СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2007
року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Фоміна Ю.В.

суддів Слісарчука
Я.А.,

Ткаченка В.Л.

прокурора Воронухи Д.С.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Новоград-Волинського міськрайонного суду від 31 серпня 2006
р.

Цим
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, мешканця АДРЕСА_1, несудимого засуджено за ст. 121 ч.2 КК України
на сім років позбавлення волі.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишений попередній - взяття під
варту.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_1 обчислений з часу його затримання - з 2 жовтня 2004 року.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 820
грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Як визнав суд, 1
жовтня 2004 року,
близько 17 годин 15 хвилин, в
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на грунті
особистих неприязнених відносин під час суперечки з ОСОБА_3, умисно наніс їй
руками та ногами множинні удари по голові, грудям, тулубу, кінцівкам, чим
спричинив тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_3, 1962 р.н.- померла.

Справа №11-366 2007 р. Категорія ст.121ч.2 КК України

Головуючий у 1 інстанції Кузьменко В.В. Доповідач Ткаченко В.Л.

Смерть ОСОБА_3 настала від
черепно-мозкової травми, яка проявилась дифузним забоєм головного мозку,
поширенним крововиливом під м'які мозкові оболонки, крововиливами під тверду
мозкову оболонку, в шлуночки мозку, ускладнившись набряком головного мозку.

В апеляції
засуджений ОСОБА_1, посилаючись на те, що висновки суду про доведеність його
вини не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджуються доказами
дослідженими в судовому засіданні -
просить скасувати вирок з підстав істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону допущених на досудовому слідстві і в суді та розглянути кримінальну справу, провівши судове
слідство в апеляційному суді. оскільки на досудовому слідстві і в суді
не перевірялася об'єктивно його версія захисту щодо причетності до злочину
інших осіб.

Одночасно
засуджений в апеляції зазначив, що суд безпідставно залишив без задоволення
його клопотання щодо відводів та незаконних заходів з боку працівників
правоохоронних органів і конвою та обрав надто сувору міру покарання.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про відсутність необхідності проведення судового
слідства під час апеляційного розгляду та залишення вироку без зміни, доводи
засудженого про скасування вироку або пом'якшення призначеного покарання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення апеляції.

Висновок суду
щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_1
у вчиненні інкримінованого йому злочину є обгрунтованим, відповідає фактичним
обставинам справи, стверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні
доказів.

На обгрунтування
свого висновку, суд послався на показання засудженого, який на досудовому
слідстві визнавав свою вину, не заперечував, що саме він в приміщенні будинку
наніс руками і ногами множинні удари по голові і тілу дружини, яка залишалася
лежати на підлозі кімнати до ранку. В ранку, разом з сином, виявили, що
потерпіла лежить на тому ж самому місці, але без ознак життя. На причетність
сторонніх осіб, як сам ОСОБА_1 так і свідки, на досудовому слідстві не
посилалися. Так, неповнолітній очевидець ОСОБА_4 стверджував, що саме батько
штовхнув маму. Мама впала на підлогу. Батько (ОСОБА_1) ногами став бити маму по
голові. Бачив у мами на обличчі та голові кров. Через деякий час ліг спати біля
батька на ліжку, а мама так і лежала на підлозі та щось до себе говорила. На другий
день його розбудив батько і він (очевидець ОСОБА_4) побачив, що мама лежала на
підлозі, але вже мертва (т.1, а.с.30-32).

З показань потерпілої ОСОБА_2 видно, що саме ОСОБА_4 (неповнолітній очевидець) розповів їй, 2 жовтня 2004 року, приблизно о 10 год. після її
приїзду в с Сімаківка,
що батько побив маму і та лежала на підлозі та хропіла (т.1, а.с.95).

Показання
засудженого на досудовому слідстві та неповнолітнього очевидця ОСОБА_4 повністю
узгоджуються з матеріалами справи.

Так, з протоколу
огляду місця пригоди видно, що саме на підлозі в будинку АДРЕСА_2 був виявлений
труп ОСОБА_3 з ознаками насильницької смерті (т.1,а.с.4).

З висновку СМЕ № 329 від 12.11.2004 року видно, що
ОСОБА_3 по обличчю було нанесено не менше 10-15
ударів, по волосяній частині голови не менше 5-6 ударів, 3-4
удари в область правого плечового суглобу, 3-4 удари по передній поверхні верхнього відділу грудної
клітини. Тяжкі тілесні ушкодження були спричинені внаслідок нанесення ударів
ногами та руками по голові. Експерт
виключає можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 в результаті
її падіння з висоти особистого зросту та удару в спинку ліжка (т.1, а.с.
104-106).

З протоколу
відтворення обстановки та обставин події від 5.10.2004 р. (т.1,а.с.23-25) та з
матеріалів амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 22.11.2004 р. (т.1,
а.с. 109-110) видно, що на досудовому слідстві ОСОБА_1стверджував, що саме від
його умисних дій були спричинені зазначені тілесні ушкодження у ОСОБА_3
Будь-яких інших версій ОСОБА_1, під час проведення зазначених слідчих дій та
судово-психіатричної експертизи, не висував, щиро каявся.

Під час розгляду
справи в суді, ОСОБА_1 винним себе в пред'явленому обвинуваченні не визнав,
вказавши, що на досудовому слідстві обмовив себе під впливом незаконних заходів
з боку працівників правоохоронних органів.

В судовому
засіданні досліджувалась версія захисту, однак з досліджених матеріалів по
фактичним обставинам справи, судом доведено, що саме від умисних дій ОСОБА_1
виникли тяжкі тілесні ушкодження у потерпілої. Стосовно скарг і клопотань
ОСОБА_1 на дії працівників правоохоронних органів - проводилась відповідна
перевірка і до матеріалів кримінальної справи приєднані відмовні матеріали з
цього приводу. Зі справи видно, що право обвинуваченого на захист не було
порушено.

Доводи апеляції
про незаконні дії слідчого спростовані зазначеними матеріалами. Під час
судового розгляду був присутній професійний адвокат.

Суд постановив
вирок і призначив покарання ОСОБА_1 з додержанням вимог статей 65 КК, 323 КПК
України з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпечності вчиненого
злочину, даних про особу засудженого та інших обставин, що впливають на
покарання, яке обрав ближче до найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.
121 КК України.

Підстав для
скасування вироку або пом'якшення призначеного судом покарання колегія суддів
не знаходить.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 31 серпня 2006 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.