АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5274/15-кГоловуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11-сс/789/89/15 Доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_1

Суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-сс/789/89/15 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,-

встановила:
ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року клопотання слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 , яке погоджене з старшим прокурором прокуратури м.Тернополя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернополя, громадянки України, одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

задоволено.

Застосовано до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого ухвалено рахувати з моменту її затримання, а саме , з 21 год. 20 хв. 24 березня 2015 року, а датою закінчення її дії - 21 год. 20 хв. 21 травня 2015 року.

Як слідує з клопотання слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_8 та доданих до нього матеріалів, 23 березня 2015 року, близько 18 год., ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 в ході конфлікту із ОСОБА_10 , умисно нанесли йому численні удари руками та ногами із взуттям в ділянку голови, живота та грудної клітки, в результаті чого заподіяли останньому закриту травму грудної клітки, перелом II-IV ребер, VІ,VIII-ХІІ ребер зліва, субтотальний лівобічний пневмоторакс, лівобічний гемоторакс, правобічний пневмоторакс, перелом III-V, VІ-VIII (подвійний),ІХ,ХІ,ХІІ ребер справа, правобічний частковий пневмоторакс, правобічний гемоторакс, підшкірну емфізему грудної клітки, відкриту непроникаюча черепно-мозкову травму, забій головного мозку легкого ступеня, травматичний субарахноїдальний крововилив, забій м`яких тканин голови, скальповані різано-рвані рани обох набрівних ділянок з переходом на склепіння черепа по сагітальній лінії, правої скроневої ділянки, лівої вушної раковини, закриту травму живота, забій паренхіматозних органів - печінки, селезінки, закриту неускладнену травму поперекового відділу хребта, закритий перелом поперечних відростків L1 з частковим зміщенням, перелом латеральної стінки лівої гайморової пазухи, гематосинус зліва, гематому лівої вушної раковини, тупа травму, гематоми повік, травматичну нейроретинопатія обох очей, субкон`юктивний крововилив лівого ока, які згідно п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, які підтверджуються довідкою КЗТОР Тернопільська університетська лікарня, яка міститься в матеріалах провадження.

Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані одним злочинним умислом, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту із ОСОБА_11 , умисно нанесли їй численні удари кулаками рук та ногами із взуттям в ділянку голови, живота та грудної клітки, в результаті чого заподіяли останній закриту травму грудної клітки, переломи І, II, VП-Х ребер з ліва, ІІ-III, VІ-ХII ребер справа із зміщенням, двобічний частковий пневмоторакс, двобічний гемоторакс, перелом грудини, пневмомедіастінум, підшкірну емфізема грудної клітки, двобічну аспіраційну пневмонію, закриту неускладнену травму поперекового відділу хребта, перелом поперечних відростків тіл L1-L4 із зміщенням, множинні рвано-різані рани м`яких тканин лобної, тім`яної та скроневої ділянок справа, емфізему м`яких тканин обличчя,шиї, колото-різану проникаючу рану перенісся, відкритий перелом кісток носу з зміщенням уламків, перелом стінок верхньощелепових пазух, гематосинус верхньої щелепи, решітчастої, лобних пазух, гематотимпанум двобічний, травматичний перелом середньої зони обличчя: Ле-фор І, Герена, Ле-фор-ІІ зі зміщенням фрагментів, множинні колото-різані рани верхньої губи, та правої щічної ділянки, переорбітальні гематоми, різані рани шкіри верхніх повік, травматична ретинопатія обох очей, перелом лонної кістки зліва без зміщення, які згідно п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, які підтверджуються довідкою КЗТОР Тернопільська університетська лікарня, яка міститься в матеріалах провадження..

Відомості про вчинене правопорушення внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 24.03.2015 року за №0000743.

25 березня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Підставами для звернення з клопотанням стала наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тяжкість самого правопорушення та покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку визнання її винною, ризики того, що перебуваючи на волі вона може переховуватись від органів досудового досудовго слідства та суду, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати встановленню істини у справі з врахуванням відомих їй обставин. А також обставин вчинення правопорушення, а саме: залишення нею місця скоєння злочину та потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в небезпечному для життя стані, ненадання їм медичної допомоги і в подальшому не повідомлення працівникам міліції про вказаний факт.

Оскільки під час судового розгляду вказаного клопотання підтвердились викладені в ньому ризики та підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, воно було задоволено слідчим суддею.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_5 більш мякий запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурором в суді не доведено того, що ОСОБА_5 може порушувати вимоги ст.177 КПК України та більш мякий запобіжний захід не зможе запобігти настанню цих ризиків, а також слідчим суддею не враховано даних про особу ОСОБА_5 , яка раніше не судима, повністю визнала себе винною, на наступний день прийшла на квартиру потерпілих, де була і затримана і сама зізналася в скоєнні злочину, її молодий вік, наявність постійного місця проживання та перебування на утриманні малолітньої дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, в дебатах: міркування прокурора, який вважає, що ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, захисника підозрюваної, який підтримав подану апеляцію з викладених у ній мотивів та підозрювану, яка просить застосувати до неї менш суворий запобіжний захід, дослідивши матеріали та доводи апеляції, колегія вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін з наступних мотивів.

Так, згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Колегія вважає, що слідчий-суддя, розглянувши вказане клопотання, вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст. 196 КПК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, слідчий суддя прийняв до уваги наявність вагомих доказів вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, існування ризиків переховування підозрюваної від слідства та суду, перешкоджання встановленню істини у справі з врахуванням відомих їй обставин, тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку визнання винною, тяжкість самого злочину, який вчинено з застосуванням насильства, в також залишення нею місця скоєння злочину, ненадання потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 медичної допомоги та оцінивши в сукупності вищенаведені обставини прийшов до правильного висновку про те, що обрання іншого більш мякого запобіжного заходу не запобіжить настанню вищеперелічених ризиків.

Доводи захисника про наявність підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу, недоведення прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та неврахування судом всіх обставин, передбачених ст.178 КПК України, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду матеріалів провадження.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_1