7 штовхнув його передпліччям, внаслідок чого і почалася бійка. В судовому засіданні першої інстанції потерпілий повністю підтримав свої показання, однак пояснив, що деталей він не пам`ятає в зв`язку з плином часу.
Крім того потерпілий під час розгляду справи судом першої інстанції заперечив, що він запрошував в квартиру ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , і навпаки, в момент, коли побачив двох незнайомців в квартирі, намагався з`ясувати, з якою метою вони прийшли до його помешкання.
Засуджені під час досудового слідства давали показання, викриваючи один одного, щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , а під час проведення слідчих дій чітко вказували, де знаходилися речі потерпілих, які вони викрали, однак в судовому засіданні першої інстанції всі троє змінили свою позицію, намагаючись викласти обставини в найбільш вигідному для них світлі, стверджуючи, що в квартиру ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запросив сам потерпілий, він же і вчинив бійку, а вони його лише вгамовували, вмивали від крові.
Такі показання засуджених суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправдивими, даними з метою уникнути відповідальності за скоєні злочини, оскільки їх показання не підтверджені жодними доказами зібраними по справі.
Разом з тим, показання ОСОБА_12 , які він давав на досудовому слідстві та в суді щодо участі всіх трьох у його побитті є доведеними та підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 398 від 19.03.2012 року, яка виявила чисельні ушкодження на голові та тулубі потерпілого, які, хоч і належать до легких тілесних ушкоджень, але їх характер та локалізація повністю відповідають механізму їх нанесення.
Згідно вищевказаної експертизи значна частина саден та синців у потерпілого виявлена на лопатці, потиличній частині голови, що свідчить про те, що удари йому здебільшого наносилися ззаду.
Показання засудженого ОСОБА_6 щодо непричетності до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який на досудовому слідстві стверджував, що він відчув, як йому наносять удари ззаду, а коли відступив, то побачив збоку ОСОБА_6 і зрозумів, що ці удари йому наносив саме ОСОБА_6 .
Окрім наведеного слід зазначити, що засуджений ОСОБА_6 під час досудового слідства надавав покази, щодо нанесення ОСОБА_8 ударів ногами потерпілому ОСОБА_12 , який в той час лежав на підлозі.
Характер та локалізація нанесених потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, згідно його показів про нанесення ударів саме кухонним молотком повністю узгоджується із висновком експерта № 398 від 19.03.2012 року, згідно якого в останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на тлі чотирьох синців в ділянці ості правої лопатки, на задній та боковій поверхні правого плечового суглобу, в ділянці акроміального відростку правої лопатки, в правій завушній ділянці, в центральній частині потиличної ділянки, які утворились від дії тупих твердих предметів.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи сторони захисту та засуджених про відсутність крові на кухонному молотку, оскільки, згідно висновку експерта № 398 від 19.03.2012 року у потерпілого мали місце таки тілесні ушкодження, як садна та гематоми, що за своєю природою є тілесним ушкодженням з підшкірним крововиливом та унеможливлюють потрапляння слідів крові на знаряддя злочину.
Крім того доводи сторони захисту та самих засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо непричетності до викрадення речей потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , колегія суддів вважає непереконливими та необґрунтованими, оскільки на досудовому слідстві під час відтворення обстановки та обставин події злочину і ОСОБА_8 і ОСОБА_7 впевнено вказували, де саме знаходились речі потерпілих. В подальшому частину речей було вилучено в помешканнях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що свідчить, що саме вони викрали все це майно.
Усі наведені докази, свідчать про те, що дії засуджених під час здійснення ними нападу на потерпілого ОСОБА_12 були спільними та узгодженими.
До того ж, вказане свідчить про наявність попередньої змови між засудженими на вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_12 , що виразилося в спільно-узгоджених діях під час самого нападу.
Проаналізувавши у сукупності викладені вище докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини засуджених ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України, як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК України, як розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
При визначенні виду та міри покарання суд першої інстанції врахував як ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи підсудних, так і обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Окрім усього наведеного, слід зазначити, що з матеріалів кримінальної справи, а саме з обвинувального висновку вбачається, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
Також, підтвердження факту вживання алкогольних напоїв засудженим ОСОБА_7 не підтверджено матеріалами справи.
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що зазначення такої обставини, що обтяжує покарання засудженому ОСОБА_7 , як алкогольне сп`яніння в оскаржуваному вироку є помилковим, а тому на думку колегії суддів її необхідно виключити.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідку, що настали.
Призначаючи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, врахував вищезазначені вимоги закону, характер та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про осіб.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до вірного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 можливе лише за умови ізоляції їх від суспільства та правильно обрав покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою вони притягуються до кримінальної відповідальності.
Будь-яких порушень кримінального чи кримінального процесуального закону з боку суду першої інстанції під час розгляду даної кримінальної справи колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК 1960 року, колегія суддів, -

У х в а л и л а :
Апеляцію адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_6 , апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_8 , апеляцію засудженого ОСОБА_7 та апеляцію адвоката ОСОБА_11 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України змінити, виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання засудженому ОСОБА_7 , а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В іншій частині вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Судді:
З оригіналом згідно