Справа № 197/810/15-к
Номер провадження № 1-кп/197/126/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 - заява ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Широкое кримінальне провадження № 1-кп/197/126/15 (яке зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000369 від 25.05.2015 р.) , про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу , громадянина України , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не працює , перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній , розлучений , на утриманні неповнолітніх дітей не має , освіта середньо-технічна , судимий 07.07.2014 року за ч.3 ст.15 , ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт , покарання відбув та знятий з обліку в КВІ 11.11.2014 року , судимість не знята та не погашена, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 , ч.2 ст. 185 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.05.2015 року близько 14 годин 00 хвилин, знаходячись біля магазину «СоюзМаркет» розташованого по вул. Леніна, в смт. Широке, Широківський району Дніпропетровської області, де діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших очевидців, шляхом вільного доступу підійшов до велосипеда "Ardis Славутич", що належав потерпілій ОСОБА_5 , який був зачинений на металевий трос з замком та знаходився біля вищезазначеного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна перекусив садовими ножицями металевий трос на який був зачинений даний велосипед, та мав намір викрасти велосипед "Ardis Славутич" , вартість якого становить 1505 гривень, і з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном планував зникнути, але був зупинений на місці злочину свідком, тим самим не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.3 ст. 185 ч. 2 КК України, за ознаками не закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю за ч.3 ст.15 , ч.2 ст. 185 КК України , щиро покаявся, підтвердив час , місце , спосіб та інші обставини вчинення злочину, викладених вище , оцінку не оспорював , та від дачі показів відмовився.

За відсутності заперечень учасників судового провадження суд згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України , суд має право , та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються . При цьому суд з`ясовує , чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин , обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції , суд не має сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку , суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі,обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст. 349 КПК України , допит обвинуваченого здійснюється обов`язково , крім випадку , якщо він відмовився від давання показань , та випадку , передбаченого статтею 381 цього Кодексу .

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від давання показань , пославшись що він визнає вину та фактичні обставини вчинення злочину викладених в обвинувальному акті повністю .

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання відповідно до ст. ст. 50 , 65-67 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає, щире каяття відповідно до ч.1 п.1 ст. 66 КК України. Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України відсутні.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, відповідно до ст. 12 КК України який віднесений до середньої тяжкості , наслідки які настали, особу обвинуваченого, який раніше судимий , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатний та перебуває в центрі зайнятості як безробітній , його майновий стан, за місцем проживання характеризується посередньо , вину визнав, у вчиненому розкаявся, думку потерпілої викладена в заяві , і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкції за ч.3 ст. 15 , ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді обмеження волі, та враховуючи тяжкість злочину , особі винного і інші обставини викладені вище , а також можливість його виправлення без реального відбування покарання звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених в п. п. 2 ,3 , 4 ч.1 ст.76 КК України.

Речові докази вирішити відповідно до ч.9 п.4 ст. 100 КПК України , а саме ножиці садові а.с. 15 , цінність яких не зазначена , знаходяться на зберіганні в Широківському РВ квитанція № 232/15 , - знищити , а велосипед "ArdisСлавутич" , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 а.с. 17 , відповідно до ч.9 п.5 ст. 100 КПК України повернути потерпілій ОСОБА_5 як власниці . Цивільний позов потерпілою не заявлений . Документально підтверджених витрат на залучення експерта не встановлено і не зазначено. Запобіжний захід і інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування і в ході судового розгляду не застосовувались. Підстав для застосування таких відносно ОСОБА_4 зараз також не має і такого клопотання не заявлялось .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 , ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_4 протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і згідно п. п. 2 ,3 , 4 ч.1 ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід не обирався . Строк відбування ОСОБА_4 покарання починається з часу проголошення вироку.

Речові докази вирішити відповідно до ч.9 п.4 ст. 100 КПК України , а саме ножиці садові а.с. 15 , цінність яких не зазначена , знаходяться на зберіганні в Широківському РВ квитанція № 232/15 , - знищити , а велосипед "Ardis Славутич" , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 а.с. 17 , відповідно до ч.9 п.5 ст. 100 КПК України повернути потерпілій ОСОБА_5 як власниці .

Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .