Справа № 1328/8505/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/51/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора: ОСОБА_5

підсудної: ОСОБА_6

захисника : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 , на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2014 року, якою

кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокурору прокуратури Залізничного району м. Львова для проведення додаткового розслідування;

запобіжний захід підсудній ОСОБА_6 залишено попередньо обраний підписку про невиїзд з постійного місця проживання, колегія суддів,

в с т а н о в и л а:
органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що обіймаючи посаду старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 Львівської митниці, яка згідно посадової інструкції від 30 квітня 2008 року зобов`язана: здійснювати митне оформлення та безпосередній контроль за переміщенням товарів та інших предметів суб`єктів ЗЕД, при митному оформленні чітко дотримуватись вимог чинного законодавства, при здійсненні митного оформлення перевіряти достовірність даних, які заявляються суб`єктами ЗЕД, правильність заповнення ВМД, контролювати правильність даних вказаних у графах ВМД, перевірка яких передбачена у відповідності до розподілу функціональних обов`язків, використовувати відповідні бази ПІК ЄАІС ДМСУ та бази даних ВІРМС Західної регіональної митниці при здійсненні митного контролю та вносити до них достовірні відомості, а також уповноважена згідно наказу Львівської митниці № 136 від 30.05.2008 року на здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час митного оформлення товарів, тобто будучи службовою особою, неналежно виконуючи покладені на неї обов`язки через несумлінне ставлення до них вчинила службову недбалість за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , заступивши на зміну 10 червня 2008 року, здійснюючи перевірку правильності визначення митної вартості згідно вантажно-митної декларації № 209000004/8/004003, декларації митної вартості № 209000004/8/004003 та інших документів на товар «Пальмова олія рафінована (олеїн рафінований)» (код за УКТЗЕД ), достовірно знаючи про необхідність використання інформації про рівень цін на такі товари згідно даних бази ЄАІС ДМСУ «Цінова інформація» та бюлетеня ДП «Держзовнішінформ» «Огляд цін українського та світового товарних ринків», всупереч вимогам ст.ст. 265, 267 Митного Кодексу України, підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 09.04.2008 року, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, без використання наявної у митного органу інформації про рівень цін на такі товари та вивчення обставин формування ціни на них, провела перевірку заявленої декларантом ВАТ «Львівський жиркомбінат» митної вартості вищевказаного товару та підтвердила її шляхом проставлення на декларації митної вартості № 209000004/8/004003 відмітки «митну вартість визнано» та особистої номерної печатки з номером «083», внаслідок чого занизила митну вартість товару та заподіяла шкоду державним інтересам на суму 19174,40 грн.

Крім того, ОСОБА_6 , заступивши на зміну 30 жовтня 2008 року, здійснюючи перевірку правильності визначення митної вартості згідно вантажно-митної декларації №209000004/8/020290, декларації митної вартості №209000004/8/020290 та інших документів на товар «Пальмова олія рафінована (олеїн рафінований)» (код за УКТЗЕД ), достовірно знаючи про необхідність використання інформації про рівень цін на такі товари згідно даних бази ЄАІС ДМСУ «Цінова інформація» та бюлетеня ДП «Держзовнішінформ» «Огляд цін українського та світового товарних ринків», всупереч вимогам ст.ст. 265, 267 Митного кодексу України, підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 09.04.2008року, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, без використання наявної у митного органу інформації про рівень цін на такі товари та вивчення обставин формування ціни на них, провела перевірку заявленої декларантом ВАТ «Львівський жиркомбінат» митної вартості вищевказаного товару та підтвердила її шляхом проставлення на декларації митної вартості № 209000004/8/020290 відмітки «митну вартість визнано» та особистої номерної печатки з номером «083», внаслідок чого занизила митну вартість товару та заподіяла шкоду державним інтересам на суму 115875,63 грн.

Таким чином, досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки внаслідок несумлінного ставлення до них, вчинила службову недбалість, в результаті чого інтересам держави завдано збитків на суму 135050,03 грн., що у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2014 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокурору прокуратури Залізничного району м. Львова для проведення додаткового розслідування.

Направляючи дану кримінальну справу для проведення додаткового розслідування суд першої інстанції вказав, що досудовим слідством не з`ясовувались обставини, наявність яких необхідна для встановлення об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, зокрема: нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому законом порядку; які конкретні обов`язки і у якому порядку вона повинна була виконати у такій обстановці; чи мала вона реальну можливість виконати ці обов`язки в даній обстановці; у чому саме виявилися допущені нею порушення службових обов`язків; які наслідки спричинили ці порушення; чи знаходилися вони у причинному зв`язку з наслідками, що настали. Не проведено досудовим слідством і ряду слідчих дій стосовно документальних та слідчих перевірок по ВАТ «Львівському жиркомбінату», Західній регіональній митниці та державній податковій службі, наявності факту збитків державі в результаті, нібито, маючого місце заниження митної вартості товарів по згаданим в обвинуваченні фактам; не з`ясовано шляхом документальних перевірок і допиту відповідних службових осіб вказаних органів та підприємства чи виставлялись претензії до ВАТ «Львівського жиркомбінату» будь-якими контролюючими органами щодо доплат за митне оформлення партій поставленої йому пальмової олії 10.06.2008 року та 30.10.2008 року, чи вони сплачені, де і в яких документах, це зафіксовано. Не відповідає ст. 223 КПК України 1960 року і обвинувальний висновок, так як в ньому не зазначено місця та часу вчинення злочину /не зазначено місця і часу вчинення злочину і в постанові про притягнення в якості обвинуваченої ОСОБА_6 /

На постанову суду, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2014 року скасувати, а дану кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду. Обґрунтовуючи заявлену в апеляції позицію покликається в доводах на те, що досудове слідство у даній кримінальній справі проведено з дотриманням вимог ст. 22 КПК України 1960 року. Фактичні обставини справи, які входять в предмет доказування встановлені органами досудового слідства повною мірою, порушення вимог кримінально-процесуального законодавства на стадії досудового розслідування допущено не було. Обвинувальний висновок, всупереч висновкам суду першої інстанції, містить відомості, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, серед яких час вчиненого злочинного діяння, місце та спосіб такого. Зазначено в обвинувальному висновку і акт, яким визначається компетенція службової особи, коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом, конкретні обов`язки, які вона повинна була виконати, у чому саме виявились допущені нею порушення службових обов`язків та які наслідки спричинили ці порушення, а також те, що дані порушення знаходилися у причинному зв`язку з наслідками, що настали. Відтак, з огляду на наведене, вважає дану постанову суду незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про направлення даної кримінальної справи на новий судовий розгляд, підсудної, її захисника, які заперечили апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріли справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд направив справу прокурору району на додаткове розслідування з тих підстав, що органами досудового слідства допущена неповнота судового слідства, яка не може бути усунута в судовому засідання.

При цьому, мотиви наведені в постанові суду на підставі яких кримінальна справа направлена на додаткове розслідування, на думку колегії суддів, не можна вважати такими, що є безумовними для направлення справи на додаткове розслідування.

Згідно вимог ч. 1 ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» від 11 лютого 2005 року №2 досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не дослідженні документи, речові та інші докази для підтвердження та спростування таких обставин, не дослідженні обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

У п. 9 даної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів /ст. 280 КПК України/.

Мотивуючи рішення про направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України для проведення додаткового розслідування, суд першої інстанції покликався на невідповідність обвинувального висновку положенням ст. 223 КПК України 1960 року з огляду на відсутність в ньому місця та часу вчинення злочину, відсутність вказівки на місце, час вчинення злочину і в постанові про притягнення в якості обвинуваченої ОСОБА_6 ; неодноразові неявки у судові засідання для допиту свідка ОСОБА_9 ; не з`ясування в повній мірі об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, зокрема нормативного акту, яким визначається компетенція службової особи; коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому законом порядку; конкретні обов`язки, які вона повинна була виконувати, у чому саме виявилися допущені нею порушення службових обов`язків та які наслідки спричинили ці порушення, чи знаходилися вони у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Однак судом не наведено достатньо об`єктивного обґрунтування неможливості усунення неповноти досудового слідства, на які суд звертає увагу у своїй постанові, а відповідно до вимог закону та роз`яснень, що містяться у вищенаведеній постанові Пленуму ВСУ дані недоліки можливо вирішити в ході судового розгляду справи, у тому числі і шляхом давання судового доручення у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України.

Покликання суду на невідповідність обвинувального висновку вимогам ст. 223 КПК України 1960 року з огляду на відсутність в ньому місця та часу вчинення злочину, відсутність вказівки на місце і час вчинення злочину і в постанові про притягнення в якості обвинуваченої ОСОБА_6 , є помилковим. Оскільки, у постанові про притягнення в якості обвинуваченої ОСОБА_6 та в обвинувальному висновку містяться відомості щодо часу, місця та способу вчиненого злочину.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що висновок суду про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування є безпідставним, а тому дана постанова підлягає скасуванню, оскільки рішення прийняте з надуманих мотивів і не ґрунтується на вимогах закону, а тому необхідно задоволити апеляцію прокурора, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2014 року скасувати.

При новому судовому розгляді справи суду необхідно повно і всебічно, у відповідності з вимогами Закону, дослідити в сукупності докази справи, дати їм належну оцінку, зробивши висновок про винуватість чи невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому їй злочині та винести відповідне рішення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 задоволити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 5 грудня 2014 року, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України повернуто прокурору прокуратури Залізничного району м. Львова для проведення додаткового розслідування скасувати, справу повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в тому ж складі суду.

Головуючий:
Судді: