Справа № 183/1492/15
№ 1-кп/183/280/15
В И Р О К
іменем України
25.03.2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000306 від 20.02.2015 року, за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Локачі Локачинського району Волинської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше судимого:

· 25.03.2013 року Пологовським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 163, 71, 72 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільненого 14.08.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 6 днів,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10.02.2015 року ОСОБА_4 , знаходячись в м. П`ятихатки Дніпропетровської області, де приблизно о 17.30 годині в приміщенні кафе, адреса та назва якого під час проведення досудового розслідування не встановлені, вживав спиртні напої. В цей час невстановлена під час проведення досудового розслідування особа запропонувала ОСОБА_4 отримати в подарунок запал «УЗРГМ» з маркуванням 204 73- УЗРГМ 583 та корпус гранати «Ф» 1 з маркуванням «107 2-74 Т», після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне носіння, придбання без передбаченого законом дозволу зазначених боєприпасів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 10.02.2015 року отримав вказані предмети у подарунок та став їх в подальшому носити при собі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.02.2015 року приблизно о 15.30 годині ОСОБА_4 , який носив при собі без передбаченого законом дозволу у лівій та правій зовнішній кишені своєї куртки раніше подаровані запал «УЗРГМ» з маркуванням 204 73-УЗРГМ 583 та корпус гранати «Ф» 1, знаходився на вул. Леніна с. Кільчень Новомосковського району Дніпропетровської області, де під час вживання спиртних напоїв був зупинений працівниками міліції та у відношенні нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП, за розпивання спиртних напоїв в громадському місці, вчиненого повторно. Після чого був проведений особистий огляд речей ОСОБА_4 , в ході якого у лівій зовнішній кишені його куртки був виявлений та вилучений запал «УЗРГМ» з маркуванням 204 73-УЗРГМ 583, також в правій зовнішній кишені куртки був виявлений та вилучений корпус від гранати «Ф» 1 з маркуванням 107 2-74 Т.

Відповідно до висновку судової вибухотехнічної експертизи вилучені у ОСОБА_4 в ході особистого огляду запал «УЗРГМ» з маркуванням 204 73-УЗРГМ 583 є запалом промислового виготовлення, придатний до вибухового перетворення та відноситься до категорії боєприпасів, корпус від гранати «Ф» 1, з маркуванням 107 2-74 Т, є спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 промислового виготовлення, придатним до вибухового перетворення, та відноситься до категорії вибухових речовин, які безперешкодно з`єднуються між собою і таким чином утворюють собою ручну осколкову, оборонну гранату «Ф» 1, яка відноситься до категорії боєприпасів, які ОСОБА_4 придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

25 березня 2015 року між прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. В даній угоді зазначено, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 роки. А також дійшли згоди про покладення на ОСОБА_4 згідно до ст. 76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд в судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання обвинуваченим винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження, його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, придбання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Крім того, суд вважає, що угода між прокурором та обвинуваченим про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України відповідає вимогам діючого закону, а також особі обвинуваченого та суспільній небезпечності скоєного кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2015 року між прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи в розмірі 1536 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1