Крюківський районний суд м.Кременчука
Справа № 1-209/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2011м. м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В., секретаря Коноплицької В.В. за участю прокурора Птиця О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці кримінальну справу за звинуваченням:

- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, не працює, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин за наступних обставин:

22 жовтня 2010 року близько 19 год. 30 хв. по сухому асфальтобетонному покриттю по вул. Пролетарській в м.Кременчуці, в напрямку від вул.Леніна до вул.Воровського, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався водій ОСОБА_1

Рухаючись у вказаному напрямку, під час виконання маневру повороту ліворуч на вул. Першотравневу на дозволений зелений сигнал світлофору, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.2 та 18.2 Правил дорожнього руху України та допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_2, котра переходила проїзну частину дороги вул. Першотравневій по пішохідному переходу на дозволений сигнал світлофору.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням кісткових уламків, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 198 від 24.02.2011 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров*я.

Згідно з висновками судової - автотехнічної експертизи № 6 від 18.02.2011року , в даній дорожній обстановці технічна можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_3 для водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 визначалась у невиконанні вимог п.п. 10.1, 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Згідно висновку судової - автотехнічної експертизи № 6 від 18.02.2011 р. дана дорожньо-транспортна пригода стала можливою внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, а саме:

п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим и учасникам руху;

п.16.2 На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку;

п. 18.2 На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Потерпілим ОСОБА_2 та прокурором по справі заявлені цивільні позови.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину по суті предявленого обвинувачення визнав повністю та пояснив, що дійсно 22 жовтня 2010 року близько 19 год. 30 хв. рухався по вул. Пролетарській в м.Кременчуці, в напрямку від вул.Леніна до вул.Воровського, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при повороті на вул. Першотравневу, не побачив пішохода, що перетинав проїзну частину вулиці та вчинив наїзд на пішохода. Після вчинення ДТП він надавав їй матеріальну допомогу в сумі 2500грн. на лікування.

Заявлені цивільні позови визнав в повному обсязі. В скоєному щиро розкаявся.

Оскільки ніхто із учасників розгляду справи не оспорював фактичних обставин справи та зібраних в них доказів, суд в порядку ст. 299 КПУ України за згодою підсудного обмежив його допито та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу підсудного.

Крім повного визнання підсудним своєї вини його вина у вчиненні

встановлених судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в матеріалах справи, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Підсудний ОСОБА_1 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення підсудного ОСОБА_1, суд приходить до висновку про винність підсудного у вчиненні злочину.

Виходячи з наведеного, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Судом враховано, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості .

При призначенні покарання, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діянь, вчинених підсудним, всі обставини по справі в їх сукупності, особу підсудного, який вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину і визнає ці обставини помякшуючими відповідальність.

Обставин, які обтяжують відповідальність згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо особи підсудного, суд враховує зокрема те, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості, має на утриманні малолітнього сина, має постійне місце проживання, частково відшкодував матеріальну шкоду і суд приходить до переконання про можливість виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Щодо застосування до підсудного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортним засобом, то суд враховуючи обставини, які суттєво помякшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи підсудного, праця якого не повязана з керуванням транспортними засобами, вважає за доцільне застосовувати до підсудного додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Щодо заявленого по справі потерпілою ОСОБА_2 цивільного позову, то він підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана фізичній особі підлягає відшкодуванню особою яка її завдала в повному обсязі на підтвердження заявлених вимог потерпілим надані докази про понесені витрати в звязку з транспортуванням транспортного засобу та наданням медичної допомоги. Тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню, виходячи з документального підтвердження понесених витрат.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат по справі, суд, керуючись положенням ч.3, ст. 92 КПК вважає, що кошти, затрачені на проведення експертизи по справі відшкодуванню не підлягають, оскільки виконання дорученої роботи по проведенню експертиз входить в службовий обовязок експертів НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази по справі передати власнику.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на один рік.

Відповідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1. від відбування основного призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 /один/ рік іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на засудженого ОСОБА_1 покласти обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи,

- повідомляти органи КВС про зміну місця проживання, роботи;

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_2 та заступника прокурора м.Кременчука задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6500/ шість тисяч пятсот/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Третьої міської лікарні м.Кременчука 2143/ дві тисячі сто сорок три/ грн. 84коп. витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Речові докази по справі відповідно до ст. 81 КПК України залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 15 діб з дня наступного після проголошення вироку, а засудженому в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: суддя О.В.Маханьков