КОПІЯ Справа №346/07/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2007 року. Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Сенаторова
В.М.

при
секретарі - Верман
A.M.

за
участю прокурора - Сурженко
М. А.

адвокатів
- ОСОБА_3, ОСОБА_13

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову слідчого
прокуратури Київського району м. Харкова
про порушення кримінальної справи від 26.12.2006 року, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_1. звернувся до суду зі скаргою на постанову
слідчого прокуратури Київського району м.
Харкова від 26.12.2006 року про порушення кримінальної справи за фактом
зловживання службовим становищем службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 при відчуженні
частини приміщень Товариства, за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
364 КК України.

При
цьому заявник ОСОБА_1. сказав, що
постановою слідчого прокуратури Київському району м. Харкова ОСОБА_2. від 26.12.2006 року було порушено кримінальну
справу за ознаками злочину,
передбаченого ст. 364 ч.2 КК України за фактом зловживання
службовим становищем службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 при відчужені частини
приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1, що спричинило
тяжкі наслідки у вигляді заподіяння збитків в розмірі 138650 грн. 00
коп.3аявник вважає, що вказана постанова
винесена незаконно тому, що за даним
фактом раніше вже порушувалась кримінальна справа заступником прокурора
Київського району м. Харкова постановою
від 12.07.2006 року. Зазначена постанова була оскаржена до Київського районного
суду м. Харкова. За результатами
розгляду скарги постановою суду від 04.09.2006 року було скасовано постанову
про порушення кримінальної справи від 12.07.2006 року з мотивів відсутності
законних підстав і приводів для порушення кримінальної справи за тими ж фактами, які викладені і у постанові слідчого
ОСОБА_2. про порушення кримінальної
справи від 26.12.2006 року. Вказана постанова суду від 04.09.2006 року була
оскаржена помічником прокурора в апеляційному порядку. Ухвалою колегії суддів
судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Харківської області
від 07.11.2006 року постанову Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2006 року залишено без
змін, а апеляції без задоволення. Тобто
кримінальну справу після цього знову порушено лише на підставі тих даних, які були приводами та підставами для
винесення скасованої постанови заступника прокурора Київського району м. Харкова. Крім цього заяви про порушення
кримінальної справи були підписані на підставі доручень, що не відповідає вимогам закону. Відповідно
до п.4.9.4. ст. .4 Статуту директор Товариства розпоряджається майном та
грошовими коштами Товариства, укладає
угоди, контракти, жодних обмежень повноважень директора
Товариства щодо умов та порядку укладення угод з приводу майна Товариства, в тому числі і приміщень, Статут не містить.

У
судовому засіданні адвокатОСОБА_3. в інтересахОСОБА_1 підтримав скаргу та
заявив, що постанова про порушення
кримінальної справи є незаконною і такою,
що винесена без достатніх підстав,
внаслідок чого просить її скасувати. В обґрунтування скарги
адвокатОСОБА_3. вказав, що ОСОБА_1.
відповідно до п. 4.9.4. ст. 4 Статуту підприємства розпоряджається майном
та грошовими коштами Товариства, укладає
угоди і контракти. Жодних обмежень повноважень директора товариства щодо умов
та порядку укладення угод з приводу майна Товариства, в тому числі і приміщень, оскаржувана постанова є незаконною і
необгрунтованою та підлягає скасуванню,
оскільки відсутні данні про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364
КК України. Крім цього адвокатОСОБА_3. вказав,
що за фактами викладеними в оскаржуваній

постанові
раніше вже порушувалась кримінальна справа заступником прокурора Київського
району м. Харкова постановою від
12.07.2006 p., яка була оскаржена до Київського районного суду м. Харкова. За результатами розгляду скарги
постановою суду від 04.09.2006 року було скасовано постанову про порушення
кримінальної справи від 12.07.2006 року з мотивів відсутності законних приводів
та підстав для порушення кримінальної справи за тими ж фактами, які викладені і у постанові про порушення
кримінальної справи від 26.12.2006 року. Вказана постанова суду була оскаржена
помічником прокурора та представником цивільного позивача в апеляційному
порядку. Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам
Апеляційного суду Харківської області від 07.11.2006 року постанову Київського
районного суду м. Харкова від 04.09.2006
року залишено без змін, а апеляції без
задоволення. Після скасування судами постанови заступника прокурора Київського
району м. Харкова від 12.07.2006 р. та
направлення справи на додаткову перевірку,
прокуратурою нових даних по викладеним в оскаржуваній постанові фактам
отримано не було.

Учасники
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4/ вона ж і в інтересах ОСОБА_5.ОСОБА_6 за дорученням /, ОСОБА_7. / вона ж і в
інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11за дорученням /,ОСОБА_12
представник цивільного позивача ОСОБА_13 просили в задоволені скарги відмовити.

Прокурор проти
задоволення скарги заперечував, вказав, що кримінальна справа порушена на законних підставах.

Заслухавши учасників судового засідання,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно
до ч.3 ст. 236-7 КПК України, скарга на постанову органу дізнання, слідчого,
прокурора про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину
може бути подана до суду особою,
інтересів якої стосується порушена кримінальна справа, її захисником чи законним представником з
достатнім обґрунтуванням порушення прав та законних інтересів відповідної
особи.

Відповідно
до постанови слідчого від 26 грудня 2006 року (т.1, арк. 1) підставою для порушення вказаної
кримінальної справи стали факти укладення угод з продажу частини
приміщень, які належать ІНФОРМАЦІЯ_1та
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, без
погодження їх вартості із загальними Зборами учасників товариства, в результаті чого підприємство недоотримало
дохід, а саме: за договором від НОМЕР_1
у сумі 10 950, 00 грн., за договором від ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сумі 76
700, 00 грн., за договором від ІНФОРМАЦІЯ_3у сумі 51
000, 00 грн., що спричинило тяжкі наслідки у вигляді
спричинення матеріальних збитків усього в розмірі 138 650, 00 грн.

Розмір
спричиненої шкоди встановлено на підставі висновку ІНФОРМАЦІЯ_4, який має сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності, в якому вказана можлива
ринкова вартість проданих приміщень і визначено розмір
недоотриманогоІНФОРМАЦІЯ_1 доходу.

Приводом
для порушення кримінальної справи була заява учасників ІНФОРМАЦІЯ_1про
порушення їх прав у зв'язку з незаконними діями директора товаристваОСОБА_1 під
час відчуження майна підприємства.

Згідно
зі Статутом, зареєстрованим виконкомом
Харківської міської ради 16.02.1998 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1є юридичною особою,
яка має самостійний баланс,
розрахунковий, валютний і інші
рахунки, має право набувати майнові і
особисті немайнові права і нести обов'язки,
виступати в суді від свого імені (п. п. 1.5, 1.7,
1.8).

Відповідно
до п. 3.1. Статуту ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість майна товариства, яке складається з основних та обігових
засобів, а також інших коштів, відображається у самостійному балансі
товариства.

Пунктом
6.1. вказаного Статуту передбачено, що
Товариство має право, зокрема, продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям,
установам, обмінювати, здавати в оренду, передавати безоплатно у тимчасове
користування або у позику належне йому устаткування, транспортні засоби, інвентар та інші матеріальні цінності, а також списувати їх з балансу.

Органами
управління Товариством, відповідно до п. 4.1. Статуту, є Збори учасників та Директор.

Згідно з
ч.2 ст. 62 Закону України «Про
господарські товариства», дирекція
(директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до

виключної
компетенції зборів учасників.

Відповідно
до п. 4.9.4 Статуту директор Товариства у межах своєї компетенції
розпоряджається майном та грошовими коштами товариства, укладає угоди, контракти,
видає довіреності з правом подальшої передовіри і т.п.; відкриває у
банках розрахунковий та інші рахунки Товариства, будь - яких обмежень повноважень директора
щодо укладення угод Статут підприємства не містить.

Пунктом
4.3. Статуту товариства визначено перелік питань, прийняття рішень по яким віднесено до
виключної компетенції Зборів учасників товариства. У цьому переліку відсутні
будь-які повноваження Зборів учасників щодо визначення порядку та умов
укладення господарських угод від імені підприємства.

Таким
чином, на підставі аналізу положень
Статуту Товариства, суд приходить до
висновку, що оперативну
фінансово-господарську діяльність Товариства здійснює безпосередньо директор і
будь-яких обмежень повноважень директора щодо порядку та умов укладення ним
угод від імені підприємства Статутом не передбачено.

Відповідно
до ст.
23 Закону України „Про підприємства в Україні", який був чинним на момент вчинення
діяння, підприємство реалізує свою
продукцію, майно за цінами і тарифами, що встановлюються самостійно або на
договірній основі. Статтею 7 Закону України „Про ціни і ціноутворення"
передбачено, що вільні ціни і тарифи
встановлюються на всі види продукції,
товарів і послуг, за винятком
тих, по яких здійснюється державне
регулювання цін і тарифів.

Отже ОСОБА_1., як директору
ІНФОРМАЦІЯ_1, не потрібна було
погоджувати з Загальними Зборами учасників Товариства вартість приміщень під
час укладення відповідних договорів з їх продажу, оскільки це питання входило в компетенцію
директора та його дії повністю відповідали вимогам Статуту Товариства та
чинному законодавству. Приміщення були продані за ціною не нижче їх балансової
вартості, що свідчить про відсутність
збитків для товариства. Крім того, в
матеріалах перевірки відсутні будь-які дані які-б вказували про наявність
корисливого мотиву, іншої особистої
зацікавленості або дій в інтересах третіх осіб під час продажу директором
Товариства приміщень за вказаною в договорах ціною.

Враховуючи
вказівки, що містяться в ухвалі
Апеляційного суду Харківської області від 16.05.2007 р. по справі №
10-353, якою було скасовано постанову
Київського районного суду м. Харкова від
30.03.2007 року про скасування постанови слідчого прокуратури Київського району
м. Харкова про порушення кримінальної
справи від 26.12.2006 року та направлено справу на новий розгляд, суд,
дослідивши положення Статуту ІНФОРМАЦІЯ_1щодо права власності
Товариства, повноважень директора, приходить до висновку, що директор товариства ОСОБА_1. був наділений
відповідними повноваженнями на здійснення діяльності від імені
підприємства, його дії повністю
узгоджувались з нормами Статуту та не містили ознак кримінального злочину.

Крім
цього фактам, за якими порушену
кримінальну справу вже було дано оцінку Київським районним судом м. Харкова та Апеляційним судом Харківської
області. Вказані вище факти досліджувалися судами під час розгляду скарги
ОСОБА_1. на постанову заступника прокурора Київського району м. Харкова про порушення кримінальної справи від
12.07.2006 року. В абз. 5 арк. 4 Ухвали Апеляційного суду Харківської області
від 07.11.2006 року вказано, що колегія
суддів згодна з висновком суду першої інстанції щодо правомірності продажу
директором підприємства приміщень за їх балансовою вартістю без погодження ціни
продажу із Загальними зборами засновників.

Апеляційним
судом крім того, встановлено порушення
вимог ст. 95 КПК України під час
прийняття прокуратурою заяв учасників товариства про порушення кримінальної
справи. Так, заявники не були
попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве
повідомлення про вчинення злочину,
частково заяви підписані від імені заявників особою, яка мала довіреність на представництво
інтересів у цивільно-правових відносинах. З матеріалів справи видно, що зазначені вище заяви про порушення
кримінальної справи, прийнятті з
порушенням вимог КПК України, були
приводами і для винесення оскаржуваної постанови слідчого від 26.12.2006 року.

Крім
того, після розгляду скарги ОСОБА_1. на
постанову заступника прокурора Київського району м. Харкова про порушення кримінальної справи від
12.07.2006 року, матеріали справи були
направлені для додаткової перевірки до прокуратури Київського району м. Харкова. Під

час
додаткової перевірки будь-яких нових даних які-б свідчили про наявність ознак
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
364 КК України, при відчуженні
частини приміщень товариства органом слідства здобуто не було.

Враховуючи
викладене, суд приходить до
висновку, що постанова слідчого
прокуратури Київського району м. Харкова
від 26.12.2006 року про порушення кримінальної справи за фактом зловживання
службовим становищем службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 при відчуженні частини
приміщень товариства, за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
364 КК України, винесена
незаконно та необгрунтовано, оскільки
були відсутні законні приводи та підстави для порушення кримінальної справи.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст.
94, 98, 236-8 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу
ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Київського району м. Харкова ОСОБА_2. від 26.12.2006 року про порушення
кримінальної справи за ч.2 ст. 364 КК України задовольнити.

Постанову
слідчого прокуратури Київського району м.
Харкова від 26.12.2006 року про порушення кримінальної справи №
НОМЕР_2за фактом зловживання службовим становищем службовими особами
ІНФОРМАЦІЯ_1 при відчуженні частини приміщень,
які належать підприємству, що
спричинило тяжкі наслідки у вигляді спричинення матеріальних збитків в розмірі
138 650 грн. 00 коп., за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст.
364 КК України, скасувати.

В
порушенні кримінальної справи № НОМЕР_2за фактом зловживання службовим
становищем службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 при відчуженні частини
приміщень, які належать
підприємству, що спричинило тяжкі
наслідки у вигляді спричинення матеріальних збитків в розмірі 138 650 грн. 00
коп.3а ознаками злочину, передбаченого
ч. 2 ст.
364 КК України, відмовити.

На
постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом семи діб до Апеляційного
суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова. Подача апеляції не зупиняє виконання
постанови.