Справа № 382/2633/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/411/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 16.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
16 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000161 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Ничипорівка Яготинського району Київської області, зареєстровану по АДРЕСА_1 , фактично проживаючу по АДРЕСА_2 , раніше не судиму, -

засуджено за ч.3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 2 ( два ) роки та покладено на ОСОБА_12 обов`язку щодо нагляду за дочкою ОСОБА_11 , та проведення з нею виховної роботи.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 , такого, що в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,-

засуджено за ч.3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_11 та ОСОБА_9 визнані винними та засуджені за те, що вони 13 березня 2013 року близько 19 години, за попередньою змовою, маючи на меті злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через не зачинені вхідні двері, незаконно проникли до приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає престарілий ОСОБА_10 1928 року народження.

В подальшому, перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 почули, що в спальній кімнаті знаходиться власник домоволодіння. Підійшовши до нього, ОСОБА_9 застосував до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме, утримуючи правою рукою за ліве плече посадив на ліжко ОСОБА_10 , коли потерпілий намагався підвестись, з метою подолання опору при вчиненні злочинних дій, а ОСОБА_11 в цей час, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, під подушкою на ліжку знайшла конверт, який відкрито, в присутності господаря викрала, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2500 гривень.

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_11 та ОСОБА_9 розпорядилися на власний розсуд.

В апеляційній скаргах:

- потерпілий ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та правильності кваліфікації їх дій, просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_9 внаслідок суворості, призначивши йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх вимог потерпілий вказує, що обвинувачений ОСОБА_9 в повній мірі відшкодував йому заподіяні збитки, щиро покаявся та попросив пробачення і він його пробачив. Він просив також суд не позбавляти обвинуваченого волі, однак суд, не врахував його думку щодо покарання ОСОБА_9 та не відобразив вказану обставину у вироці.

- Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та правильності кваліфікації їх дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_9 покарання, застосувавши до призначеного йому судом покарання ст..75 КК України та звільнити останнього від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст..76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що висновок суду про відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки останній вину у скоєному визнав, щиро розкаявся, неодноразово просив пробачення у потерпілого, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, сприяв розкриттю злочину, підтвердив викладені в обвинувальному акті події та зробив належні висновки, а тому апелянт вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, апелянт вказує, що обвинувачений повністю відшкодував матеріальні збитки потерпілому і останній просив не позбавляти ОСОБА_9 волі, однак судом думка потерпілого врахована не була.

Вирок суду щодо ОСОБА_11 в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти поданих апеляційних скарг, так як вважає вирок суду законним і обґрунтованим, захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України вирок суду перевіряється лише в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі доказах і в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнення особи від відбування покарання з випробуванням можливе, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_9 та призначаючи йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, суд першої інстанції, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, не одружений, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 судом першої інстанції визнано вчинення злочину у відношенні особи похилого віку.

Між тим, судом не були враховані дані про обвинуваченого, про які правильно зазначає захисник в апеляційній скарзі, а саме, що ОСОБА_9 вину у скоєному визнав, щиро розкаявся, неодноразово просив пробачення у потерпілого, сприяв розкриттю злочину,а також не врахував думку потерпілого, який просив не позбавляти ОСОБА_9 волі та відшкодував заподіяну шкоду.

Дані обставини повністю підтверджуються матеріалами провадження та показаннями потерпілого в судовому засіданні про відшкодування обвинуваченим заподіяної матеріальної шкоди та розкаяння ним у скоєному та попросив призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд критично віднісся до показань обвинуваченого ОСОБА_9 щодо його щирого каяття і не врахував дану обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Разом з тим, щире каяття має місце в тих випадках, коли особа повністю визнає свою вину у вчиненому злочині, дає своїй поведінці належну оцінку і дійсно готова нести передбачену законом відповідальність.

Як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі, надавав правдиві і послідовні показання щодо обставин кримінального правопорушення, жодні докази намагання обвинуваченого уникнути відповідальності чи ввести суд в оману щодо обставин справи в провадженні відсутні.

З огляду на вимоги ст.66 КК України дану обставину щире каяття слід визнати обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 .

Крім того, колегія суддів враховує позицію потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_9 та що останній відшкодував йому заподіяну матеріальну шкоду.

А тому, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність вищезазначених даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує його покарання та обтяжує його покарання, думку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, відшкодування заподіяної шкоди, колегія суддів дійшла висновку про можливість застосування положення ст.75 КК України і звільнення від відбування призначеного покарання ОСОБА_9 з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 в частині призначеного йому покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року задовольнити.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року щодо ОСОБА_9 в частині призначеного йому покарання змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_9 покарання, застосувавши до призначеного судом покарання ст.75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обвинуваченого ОСОБА_9 звільнити з-під варти негайно.

В решті вирок щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

На ухвалу суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченими, що тримаються під вартою в той же строк з моменту отримання ними копії ухвали.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4