АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/652/14 Головуючий у суді 1 інстанції
Провадження № 11кп/790/297/15 ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.186 КК України
У Х В А Л А
Іменем України
5 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0002441 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_10 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, раніше неодноразово засуджувався, який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,-

В с т а н о в и л а:
Балаклійський районний суд Харківської області 19 листопада 2014 року ухвалив вирок стосовно ОСОБА_8 , якого визнав винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, та призначив покарання у вигляді позбавлення волі на строк:

за ч.2 ст.186 КК України 4 роки;

за ч.3 ст.186 КК України 4 роки 3 місяці;

за ч.3 ст.185 КК України 3 роки;

за ч.2 ст.185 КК України 3 роки;

за ч.2 ст.190 КК України 3 роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці. Згідно ст.71 КК України за сукупністю вироків призначене остаточне покарання позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_8 на користь ТОВ «АТБ маркет» - магазин «Продукти-406» 809 гривень 55 копійок, а держави - процесуальні витрати у розмірі 981 гривня 36 копійок.

Як вбачається із формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, обвинувачений вчинив декілька злочинів за таких обставин.

25 листопада 2013 року ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в селищі Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, попередньо змовившись з ОСОБА_11 - засудженим за іншим вироком, діючи повторно, з корисливих мотивів, спільно, відкрито викрав у ОСОБА_12 мобільний телефон із чохлом, загальною вартістю 768 гривень. При цьому до потерпілого було застосоване насильство, яке не є небезпечним для життя: нанесені удари кулаком в обличчя, а ногами по тулубу, що спричинило легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній ділянці голови справа та зліва, синця на правій брові, восьми саден на правій і на лівій кисті.

28 грудня цього ж року ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, попередньо змовившись з ОСОБА_11 - засудженим за іншим вироком, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де, діючи повторно, з корисливих мотивів, спільно, таємно викрав із сараю електропилку, вартістю 456 гривень, яка належала ОСОБА_13

15 лютого 2014 року обвинувачений із гаража, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав зварювальний апарат, вартістю 537 гривен, належний ОСОБА_14 .

Наприкінці лютого цього ж року, знаходячись в кафе «Вікторія» ПП «Шморгун», розташованому в селищі Червоний Донець Балаклійського району, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману заводів грошима ОСОБА_15 у сумі 400 гривень, при цьому під приводом розміну грошових коштів обвинувачений передав потерпілій три сувенірні купюри.

8 березня цього ж року ОСОБА_8 на території домоволодіння АДРЕСА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, демонтував 4 прути металевої арматури, потім проник у приміщення будинку, звідки виніс чавунну плиту з конфорками, два металевих ліжка, а всього таємно викрав майна ОСОБА_16 на 137 гривень.

9 травня цього ж року обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном, таємно проник до будинку АДРЕСА_5 , звідки виніс належну ОСОБА_17 мікрохвильову піч, вартістю 256 гривень. У дворі домоволодіння потерпілий намагався зупинити ОСОБА_8 , але останній втік з місця події.

Крім того, 27 серпня цього ж року обвинувачений проник через відкриті двері до складського приміщення супермаркету АТБ маркет «Продукти 406» ТОВ «АТБ маркет», розташованого у місті Харкові по вулиці Вернадського, №12, звідки, діючи повторно, таємно викрав 45 кілограмів персиків на загальну суму 809 гривень 55 копійок.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить змінити вирок, пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання, застосувавши ст.69 КК України, знизити строк позбавлення волі за кожне правопорушення до 1 року, а остаточне покарання визначити 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Апелянт посилається на те, що суд не з`ясував умови життя та виховання обвинуваченого, не врахував незначний розмір заподіяних збитків, неповноліття ОСОБА_8 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, намір останнього стати на шлях виправлення. Крім того, на думку захисника, має місце порушення порядку призначення покарання за сукупністю злочинів.

Що стосується апеляції прокурора, то він наполягає на скасуванні судового рішення повністю і ухваленні колегією суддів свого вироку, визнанні ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, призначенні йому покарання на підставі ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, а згідно ст.71 КК України остаточного покарання 4 років 9 місяців позбавлення волі. Як стверджує цей апелянт, суд залишив без уваги неодноразові судимості обвинуваченого за умисні, корисливі злочині, що заподіяна матеріальна шкода не відшкодована.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, захисника та прокурора, які вважали за необхідне скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши обґрунтування апеляційних скарг, колегія суддів вбачає підстави для скасування вироку.

Так, ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд повинен неухильно дотримуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; також в силу ст.30 КПК України правосуддя здійснюється судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

В силу ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбачену цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу і таке фіксування в суді під час судового провадження є обов`язковим - ч.5 ст.27, ч.4 ст.107 КПК України.

Згідно положень ст.ст.20, 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на захист, в тому числі знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють чи обвинувачують, а слідчий, прокурор та суд зобов`язані забезпечити можливість здійснення цих прав. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що витікає із змісту п.6 ст.22 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета кримінального правопорушення.

На підставі ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як передбачено ст.ст. 349, 351 КПК України, під час судового розгляду допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, при цьому першим його допитує прокурор. В силу ст.358 КПК України протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні.

Окрім цього, згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Що ж до змісту вироку, то у разі визнання особи винуватою в його мотивувальній частині поряд з іншими відомостями зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із відображенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення ч.3 ст.374 КПК України.

На той же час суд, який здійснював судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , не дотримався зазначених положень закону.

Зокрема, у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому були б зафіксовані судові засідання за 11 березня, 7 квітня, 15 травня та 27 серпня 2014 року. У зв`язку з чим не забезпечено дотримання прав учасників судового провадження, колегія суддів позбавлена можливості в повній мірі перевірити зміст та законність процесуальних дій під час розгляду в суді першої інстанції. За наявності такого істотного порушення вимог кримінального процесуального закону судове рішення відповідно до ч.2 ст.412 КПК України у будь-якому разі підлягає скасуванню.

Як вбачається із обвинувального акта та мотивувальної частини вироку, формулювання обвинувачення викладено в цих процесуальних документах неконкретно і неоднозначно, що відноситься до відображення протиправних дій ОСОБА_8 та другого співучасника відкритого заволодіння майном ОСОБА_12 25 листопада 2013 року, а також обставин грабежу від 9 травня 2014 року, де не вказано, чи забрав із собою чуже майно обвинувачений після того, як його помітив на місці події потерпілий. Допущений недолік свідчить про обмеження можливостей ОСОБА_8 захищатись передбаченими законом засобами від обвинувачення.

Під час судового розгляду обвинувачений допитаний поверхово, з`ясовувались не всі обставини злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується. У матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому були б зафіксовані пояснення ОСОБА_8 відносно подій 25 листопада та 28 грудня 2013 року, 27 серпня 2014 року. До того ж першим допитував обвинуваченого не прокурор, а головуючий, тобто порушено вимогу щодо об`єктивності та неупередженості суду.

У мотивувальній частині вироку суд послався на докази, наявні в документах, в тому числі, які відображені в протоколах огляду місця події та проведення слідчого експерименту, висновках експертиз, проте приєднані до матеріалів провадження технічні носії інформації не містять даних про оголошення цих документів.

Суд тільки перерахував наявні дані на підтвердження обвинувачення ОСОБА_8 у відкритому викраденні майна ОСОБА_12 , але не оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Більше того, у висновках суду мають місце суперечності, оскільки обвинувачений оспорював ту обставину, що він забрав у потерпілого телефон (останній том, а.с.161), а у вироку стверджується зворотне.

Суд мотивує свої висновки поясненнями свідка ОСОБА_18 , проте ця особа законний представник свідка ОСОБА_19 . Торкаючись показів свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , то вони також не отримали оцінки з боку суду.

Таким чином, при здійсненні судового провадження щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, допущено не тільки істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі порушено право обвинуваченого на захист, але й мають місце неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, всупереч ст.370 КПК України судове рішення стосовно ОСОБА_8 не є законним, обґрунтованим та вмотивованим, згідно ч.1 ст.409, ч.1 ст.415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Що ж до обґрунтувань апеляційних вимог сторони захисту відносно пом`якшення покарання обвинуваченому, а також доводів прокурора щодо необхідності призначення останньому більш суворого покарання, то колегія суддів не має підстав зробити відповідні висновки у порушених питаннях, оскільки обвинувальний вирок скасовується і буде здійснюватися новий судовий розгляд.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи характер обвинувачення: скоєння низки злочинів, в тому числі - тяжких, що він вже має судимості за умисні злочини, відповідно до вимог ст.ст.177, 178, 183, 419 КПК України колегія суддів вбачає підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.9, 376, 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 19 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити дію запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_8 , 1996 року народження, до 5 (п`ятого) квітня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_21 ОСОБА_3