Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 1-150/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2011 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Федорчук О.В.

з участю:

прокурора Горпінич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.297 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.297 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, та ОСОБА_2, обвинувачуються в тому, що 25.04.2010 року, об 11 годині 15 хвилин, за попередньою змовою, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на місці поховання, з корисливих мотивів, зайшли на територію сільського кладовища в с.Болярка Олевського району Житомирської області, розташованого поблизу автодороги Київ-Ковель, де підійшовши до однієї із могил на вказаному кладовищі, виражаючи образливе ставлення, демонструючи зневагу до місця поховання та праху покійного, памяті до померлого та демонструючи своє зневажливе ставлення до суспільних принципів, які існують у цій сфері, застосовуючи фізичну силу, руками витягнули та таємно викрали із могили похованого ОСОБА_3, надмогильник із нержавіючої сталі, вартістю 350 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії у цей же день, час і у вказаному місці, ОСОБА_1, та ОСОБА_2, за попередньою змовою, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на місці поховання, з корисливих мотивів, не припиняючи демонструвати зневагу до місця поховання та праху покійного, памяті до померлого, демонструючи своє зневажливе ставлення до суспільних принципів які існують в цій сфері, застосовуючи фізичну силу, руками витягнули та таємно викрали із могили похованого ОСОБА_4, надмогильник із нержавіючої сталі, вартістю 350 грн., та з викраденими надмогильниками зникли з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_5, яка є родичкою покійних ОСОБА_4, та ОСОБА_4, матеріального збитку на загальну суму 700 грн.

Підсудний ОСОБА_1, у судовому засіданні винним себе у вчиненому злочині визнав повністю. В ході судового слідства надав суду показання про те, що він 25.04.2010 року, об 11.15 годині запропонував ОСОБА_2, зайти на територію сільського кладовища в с.Болярка Олевського району Житомирської області, розташованого поблизу автодороги Київ-Ковель та викрасти із будь-яких могил надмогильники з нержавіючої сталі, на що ОСОБА_2, погодився. Після чого він та ОСОБА_2, зайшовши через центральний вхід на територію зазначеного кладовища та підійшовши до двох могил, помітили надмогильники із нержавіючої сталі, які по черзі із однієї могили а затим із другої могили зняли надмогильники витягуючи їх із землі руками та кожен, тобто він та ОСОБА_2, по одному надмогильнику винесли через проєм у паркані за територію кладовища, де задопомогою сокири, яку перед цим ОСОБА_1, взяв із своїє домівки зігнули вказані надмогильники та поклавши них у два мішки і погрузивши на веломашину відвезли до с.Болярка Олевського району Житомирської області де здали на металобрухт ОСОБА_6, яки заплатив їм гроші в сумі 20 грн. Зазначені гроші вони розділили порівну та витратили на продукти харчування. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього суровий вид та міру кримінального покарання. Вважає, що зможе виправитися без ізоляції від суспільства. Завдану шкоду потерпілій ОСОБА_5, ним та ОСОБА_2, відшкодовано повністю.

Підсудний ОСОБА_2, у судовому засіданні свою виннисть у чниненому разом із ОСОБА_1, злочині визнав, та надав суду аналогічні показання, які повністю відповідають показанням наданим суду у судовому засіданні підсудним ОСОБА_1, підтвердивши при цьому час, місце та обставини вчиненого ними злочину. У вчиненому щиро розкаявся та просить суд не застосовувати до нього також суровий вид і міру кримінального покарання. Вважає, що також зможе виправитися без ізоляції від суспільства. Завдану шкоду потерпілій ОСОБА_5, ними відшкодовано повністю.

Крім повного визнання підсудними ОСОБА_1, та ОСОБА_2, своєї винуватості, їх винність в інкримінованому ним злочині стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5, наданими нею на досудовому слідстві та оголошеними у судовому засіданні, із яких слідує, що вона 02.05.2010 року приїхавши до сільського кладовища в с.Болярка Олевського району Житомирської області, яке розташоване поблизу автодороги Київ-Ковель та відвідавши могили своїх похованих родичів братів ОСОБА_4, та ОСОБА_4, виявила відсутність надмогильників із нержавіючої сталі на могилах братів. За даним фактом викрадення із могил її померлих братів вона звернулася із заявою про вчинений злочин до Олевського РВ УМВС де від працівників міліції Олевського РВ дізналася про те, що крадіжку із могил надгробників із нержавіючої сталі її померлих братів здійснили жителі с.Болярка Олевського району Житомирської області ОСОБА_1, та ОСОБА_2 Відповідно до поданої до суду заяви, претензій до ОСОБА_1, та ОСОБА_2, майнового чи немайнового характеру не має, оскільки завдана їй протиправними діями ОСОБА_1, та ОСОБА_2, шкода повністю відшкодована./а.с.26-27, 54-58/;

- показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_6, наданими ними на досудовому слідстві./а.с.28-30, 61-64/;

- протоколом огляду місця події від 02.05.2010 року, відповідно до якого було оглянуто територію сільського кладовища с.Болярка Олевського району, яке розташоване в лівому масиві на відстані 300 м., від автодороги Київ-Ковель, де в ході огляду було оглянуто дві могили, які огороджені металевою огорожею. На вказаних могилах було виявлено відсутність двох хрестів, а також було оглянуто дві могили в яких поховані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, де на даних могилах було виявлено відсутність двох надмогильників. /а.с.7-12/;

- протоколом огляду місця події від 03.05.2010 року, згідно якого було оглянуто автомобіль, марки Део Ланос, д.н. НОМЕР_1, де в багажнику автомобіля було виявлено та вилучено два хрести з нержавіючої сталі./а.с.14-15/;

протоколом огляду місця події від 29.01.2011 року, відповідно до якого було оглянуто прилеглу територію біля кладовища с.Болярка Олевського району Житомсирської області, розташованого неподалік автодороги Київ-Ковель./а.с.51-53/;

протоколом виїмки від 27.01.2011 року, відповідно до якого у ОСОБА_2, із домогосподарства в с.Болярка по вул.Миру, 9 Олевського району Житомирської області було вилучено веломашину торговельної марки Ардіс./а.с.74-75/;

протоколом огляду речових доказів від 27.01.2011 року, відповідно до якого було оглянуто веломашину торговельної марки Ардіс, чорно-сірого кольору./а.с.76/;

протоколом огляду речових доказів від 11.05.2011 року відповідно до якого було оглянуто: № 1 автомобіль, марки Део Ланос, д.н. НОМЕР_1; № 2 два хрести з нержавіючої сталі./а.с.34/;

протоколом відтворення обстановки та обставин події від 28.01.2011 року за участю підозрюваного ОСОБА_1, в ході якого він добровільно розповів та показав з яких саме могил він разом із ОСОБА_2, викрали два надмогильники з нержавіючої сталі./а.с.127-132/;

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 28.01.2011 року за участю підозрюваного ОСОБА_2, в ході якого він добровільно розповів та показав з яких саме могил він разом із ОСОБА_1, викрали два надмогильники з нержавіючої сталі./а.с.121-126/.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність підсудних ОСОБА_1, та ОСОБА_2, повністю та обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує за ч.2 ст.297 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на місці поховання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Дії підсудного ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч.2 ст.297 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на місці поховання, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання підсудним ОСОБА_1, та ОСОБА_2, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кожним підсудним злочину, особи винних та обставини, що помякшують і обтяжують покарання кожного підсудного.

Обставини, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи міру і вид покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує також і те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але вчинив злочин середньої тяжкості, відсутність тяжких наслідків від вчиненого ним злочину, по місцю проживання характеризується позитивно, тимчасово не працюючий, щиро розкаявся у вчиненому злочині про, що свідчить його повне визнання своєї винуватості в судовому засіданні та відшкодування шкоди потерпілій, відсутністю претензій потерпілої як морального так і матеріального характеру до підсудного, суд приходить до висновку про можливість застосування до підсудного ОСОБА_1, ст.75 КК України і на підставі викладеного обирає йому покарання повязане з позбавленням волі в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи міру і вид покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, але вчинив злочин середньої тяжкості, відсутність тяжких наслідків від вчиненого ним злочину, по місцю проживання характеризується позитивно, тимчасово не працюючий, щиро розкаявся у вчиненому злочині про, що свідчить його повне визнання своєї винуватості в судовому засіданні та відшкодування шкоди потерпілій, відсутністю претензій потерпілої як морального так і матеріального характеру до підсудного, суд приходить до висновку про можливість застосування до підсудного ОСОБА_2, ст.75 КК України і на підставі викладеного обирає йому покарання повязане з позбавленням волі в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323,324,330 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.297 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1, від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік і шість місяців, поклавши на нього передбачені ст.76 КК України обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.297 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2, від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік і шість місяців, поклавши на нього передбачені ст.76 КК України обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1, який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 - повернути останньому;

- два хрести із нержавіючої сталі, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Олевського РВ УМВС України в Житомирській області - повернути Кишинській сільській раді Олевського району Житомирської області;

- велосипед торговельної марки Ардіс, чорно-сірого кольору який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 - повернути останньому.

Запобіжний захід до набранням вироком законної сили засудженим ОСОБА_1, та ОСОБА_2, залишити попередній підписка про невиїзд.

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_9