Справа № 629/5420/14-к
Номер провадження 1-кп/629/54/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000269 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 05.12.2014 року Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 13 листопада 2014 року близько 14 години, слідуючи у приміському електропоїзді № 6517 сполученням «Харків-Лозова», а саме у 2-му вагоні з хвоста даного електропоїзда, під час слідування даного електропоїзда ст. Панютино ПЗ, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на грубе порушення громадянського порядку, діючи з хуліганських мотивів, з явною неповагою до суспільства, почав виражатися нецензурною лайкою на адресу незнайомої для нього пасажирки даного електропоїзда ОСОБА_5 , після чого діючи з особливою зухвалістю, наніс останній декілька ударів долонею руки по потиличній частині голови, завдавши потерпілій фізичний біль. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 417-ЛЗ/14 від 14.11.2014 року будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не виявлено.

Під час скоєння хуліганських дій ОСОБА_3 голосно виражався нецензурною лайкою як у бік ОСОБА_5 , принижуючи честь та гідність потерпілої, так і у бік інших пасажирів електропоїзда, на зауваження пасажирів, які слідували у даному вагоні електропоїзда, обвинувачений ОСОБА_3 не реагував, довго та уперто, протягом 15-20 хвилин не припиняв свої хуліганські дії, фактично до прибуття електропоїзда на ст. Лозова ПЗ о 14-32 годині.

Обвинувачений винним себе в скоєнні злочину визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, щиро розкаявся у скоєному ним злочині.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, погодився з правовою кваліфікацію своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд знаходить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин невеликої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, перебуває на військовому обліку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, але раніше перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «синдром залежності від алкоголю», розлучений, з вищою освітою, не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2014 року був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Так, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України до постановлення вироку Балаклійським районним судом Харківської області, в зв`язку з чим при визначенні покарання обвинуваченому суд застосовує правила ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку по справі буде встановлено, що обвинувачений винний ще і в другому злочині, скоєному ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування судом не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та піддати його покаранню у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 05.12.2014 року у виді 1 (одного) року обмеження волі, більш суворим, призначеним за даним вироком, призначити остаточно до відбування покарання ОСОБА_3 обмеження волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1