ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/523/15-к
У Х В А Л А

"21" травня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду подання інспектора Магдалинівського міжрайонного відділу КВІ в Петриківському районі про відміну покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: м. Красноперекопськ, АР Крим; місце проживання АДРЕСА_1 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , інспектора КВІ ОСОБА_5 , -

Встановив:

05.05.2015 року до суду звернувся інспектор КВІ із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2013 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. При цьому на засудженого було покладено обов`язки повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без дозволу КВІ, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ. Однак в порушення покладених на нього обов`язків засуджений перестав з`являтися на реєстрацію з 12.11.2014 року, та покинув місце свого проживання, не повідомивши про це КВІ. Для встановлення місцезнаходження засудженого представником відділу КВІ надіслано запити до Петриківського РВ та Хутірської сільської ради. Вжитими заходами місця знаходження засудженого не встановлено. 13.10.2014 року за фактом зникнення засудженого внесено відомості до ЄРДР №00000822 за ч.1 ст. 115 КК України. На даний час працівниками міліції проводяться інші оперативно-розшукові заходи направлені на встановлення місця перебування ОСОБА_3 . За місцем проживання останній не проживає. Наведене є свідченням того, що ОСОБА_3 не бажає ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим його слід направити для відбування призначеного судом покарання.

В судовому засіданні представник КВІ підтримав своє подання. Прокурор навпаки заперечував, оскільки не має достатній даних вважати, що проведені всі необхідні дії з метою встановлення причин неявки до КВІ.

Заслухавши думку прокурора та представника КВІ, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29.05.2013 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. При цьому на засудженого було покладено обов`язки повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без дозволу КВІ, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.

З подання та матеріалів особової справи засудженого, що в порушення покладених на нього обов`язків ОСОБА_3 перестав з`являтися на реєстрацію до КВІ з 12.11.2014 року, а також покинув місце свого проживання, не повідомивши про це КВІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, а ч. 2 ст. 166 цього Кодексу передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання .

Тобто, із вказаної норми закону вбачається, що при ухиленні засудженого від виконання обов`язків орган КВІ мав би спочатку застосувати до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази про те, що працівниками КВІ були вжиті такі застереження відносно засудженого ОСОБА_3 .

Окрім цього, проведення початкових розшукових заходів щодо засуджених осіб, які залишили постійне місце проживання з метою ухилення від здійснення контролю за їх поведінкою та виконання покладених на них судом обов`язків, здійснюється в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань.

У відповідності з вказаною Інструкцією якщо місце знаходження осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням невідоме, працівник підрозділу інспекції, у якому засуджена особа перебуває на обліку проводить ряд початкових дій, які проводяться протягом одного місяця з дня, коли працівнику інспекції стало відомо про залишення засудженою особою місця постійного проживання або неприбуття звільненого з місць обмеження або позбавлення волі до обраного місця проживання.

Якщо протягом указаного терміну місцезнаходження засудженої особи не встановлене, то працівник інспекції передає подання, копію вироку суду та матеріали початкових розшукових заходів із супроводжувальним листом до органів внутрішніх справ для здійснення подальшого розшуку засуджених осіб.

Після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Суд вважає, що в даному випадку з урахуванням ст. 539 КПК України без участі засудженого у розгляді справи прийти до об`єктивного та обґрунтованого висновку щодо доведеності аргументів, на які посилається КВІ як на підставу задоволення поданого клопотання, не вбачається можливим, оскільки ОСОБА_3 , у разі присутності на судовому засіданні, може надати суду докази та пояснення, які з урахуванням вимог ч. 5 ст. 166 КВК України, можуть бути визнані судом поважними.

Таким чином, без участі засудженого у розгляді даного клопотання судом задоволення такого є неможливим.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання інспектора Магдалинівського міжрайонного відділу КВІ в Петриківському районі про відміну покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження та може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_1