АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1049/15-к Номер провадження 11-сс/786/187/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 9 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 задоволено та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів з 07.04.2015 до 19 год. 30 хв. 05.06.2015, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терентіївка Полтавського р-ну Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 187 КК України.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_9 визначено розмір застави - 48 720 грн. з покладенням у разі внесення ним застави обов`язків, передбачених п. п.1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 187 КК України та тяжкістю покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні цих злочинів; наявністю ризиків, передбачених п.п.1,5 ст. 177 КПК України, а саме це можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 врахував вагомість наявних доказів винуватості останнього та його вік, стан здоров`я, репутацію, майновий стан.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просила скасувати ухвалу слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 9 квітня 2015 року щодо ОСОБА_9 та ухвалити нову, якою застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому захисник зазначила, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано того, що слідчим не було обґрунтовано доведено, що: жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не може бути застосованим до ОСОБА_9 та відсутність таких ризиків як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Одночасно захисник вказала про те, що ОСОБА_9 постійно проживає на АДРЕСА_1 і не змінював фактичне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, не судимий.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000477 від 6.04.2015 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 187 КК України (а.м.3).

7 квітня 2015 року підозрюваного ОСОБА_9 затримано у відповідності до вимог ст. 208 КПК України (а.м.18-20).

7 квітня 2015 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, зазначені вимоги закону слідчим суддею суду першої інстанції дотримані.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно виходив з того, що досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_6 стверджували про те, що підозрюваний ОСОБА_9 знав про те, що його розшукує працівники міліції, оскільки останні приходили до підозрюваного додому і повідомляли його батьку, що підозрюваному необхідно з`явитися до міліції.

Сам підозрюваний ОСОБА_9 у суді апеляційної інстанції підтвердив твердження слідчого та прокурора про те, що йому ОСОБА_9 було відомо від батька, що його розшукують працівники міліції, але до останніх він так і не з`явився.

На думку колегії суддів це підтверджує наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_9 , пояснив, що під час допиту його як підозрюваного він визнав свою винуватість у вчиненні злочинів у яких його підозрюють, згідно повідомлення про підозру від 7 квітня 2015 року.

Із клопотання та долучених до нього додатків матеріалів провадження вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме - протоколом огляду місця події від 7 квітня 2015 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.м.6,9,11-12).

Враховуючи викладене, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 та ч. 2 ст. 187 КК України, і відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років (ч. 1 ст. 187 КК України) та 10 років (ч. 2 ст. 187 КК України).

Разом з тим, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, слідчий суддя правильно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Твердження захисника про те, що на утриманні підозрюваного перебуває неповнолітня дитина є безпідставними, оскільки підозрюваний у суді апеляційної інстанції повідомив, що дитина з ним не проживає, а проживає з його колишньою дружиною, він не працює та не має постійного заробітку, що свідчить про те, що підозрюваний не утримує свою дитину.

Посилання захисника на те, що підозрюваний постійно проживає по АДРЕСА_1 спростовуються поясненнями слідчого та прокурора, які повідомили в апеляційній інстанції, що підозрюваний, забравши всі свої особисті речі залишив вказане місце проживання і був затриманий працівниками міліції у відповідності до вимог ст. 208 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно незаконності та необґрунтованості рішення не підтверджуються наведеними в матеріалах клопотання доказами, а тому, не можуть тягнути за собою скасування ухвали.

Враховуючи обставини злочинів, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано визначив ОСОБА_9 заставу в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши встановлені судом ризики, дані про особу підозрюваного.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Полтавського районного суду Полтавської області від 9 квітня 2015 року, якою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терентіївка Полтавського р-ну Полтавської обл. запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів з 07.04.2015 до 19 год. 30 хв. 05.06.2015 включно з одночасним визначенням розміру застави - 48 720 грн. з покладенням обов`язків, передбачених п. п.1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України - без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає. С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4