АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/4977/15-к Головуючий у 1 інстанції :
Провадження № 11-сс/790/909 /15 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2 заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року м.Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
з секретарем - ОСОБА_6 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 ; до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі на 60 днів, до 01 серпня 2015 року, без визначення застави.
З таким рішенням слідчого судді не погодився підозрюваний ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04 червня 2015 року та направити справу на новий судовий розгляд. На думку апелянта, у кримінальному провадженні відсутні конкретні докази його вини. Окрім того, підозрюваний посилається на неврахування слідчим суддею наявності у нього на утриманні малолітньої дитини та батька інваліда 2 групи, який є учасником бойових дій в Афганістані. Підозрюваний вважає, що слідчим суддею безпідставно враховані докази щодо його попередніх судимостей, що свідчить про обвинувальний ухил суду при вирішенні питання щодо застосування до нього запобіжного заходу.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та з урахуванням положень ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 , який утримується під вартою, оскільки на клопотання підозрюваного про участь у судовому засіданні апеляційним судом підозрюваному було запропоновано прийняти участь у розгляді апеляційної скарги у режимі відеоконференції, проте останній відмовився без наведення причин. В апеляційній скарзі питання про погіршення становища підозрюваного ОСОБА_8 не порушується.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги підозрюваного та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підозрюваного підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 04 червня 2015 року слідчим СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 здійснено повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 (а.с.14-16).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.1-3).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 ;
2) наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
3) недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч.2 ст.186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років ; дані про особу підозрюваного, який не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, інкримінований злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від покарання, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними (а.с.24-26). З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 умисного тяжкого корисливого злочину проти власності, вчиненого повторно, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за аналогічні кримінальні правопорушення, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, інкримінований злочин, за матеріалами досудового розслідування, вчинив в період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком (а.с.17), не працює та не має стабільного джерела прибутку, спростовує доводи апеляційної скарги підозрюваного про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до нього менш суворого запобіжного заходу. Наявність у підозрюваного неповнолітньої дитини та батька-інваліда 2 групи, як на те посилається апелянт, на правильність висновку щодо необхідності застосування до нього саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою не впливає.
У розумінні положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, проте може вийти за межі апеляційної скарги, якщо цим не погіршується становище підозрюваного (обвинуваченого).
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов*язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов*язків, передбачених цим Кодексов, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, а саме : 1. щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2. щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3. щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Зі змісту судового рішення вбачається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні та зазначив, що інкримінований ОСОБА_8 злочин, вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування, проте з таким висновком суду погодитись не можна.
ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно (а.с.14-15). Кваліфікуючих ознак грабежу, які також передбачені ч.2 ст.186 КК України, - застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або погрози застосування такого насильства, ОСОБА_8 не інкриміновано. Не вбачається таких фактичних обставин і з фабули кримінального правопорушення, що сформульована слідчим.
Оскільки жодних обставин, із числа передбачених ч.4 ст.183 КПК України, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 не встановлено, визначити розмір застави при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обов*язком суду.
В цій частині ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали апеляційним судом.
В разі внесення застави підозрюваний ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти та в такому випадку на нього покладаються обов*язки до 01 серпня 2015 року:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою ;
- не відлучатися із міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого,прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- носити електронний засіб контролю.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04 червня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 серпня 2015 року без визначення застави скасувати в частині не визначення розміру застави.

В разі внесення застави ОСОБА_8 з-під варти звільнити та покласти на підозрюваного, строком до 01 серпня 2015 року, обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою ;
-не відлучатися із міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого,прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні;
- докласти зусиль до пошуку роботи;
- носити електронний засіб контролю.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :