УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

12 червня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Романова О.В.

суддів :
Ткаченка В.Л.
та Фоміна Ю.В. з участю:

засудженого ОСОБА_1.

потерпілої ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1. на вирок Новоград -
Волинського міськрайонного суду від 26
березня 2007 року,

встановив:

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

житель
м. Новограда - Волинського
Житомирської області, раніше не
судимий, -

засуджений
за ст.
125 ч. 2 КК України на 150 ( сто п'ятдесят ) годин
громадських робіт.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1. залишений попередній -
підписка про невиїзд з місця постійного проживання.

Стягнуто з
засудженого ОСОБА_1. на
користь потерпілої ОСОБА_2. 950
гривень у відшкодування моральної шкоди.

Справа
№11-403/2007 рік Головуючий в суді 1
інстанції: Кузьменко В.В.

Категорія : ст.
125 ч. 2 КК України Доповідач
: Фомін Ю.В.

Згідно з вироком 4 березня 2006 року близько 11 години ОСОБА_1.
в будинку АДРЕСА_1наніс
руками тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_2.,
які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров'я.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1. просить вирок щодо нього, як такий,
що не відповідає фактичним обставинам справи, скасувати,
посилаючись на те, що в ході
сварки він лише захищався від ОСОБА_2. і умисно їй тілесні ушкодження не
спричиняв. У вироку неправильно записані покази неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, яка була очевидцем події. Він
також не погоджується з розміром відшкодування моральної шкоди, тому що ніде не працює і має на утриманні
дочку, а потерпіла навпаки має
продуктовий кіоск - магазин.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого
ОСОБА_1., який підтримав апеляцію, пояснення потерпілої ОСОБА_2., яка просила вирок залишити без зміни, обговоривши доводи апеляції, перевіривши матеріали кримінальної справи та
матеріали № 903 Новоград
- Волинського МРВ
УМВС України в Житомирській області про відмову в порушенні кримінальної справи
за повідомленням ОСОБА_2., апеляційний
суд вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Вина
засудженого ОСОБА_1. у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 125
ч. 2 КК
України, доведена сукупністю таких
досліджених в судовому засіданні та викладених у вироку доказах :

- показами
потерпілої ОСОБА_1. про те, що 4 березня 2006 року по її місцю
проживання, під час сварки, ОСОБА_1. побив її, наносячи удари по голові, тулубу та руках;

·
свідок ОСОБА_4. пояснила,
що між батьками часто виникають сварки. 4 березня 2006
року вони знову посварились, мати
почала першою і у неї від батька був синець на руці;

·
згідно акту судово -
медичного обстеження №
185 у потерпілої ОСОБА_5. були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою
правого променево - зап'ясткового
суглоба та правої кисті з синцями на тілі правої кисті, на правому передпліччі у ніжній частині, належать до легких з короткочасним розладом
здоров'я, а також синця в здухвинній
ділянці зліва, належать до легких
тілесних ушкоджень ; давність
можлива 4 березня 2006 року.

Суд вірно дійшов
висновку про те, що характер виявлених у

потерпілої
ОСОБА_2. тілесних ушкоджень підтверджує
її покази про обставини їх спричинення.

З
постанови Новоград - Волинського
МРВ УМВС України в Житомирській області від 13 березня 2006
року вбачається, що саме ОСОБА_1. 4 березня 2006 року умисно
спричинив потерпілій тілесні ушкодження.

Вищенаведеними
доказами спростовуються доводи апеляції засудженого ОСОБА_1. про те, що він не наносив потерпілій тілесні
ушкодження.

Суд
належним чином мотивував у вироку підстави та розмір стягнення з засудженого
ОСОБА_1. на користь потерпілої ОСОБА_2. моральної шкоди, частково задовольнивши її цивільний позов ( ставилось
питання про 5 000 гривень, стягнуто 950 гривень ).
З урахуванням наведеного, а також
того, що засуджений є приватним
підприємцем, апеляційний суд не вбачає
підстав для зменшення розміру вказаного стягнення.

Дії засудженого
ОСОБА_1. судом правильно кваліфіковано за
ст. 125 ч. 2 КК України, а покарання йому було призначено у
відповідності до вимог ст. 65
КК України.

Таким
чином доводи апеляцій не знайшли свого підтвердження. Апеляційний суд прийшов
до висновку про те, що підстав для зміни
або скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_1. немає.

Керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1

залишити без
задоволення, а вирок
Новоград - Волинського міськрайонного суду від
26 березня 2007 року
щодо нього - без
зміни.