Справа № 333/7657/14-к
Пр. №1-кп/333/590/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2014 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0003547 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

за обвинуваченням за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2014 р., приблизно о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , зайшов до приміщення торгівельного залу магазину «АТБ - 613» ТОВ «АТБ - маркет», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр.Леніна, буд.1-Г, з метою купівлі необхідних йому продуктів харчування. При цьому він почав ходити по торгівельного залу магазину та в подальшому взяв в руки дві буханки хліба «Елітний», загальною вартістю 5,9 грн., та віскі 0,35 л. «Strathallan», вартістю 51,6 грн. Оскільки грошей за покупку вказаних продуктів у нього не було, то у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння вказаними продуктами. Далі, скориставшись тим, що поблизу нього з персоналу магазину нікого не має, а також вважаючи, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, таємно, з корисливих мотивів, підійшов до входу в торгівельний зал магазину у вигляді «вертушки» та через нього вийшов з приміщення з приміщення магазину «АТБ - 613» з вищезазначеним викраденим майном. Після цього, в цей же день, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , повернувшись до приміщення магазину «АТБ», поклав викрадене ним майно до камери збереження речей покупців, та знову зайшов до торгівельного залу вказаного магазину. Далі, не зупиняючись на вчиненому злочині, маючи єдиний умисел, вважаючи, що працівники магазину не мають змогу бачити, що у нього в руках є неоплачений ним товар, та що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, знову підійшов до входу в торгівельний зал магазину у вигляді «вертушки», через який в подальшому вийшов з приміщення торгового залу магазину, тим самим таємно викрав наступний товар:

- ковбасу 420 г., «Таврійська», вартістю 14,6 грн.;

- горілку 0,7 л. «Хлібний дар», вартістю 46,6 грн.;

- пиво 2,5 л. «Zibert світле», вартістю 13,1 грн., всього на загальну вартість 131 грн. 72 коп. (без НДС).

Однак розпорядитися викраденим майном ОСОБА_4 не зміг, так як був зупинений працівниками служби охорони вищевказаного магазину. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України за ознаками замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

16.09.2014р. між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого - юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілого за довіреністю ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначення покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. Враховуючи, що обвинувачений має постійне місце проживання, характеризується позитивно, а також його щире каяття, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого за довіреністю ОСОБА_6 заявлено клопотання про затвердження укладеної між ними угоди про примирення, проти затвердження якої прокурор не заперечував.

Суд вважає можливим затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам ч.3 ст. 469 КПК України, правильність правової кваліфікації кримінального злочину за ч.1 ст. 185 КК України, який є злочином середньої тяжкості, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не помирилися, умови угоди не суперечать приписам ч.6 ст. 474 КПК України, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, а також сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

З клопотанням про вирішення питання щодо речових доказів згідно зі ст. 100 КПК України, прокурор до суду не звертався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 475, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 08.10.2014 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» у кримінальному провадженні № 0003547.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою, ст. 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1