1-кп/357/727/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глушки Білоцерківського району Київської області, громадянина України, українець, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, судимого: 1) 20.01.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 2) 02.06.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 125 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
04 травня 2015 р. близько 21 години ОСОБА_4 , знаходячись, поблизу будинку АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_6 та побачивши на земельній ділянці, прилеглій до вищевказаного будинку металевий каток, ОСОБА_4 вирішив його викрасти. Користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, умисно вчинив крадіжку бувшого у використанні саморобного металевого катка, вартістю 350 грн., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину щиро розкаюється і дав покази, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 04 травня 2015 р. близько 21 години, знаходячись, поблизу будинку АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_6 , побачивши на земельній ділянці, прилеглій до будинку металевий каток, вирішив його викрасти. Залишаючись непоміченим для сторонніх осіб, він таємно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку бувшого у використанні саморобного металевого катка, належного ОСОБА_6 , 1938 року народження. У вчиненому щиро розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій не оспорює. Вартість викраденого катка не оспорює. Завдані потерпілому збитки не відшкодував. Просить у потерпілого вибачення, суд суворо не засуджувати.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження прокурором, долучені до обвинувального акта, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, захисника, потерпілого, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні покази обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його покази суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повтороно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий: 1) 20.01.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

ОСОБА_4 засуджений 02.06.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 125 ч.2 КК України до 6 місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнається: щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 судом визнається: вчинення злочину щодо особи похилого віку (потерпілий ОСОБА_6 , 1938 року народження) п. 6 ч.1 ст. 67 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується незадовільно.

На обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання незадовільно, раніше судимий, умисний злочин середньої тяжкості вчинив в період іспитового строку, що є порушенням умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, обставину, яка пом`якшує покарання, обставину, яка обтяжує покарання, вважає ОСОБА_4 представляє суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі у середній межі санкції частини 2 ст. 185 КК України.

При цьому суд, незважаючи на наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого: щире каяття, враховуючи обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується незадовільно, раніше судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, що свідчить про порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, вперте не бажає ставати на шлях виправлення, не знаходить підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 менш суворого покарання, з числа передбачених санкцією ч.2 ст. 185 КК України, буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, скоєння злочину в період іспитового строку, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання незадовільно.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Відповідно до п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК … Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75,79,104 КК).

Суд зазначає, що ОСОБА_4 скоїв злочин, за який засуджується цим вироком, до ухвалення вироку Білоцерківським міськрайонним судом від 02.06.2015 р., яким він засуджений за ст. 125 ч.2,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Суду відомо про вирок від 02.06.2015 р. стосовно ОСОБА_4 . Однак враховуючи, те що порядок застосування покарання до особи при наявності кількох вироків вирішується судом під час виконання вироків, тобто відповідно до ст. 537 ч.1 п.11, ст. 539 КПК України, суд вважає, не вправі цим вироком вирішувати питання щодо застосування покарання відносно ОСОБА_4 при наявності кількох вироків, оскільки: 1) теперішній вирок не набрав законної сили; 2) суд не вправі разом із ухваленням вироку одночасно вирішувати питання, про застосування покарання при наявності декількох вироків, тобто питання, яке має вирішуватися судом під час виконання вироків, відповідно до ст.ст. 537,539 КПК України.

В ході досудового розслідування 10.07.2015 р. ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затриманий, 11.07.2015 р. відносно ОСОБА_4 обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта відсутні.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2015 р. відносно ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Відносно ОСОБА_4 залишити попередній запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 04 серпня 2015 р.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 час досудового тримання його під вартою з 10 липня 2015 р. до 04 серпня 2015 р.

Питання про застосування покарання стосовно ОСОБА_4 за цим вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 02.06.2015 р. підлягає вирішенню судом в порядку ст.ст. 537,539 КПК України.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області