У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Глоса Л.Ф.,
Філатова В.М.

за участю
прокурора

Морозової
С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 25 березня 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судами першої та апеляційної інстанції, на постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 20 лютого 2007 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від
8 травня 2007 року.

Постановою Солом'янського
районного суду м. Києва від 20 лютого 2007 року задоволено скаргу представника
компанії «LIRA Import-Exsport GmbH» ОСОБА_1, постанову першого
заступника начальника Київської регіональної митниці від 28 листопада 2005 року
про порушення кримінальної справи за фактом вчинення невстановленими особами
контрабанди в Україну товарів на 604882 грн., поставлених на адресу ТОВ
«Електроімпорт», за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України скасовано,
в порушенні кримінальної справи за даним фактом відмовлено та постановлено
рішення про повернення вилученого товару компанії «LIRA Import-Exsport GmbH».

Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 8 травня 2007 року апеляцію прокурора залишено без задоволення, а
постанову суду - без зміни.

У касаційному поданні
прокурора порушено питання про скасування судових рішень та залишення без
задоволення скарги представника компанії «LIRA Import-Exsport GmbH» ОСОБА_1 з посиланням на те, що у
органів досудового слідства були достатні приводи і підстави для порушення
кримінальної справи. Крім того прокурор зазначає, що суд першої інстанції не
мав підстав для прийняття скарги ОСОБА_1 до свого провадження, оскільки справу було порушено за фактом вчинення
злочину невстановленими особами, якими не може бути юридична особа - іноземна
компанія «LIRA Import-Exsport GmbH», представником якої є адвокат
ОСОБА_1, не порушувалися ця справа і щодо будь-яких представників цієї
компанії, а самого ОСОБА_1 було допитано як свідка. Прокурор також вказує на
те, що суд завчасно вирішив питання, які мають вирішуватися лише при розгляді
справи по суті та те, що апеляційний суд безпідставно допустив ОСОБА_1 до
участі у справі, бо строк дії доручення на представлення інтересів зазначеної компанії закінчився 21 січня 2007 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про
часткове задоволення касаційного подання шляхом скасування судових рішень та
направлення справи на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання
прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із
матеріалів справи, 28 листопада 2005 року перший заступник начальника Київської
регіональної митниці порушив кримінальну справу за фактом вчинення
невстановленими особами контрабанди в Україну товарів у великих розмірах,
поставлених на адресу ТОВ «Електроімпорт», за ознаками злочину, передбаченого
ч. І ст. 201 КК України.

Незважаючи на вимоги ч.
2 ст. 236-7 КПК України про те, що скаргу на постанову органу дізнання,
слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи за фактом вчинення
злочину може бути подано до суду лише особою, інтересів якої стосується
порушена кримінальна справа, її захисником чи законним представником з
достатнім обгрунтуванням порушення прав та законних інтересів відповідної
особи, суд першої інстанції прийняв до свого провадження скаргу представника
компанії «LIRА Import-Exsport GmbH» ОСОБА_1, уповноваженого
на представлення інтересів компанії дорученням від 20 січня 2006 року, а не
конкретної особи, інтересів якої стосувалася порушена кримінальна справа.

Зазначене свідчить про
те, що ОСОБА_1 за дорученням представляв у суді першої інстанції юридичну
особу, а не конкретну особу, інтересів якої стосувалася порушена кримінальна
справа.

Проте діючи всупереч
вимог зазначеного закону, незважаючи на те, що конкретну особу, яка причетна до
контрабандного ввезення товару в Україну митними органами не встановлено, суддя
прийняв скаргу ОСОБА_1 до розгляду, необгрунтовано визнавши його представником
невстановленої особи, відкрив провадження за цією скаргою і вирішив справу по
суті.

При цьому, як правильно
зазначив прокурор у своєму поданні, в порушення вимог ч. 14 ст. 236-8 КПК
України суд вдався не до перевірки наявності приводів і підстав для винесення
постанови про порушення митних правил та перевірки законності джерел отримання
даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, а до
розгляду конкретних обставин справи, на підставі яких заздалегідь вирішив
питання, що мають вирішуватися судом при розгляді справи по суті.

Вказані порушення вимог
кримінально-процесуального закону залишені поза увагою й апеляційним судом.
Більш того цей суд допустив ОСОБА_1 до апеляційного розгляду справи, незважаючи
на те, що його повноваження закінчилися ще 20 січня 2007 року.

З урахуванням допущених
порушень постанова суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають
скасуванню, але оскільки касаційний суд не наділений повноваженнями по розгляду
скарги на постанову про порушення кримінальної справи по суті, то справа
підлягає направленню до суду першої інстанції, у зв'язку із чим подання
прокурора підлягає частковому задоволенню, а скарга ОСОБА_1 розгляду по суті
відповідно до вимог ст. ст. 236-7 та 236-8 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 394 -
396 КПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанції,
задовольнити.

Постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 20 лютого 2007 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від
8 травня 2007 року щодо постанови першого заступника начальника Київської
регіональної митниці від 28 листопада 2005 року про порушення кримінальної
справи за фактом вчинення невстановленими особами контрабанди в Україну товарів
у сумі 604882 грн., поставлених на адресу ТОВ «Електроімпорт», за ознаками
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд.

СУДДІ:

Міщенко С.М. Глос
Л.Ф. Філатов В.М.