№1-кп/0202/237/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000651 від 17.04.2015 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Луганськ, громадянина України, не працюючого, освіта незакінчена вища, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-10.06.2011 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16.04.2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 проходячи повз будинку № 16 по пров. Фестивальному в м. Дніпропетровську, де поряд з під`їздом побачив дитячий візок марки «Geoby С 879 С-Х» сірого кольору зі вставками зеленого кольору, що належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який він визначив як предмет свого злочинного посягання та усвідомивши що власників вказаного дитячого візка поряд немає у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, озирнувшись по сторонам та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, переслідуючи корисливі мотиви та особисту зацікавленість, скориставшись тим, що дитячий візок марки «Geoby С 879 С-Х», який він визначив як предмет свого злочинного посягання, стоїть на вулиці без нагляду, підійшов до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , та таємно, повторно, викрав вказаний дитячий возик і утримуючи його при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1428 гривень 00 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що 16.04.2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин проходячи повз будинку АДРЕСА_3 побачив дитячий візок сіро-зеленого кольору. Він забрав вказаний візок та направився на ринок Березинський, де продав його за 80 грн. Гроші витрати не встиг, оскільки був затриманий співробітниками міліції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у незаконному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання - з 20.04.2015 р.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Речовий доказ: дитячий возик марки «Geoby С 879 С-Х», який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1925-15 від 27.04.2015 р. у розмірі 61,50 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок експертної установи.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1