П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2012 Справа №1915/2404/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Сеник В.Г.

з участю прокурора Хрипливого Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Нижчі Лубянки Збаразького району Тернопільської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, є депутатом Стриївської сільської ради Тернопільського району, жительки АДРЕСА_1 Збаразького району Тернопільської області, раніше несудимої,

- за ч.ч.1,2 ст.172 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_1, являючись суб'єктом підприємницької діяльності та будучи зобов'язаною відповідно до ст.ст. 21, 24 Кодексу Законів про працю України забезпечити нормальні умови праці, необхідні для виконання працівниками робіт, передбачені законодавством про працю та іншими нормативними актами, які регулюють трудові відносини, в порушення ст.ст.43, 45, 46 Конституції України, наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260 "Про затвердження трудового договору між працівником і фізичною особою", ч.2 ст.30 Закону України „Про оплату праці" та п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58, з серпня по жовтень 2011 року допустила до роботи в орендованій нею пекарні по виготовленню хлібобулочних виробів, що в АДРЕСА_1 Тернопільського району працівника ОСОБА_2 на посаду пекаря, не уклавши з ним трудової угоди в письмовій формі, не зареєструвавши її в Збаразькому районному центрі зайнятості та в порушення вимог ст.48 КЗпП України не оформила його трудової книжки.

За виконання робіт ОСОБА_1 за одну зміну нараховувала ОСОБА_2 заробітну плату в розмірі 120 грн., при цьому не подавала в державні контролюючі органи звітності по цьому працівнику, всупереч положень ст.168 Податкового кодексу України не перераховувала, не утримувала та не сплачувала (не перераховувала) до бюджету податок з доходів фізичних осіб; а також не перераховувала та не сплачувала до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, що є порушенням ст.ст.4, 6, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Аналогічним чином ОСОБА_1 з серпня по жовтень 2011 року, допустила до роботи в орендованій нею пекарні працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на посаду пекарів, не уклавши з ними трудових угод в письмовій формі, не зареєструвавши їх в Збаразькому районному центрі зайнятості та маючи реальну можливість, в порушення вимог ст.48 КЗпП України не оформила їх трудових книжок.

За виконання робіт ОСОБА_1 за одну зміну нараховувала ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заробітну плату в розмірі 120 грн., при цьому не подавала в державні контролюючі органи звітності по цих працівниках, всупереч положень ст.168 Податкового кодексу України не перераховувала, не утримувала та не сплачувала (не перераховувала) до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а також не перераховувала та не сплачувала до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, що є порушенням ст.ст.4, 6, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Окрім цього, ОСОБА_1 з серпня по жовтень 2011 року, допустила до роботи працівника ОСОБА_6 на посаду водія, не уклавши з ним трудової угоди в письмовій формі, не зареєструвавши її в Збаразькому районному центрі зайнятості та маючи реальну можливість, в порушення вимог ст.48 КЗпП України, не оформила його трудової книжки.

За виконання робіт ОСОБА_1 за один місяць нараховувала ОСОБА_6 заробітну плату в розмірі 1400 грн., при цьому не подавала в державні контролюючі органи звітності по цьому працівнику, всупереч положень ст.168 Податкового кодексу України не перераховувала, не утримувала та не сплачувала (не перераховувала) до бюджету" податок з доходів фізичних осіб, а також не перераховувала та не сплачувала до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, що є порушенням ст.ст.4, 6, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Крім того, ОСОБА_1 з серпня по жовтень 2011 року, допустила до роботи в орендованій нею пекарні працівників ОСОБА_7, ОСОБА_8 на посаду формувальників, не уклавши з ними трудових угод в письмовій формі, не зареєструвавши їх в Збаразькому районному центрі зайнятості та не оформила їх трудової книжки.

За виконання робіт ОСОБА_1, за одну зміну нараховувала ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заробітну плату в розмірі 99 грн., при цьому не подавала в державні контролюючі органи звітності по цих працівниках усупереч положень ст.168 Податкового кодексу України не перераховувала, не утримувала та не сплачувала (не перераховувала) до бюджету; податок з доходів фізичних осіб, а також не перераховувала та не сплачувала до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, що є порушенням ст.ст.4, 6, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове і державне соціальне страхування».

Також ОСОБА_1 з серпня по жовтень 2011 року допустила до роботи в орендованій нею пекарні працівника ОСОБА_9 на посаду тістоміса, не уклавши з нею трудової угоди в письмовій формівне зареєструвавши її в Збаразькому районному центрі зайнятості та не оформила її трудової книжки.

За виконання робіт ОСОБА_1 за одну зміну нараховувала ОСОБА_9 заробітну плату в розмірі 130 грн., при цьому не подавала в державні контролюючі органи звітності по цьому працівнику, всупереч положень ст.168 Податкового кодексу України не перераховувала, не утримувала та не сплачувала (не перераховувала) до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а також не перераховувала та не сплачувала до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, що є порушенням ст.ст.4, 6, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Окрім того, ОСОБА_1, в період з серпня пo жовтень 2011 року допустила до роботи в орендованій нею пекарні по виготовленню хлібобулочних виробів, що в АДРЕСА_1, Тернопільського району працівників ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які є матерями дітей віком до чотирнадцяти років (ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н.) на посаду тістомісів, не уклавши з ними трудових угод в письмовій формі, не зареєструвавши їх в Збаразькому районному центрі зайнятості та не оформила їх трудових книжок.

За виконання робіт ОСОБА_1, за одну зміну нараховувала ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заробітну плату в розмірі 130 грн., при цьому не подавала в державні контролюючі органи звітності по цих працівниках, всупереч положень ст.168 Податкового кодексу України не перераховувала, не утримувала та не сплачувала (не перераховувала) до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а також не перераховувала та не сплачувала до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, що є порушенням ст.ст.4, 6, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Аналогічним чином, ОСОБА_1 з серпня по жовтень 2011 року, допустила до роботи в орендованій нею пекарні працівників ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які є матерями дітей віком до чотирнадцяти років на посаду формувальників, не уклавши з ними трудових угод в письмовій формі, не зареєструвавши їх в Збаразькому районному центрі зайнятості та в порушення вимог ст.48 КЗпП України не оформила їх трудових книжок.

За. виконання робіт ОСОБА_1, за одну зміну нараховувала ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 заробітну плату в розмірі 99 грн., при цьому не подавала в державні контролюючі органи звітності по цих працівниках, всупереч положень ст.168 Податкового кодексу України не перераховувала, не утримувала та не сплачувала (не перераховувала) до бюджету податок з доходів фізичних осіб, а також не перераховувала та не сплачувала до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, що є порушенням ст.ст.4; 6, 7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Внаслідок грубого порушення ОСОБА_1 законодавства про працю, порушено права ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на своєчасну та належну оплату праці, відпустку та охорону праці, пенсійне забезпечення та на інші пільги і компенсації.

Всього, ОСОБА_1 впродовж серпня-жовтня 2011 року, нарахувала, проте своєчасно не виплатила даним працівникам підприємства заробітну плату в сумі 32501 грн.

Допитана як підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів за ч.ч.1,2 ст.172 КК України визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що з 29 червня 2011 року вона займалася підприємницькою діяльністю та була зареєстрована, як фізична особа-підприємець в Збаразькій райдержадміністрації. 4 серпня 2011 року нею було укладено з Тернопільською обласною спілкою споживчих товариств договір оренди, згідно якого вона орендувала з серпня по грудень 2011 року в АДРЕСА_1 Тернопільського району кондитерський цех площею 405,73 кв.м. з обладнанням, де здійснювала діяльністю по на виробництву хлібобулочних виробів здобних. В період з 5 серпня по 1 грудня 2011 року вона використовувала найману працю 14 працівників без оформлення з ними трудових угод та реєстрації в центрі зайнятості, без оформлення трудових книжок, ведення табелю робочого часу, нарахування заробітної плати та обов'язкових державних платежів. Бухгалтерський облік документів про роботу підприємства, про прийняття та звільнення працівників на роботу, про нарахування та виплати заробітної плати та книгу обліку витрат і доходів підприємства вона не вела. З 5 серпня 2011 року вона прийняла на роботу: формувальниками з окладом 990 грн. - ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_8, тістомісами з окладом 1300 грн. - ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_15, пекарем з окладом 1200 грн. ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_20 та водієм з окладом 990 грн. ОСОБА_6 В період з 5 серпня по 17 листопада 2011 року працівники працювали по 8 годин в день через два дні, атестація робочих місць на пекарні не проводилася, медичний огляд працівники не проходили і відповідного допуску до роботи вони не мали. З 17 листопада 2011 року вона припинила діяльність підприємства та

звільнила усіх працівників. Трудові угоди з працівниками вона не укладала, оскільки у неї не було

коштів на це, а записи в трудових книжках працівників вона не робила, через те, що працівники не були оформлені на роботі. Про те, що у колишніх працівників пекарні, зокрема ОСОБА_21, ОСОБА_16., ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_15 та ОСОБА_10 є на утримані діти віком до чотирнадцяти років їй було відомо. 16 грудня 2011 року вона повністю виплатила працівникам підприємства заборгованість по заробітній платі.

Крім власного повного визнання своєї вини у скоєнні злочинів, підсудна ОСОБА_1 повністю погодилася зі всіма доказами по кримінальній справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують її винність у вчиненні злочину згідно пред'явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду, відповідно до ч.3 ст.299 КПК України.

Суд, з'ясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши при цьому, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочинів та кваліфікує її дії за ч.1 ст.172 КК України, як грубе порушення законодавства про працю, та за ч.2 ст. 172 КК України, тобто грубе порушення законодавства про працю вчинене щодо матерів, які мають дітей віком до чотирнадцяти років.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 подала клопотання про закриття кримінальної справи та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв'язку із дійовим каяттям.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти задоволення вказаного клопотання та закриття справи у зв'язку із дійовим каяттям, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що справу провадженням слід закрити з наступних підстав.

Згідно ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненому злочині, активно сприяла його розкриттю, позитивно характеризується за місцем проживання, завдана злочином шкода повністю добровільно нею відшкодована.

Відповідно до ст.12 КК України, злочини вчинені підсудною ОСОБА_1, класифікується, як необережний злочини невеликої тяжкості.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинені нею злочини, передбачені ч.1 та ч.2 ст.172 КК України з закриттям кримінальної справи щодо неї у зв'язку із дійовим каяттям.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7-1, 7-2, 282 КПК України, ст.ст. 12, 45 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу про її обвинувачення за ч.1 та ч.2 ст.172 КК України - закрити у зв'язку із дійовим каяттям.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом 7 діб.

Головуючий Базан Л.Т.