Справа № 725/289/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року в залі суду смт. Кельменці Чернівецької області Кельменецький районний суд Чернівецької області в cкладі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
за ч.1 ст.402 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_4
обвинувачений: ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
З 19 березня 2014 року ОСОБА_3 проходив військову службу на посаді молодшого спеціаліста служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 маючи військове звання старший солдат. 21 листопада 2014 року тимчасово виконуючий обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 майор ОСОБА_5 довів ОСОБА_3 розпорядження командувача військ оперативного командування „ ІНФОРМАЦІЯ_3 №186/5/2/1758 від 20.11.2014 року та наказ військового комісара № НОМЕР_1 від 21 листопада 2014 року про виключення його із списків особового складу військового комісаріату та вибуття для подальшого проходження військового служби до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 . Однак ОСОБА_3 21 листопада 2014 року в приміщенні Кельменецько-Сокирянського ОРВК Чернівецької області, в смт Кельменці Чернівецької області, вул. Чорновола №1, в порушення вимог Статутів Збройних сил України, усвідомлюючи, що на виконання наказу він зобов`язаний вибути до військової частини НОМЕР_2 , а також будучи повідомленим про відповідальність за відмову виконати наказ та не вчинення дій щодо виконання наказу, з метою уникнення проходження військової служби за межами Чернівецької області, діючи умисно, відкрито відмовився виконати наказ і в подальшому до нового місця служби не вибув.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю та дав суду показання про те, що проходив військову службу на посаді кодувальника ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно наказу, який був йому доведений його переводили у військову частину в АДРЕСА_2 . Наказ йому довів тимчасово виконуючий обов`язки військового комісара. Зокрема вранці 21 листопада 2014 року він прибув у військовий комісаріат, ознайомився з наказом і відмовився, а саме сказав, що в цей день не поїде. Вимоги статутів йому були відомі. В подальшому ОСОБА_3 двічі їздив в м. Мукачеве. Спочатку він був у грудні або в січні, але його не прийняли в частину і сказали, що він не потрібний. Вдруге ОСОБА_3 був в м. Мукачеве п`ять днів тому і його прийняли для проходження служби.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості показань обвинуваченого немає, а тому судовий розгляд був обмежений його допитом та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого у вчиненому стверджується його показаннями.
Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 402 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що скоїв непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та служби, обставини, що пом`якшують покарання.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням.
Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ч.2 ст. 66 КК України суд визнає визнання обвинуваченим повністю своєї вини у вчиненому, виконання ним в подальшому наказу про подальше проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 .
Враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а саме активне сприяння розкриттю злочину під час досудового та судового слідства, визнання обвинуваченим своєї вини під час судового розгляду, з`явлення із зізнанням, виконання ним в подальшому наказу, та з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та служби, суд вважає, що при призначенні обвинуваченому основного покарання за ч.1 ст. 402 КК України слід застосувати ст. 69 КК України та призначити йому основне покарання у виді штрафу, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст. 402 КК України.
Таке покарання є необхідним та буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 140 (ста сорока) оподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2380 (дві тисячі триста вісімдесят ) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Кельменецький районний суд. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: