Єдиний унікальний номер 341/773/15-к
Номер провадження 1-кп/341/61/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Старий Мартинів, Галицького району, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна, вчиненому, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

03 березня 2015 року в с. Різдвяни Галицького району ОСОБА_6 прийшов в будинок АДРЕСА_1 в гості до свого кума ОСОБА_5 , де останній знаючи, що в сусідньому будинку в АДРЕСА_1 , який належить пенсіонерці ОСОБА_7 , ніхто не проживає, з метою наживи та викрадення чужого майна запропонував ОСОБА_6 вчинити крадіжку вживаних металевих речей, які належать ОСОБА_4 та які останній зберігав у стодолі своєї тещі ОСОБА_7 , та здати їх на металобрухт.

ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_5 і після чого вони обоє, з метою виконання свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, направилися до згаданої стодоли. Близько 12.00 годин ОСОБА_5 , залишивши ОСОБА_6 біля воріт подвір'я ОСОБА_7 для ведення спостереження, підійшов до вказаної стодоли та оглянув через отвір в дерев'яній стіні середину стодоли. ОСОБА_5 побачивши там задню частину від кузова автомобіля ЗАЗ-966, вирішив її спільно з ОСОБА_6 викрасти та повернувшись до останнього, повідомив йому про це.

Після чого, удвох повернувшись на подвір'я ОСОБА_5 . ОСОБА_5 зателефонував із мобільного телефону своєму знайомому ОСОБА_8 , якого запросив на своє подвір'я. Через декілька хвилин до них прийшов ОСОБА_8 , якого ОСОБА_5 попросив допомогти їм винести із стодоли ОСОБА_7 старі металеві речі та здати їх на металобрухт, запевнивши останнього, що власник даного майна ОСОБА_4 надав йому згоду на це.

Надалі, вони втрьох прийшли на подвір'я ОСОБА_7 , де ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів та застосовуючи фізичну силу, відірвав руками прибиту поперек дошку на дерев'яних дверях та відчинив металеву защіпку і після чого проник у приміщення стодоли. За ним ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, і з ОСОБА_8 зайшли в середину стодоли, звідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з використанням у своїх злочинних цілях ОСОБА_8 , таємно викрали належне ОСОБА_4 майно, а саме: задню частину від кузова автомобіля ЗАЗ-966, у використанні, вартістю 1250 грн. та металевий корпус від бетонозмішувача шнекового БП-1Г-100, у використані, без електродвигуна, вартістю 2000 грн., з якими з місця вчиненого кримінального правопорушення втекли. Наступного дня ОСОБА_5 реалізував вказане викрадене майно невстановленій особі в с. Задністрянське Галицького району.

Таким чином, своїми спільними умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими за попередньою змовою групою осіб та з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3250 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 03.03.2015 р. ним вчинений даний злочин який він вчинив разом з ОСОБА_6 Викрадене майно було здано на металобрухт. Всі обставини викладені в обвинувальному акті підтверджує повністю. Просить вибачення у потерпілого, до вчиненого ним злочину ставиться негативно і при призначення покарання просить суд врахувати його щире каяття та думку потерпілого і не призначати йому суворе покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що він зустрівся із своїм кумом, ОСОБА_5 , який під час бесіди запропонував з сусідського подвір'я викрасти металеві речі і здати на металолом, на що він погодився. Навіщо це зробив сказати не може, просив вибачення у потерпілого, запевняє що подібного в майбутньому ніколи не повторить, йому стидно за вчинене, і просить суд суворо його не карати.

Потерпілий, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно з його приміщення обвинуваченими було викрадено його майно однак обвинувачені попросили у нього вибачення, відшкодували заподіяні збитки, претензій до них у нього немає і просить суд не призначати їм суворе покарання, вважає, що покарання у вигляді штрафу їм буде достатньо.

Оскільки, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні вину визнали та дали суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинувачених, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в межах пред`явленого їм обвинувачення.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи міру покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ними кримінального правопорушення, їх особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин,що обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 немає.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненому щиросердечно розкаялися, активно сприяли розкриттю злочину,збитки ними відшкодовані потерпілий просить його суворо не карати.

Негативно характеризуючих даних обвинувачених, як особи за місцем проживання не встановлено.

З врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, з урахуванням особи обвинувачених, позиції прокурора в судовому засіданні, який в судових дебатах просив застосувати до обвинувачених правила ч.1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 185 КК України, суд приходить до висновку, що при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно застосувати ч.1 ст. 69 КК України, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді арешту, оскільки таке покарання буде достатнім і необхідним для їх виправлення.
Цивільний позов не заявлявся.

Витрат в кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді арешту на строк два місяці.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді арешту на строк - два місяці.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши їх під варту із зали суду.
Строк відбування призначеного покарання рахувати з 28 травня 2015 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_1