Справа № 1-115
ВИРОК

І МЯ М УКРАЇНИ

28 лютого 2007 р. Уманський
міськрайонний суд, Черкаської області

в складі:
головуючої-судді Бурлака В.І. при секретарі Шаповал Н.В. з участю прокурора
Якушиної О.В. адвоката ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Умані справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Умань, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого
робочим у приватного підприємця, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1
ст. 122 КК
України,

Встановив:

ПідсуднийОСОБА_2,
26 листопада 2006 року,
близько 21 год., по
АДРЕСА_2, неподалік магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», на ґрунті неприязних відносин,
наніс удар ногою в живіт ОСОБА_3, внаслідок удару, потерпілий упав на землю, а
потім наніс кілька ударів ногою в область голови та по руці потерпілому
ОСОБА_3, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани підборіддя,
забійної рани язика, струс головного мозку, рани нижньої стійки правого
слухового ходу, поперечний перелом нижньої щелепи зліва, закритий внутрішньо
суглобний повздовжній перелом епіфіза лівої променевої кістки без зміщення
уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що
спричинило тривалий розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в
пред'явленому обвинуваченні визнав частково, та показав, що 26 листопада 2006 року, близько 21 год., він разом з
ОСОБА_4. повертався додому, по дорозі зустрів, раніше незнайомого,ОСОБА_3. і
між ними виникла суперечка, під час якої він заподіяв тілесні ушкодження
потерпілому, удари наніс ногою в тулуб, а в обличчя - руками.

Вина підсудного
у вчиненні злочину підтверджується:

показами потерпілого ОСОБА_3. про те, що 26 листопада 2006 p., він
повертався додому разом з дружиною, по дорозі зустрів двох незнайомих хлопців і
між ними виникла суперечка, підсудний спочатку наніс йому удар ногою в тулуб,
від якого він упав, а потім наніс кілька ударів ногою в область голови та по
руці, заподіяну матеріальну та моральну шкоду відшкодував.

показами свідка ОСОБА_5 про те, що 26.11.2006 року по
АДРЕСА_2, під час сварки, яка виникла між її чоловіком та підсудним, останній
побив її чоловіка, заподіявши йому тілесні ушкодження;

показами свідка ОСОБА_4. про те, що 26.11.2006
р., по АДРЕСА_2, між потерпілим, ним та СОБА_2, виникла сварка,
потерпілий їх ображав, після чого ОСОБА_2 наніс удар потерпілому ногою в тулуб
і він упав, чи наносив ще удари він не бачив.

показами свідків ОСОБА_7. та ОСОБА_8 в процесі досудового слідства, про те,
що 26 листопада
2006 року
вони ішли по АДРЕСА_2 і бачили, як двоє чоловіків бігли за чоловіком, який біг
в сторону

2

магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2», після того, як його догнали, почалася бійка, коли вони
підійшли, то потерпілий лежав на землі без свідомості, лице було в крові

/а.с. 74,75/

даними протоколу
очної ставки між ОСОБА_3. та ОСОБА_2.,
із якого вбачається, що ОСОБА_3. підтвердив свої покази про нанесення
ударів ногами ОСОБА_2. в
область голови та по руці 26.11.2006
р.

/а.с. 64/

даними висновку
судово-медичної експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_3 із
якого вбачається, що ОСОБА_3. заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості, при обставинах, вказаних ОСОБА_3

/а.с. 46,47/

Оцінюючи зібрані
по справі докази та перевірені в судовому засіданні, суд вважає, що пред'явлене
обвинувачення доказано.

Дії підсудного
суд кваліфікує по ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої
тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті

121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я.

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного,
який характеризується позитивно.

Обставинами, що
пом'якшують покарання суд визнає: вік підсудного, відшкодування шкоди
потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Враховуючи, що
підсудний вчинив злочин середньої тяжкості, вперше, позитивно характеризується,
відшкодував заподіяну шкоду, обставини справи, суд вважає, що є підстави
застосувати ст. 75 КК
України, звільнивши ОСОБА_2.
від відбування покарання з випробуванням.

Заявлений цивільний позов, прокурором м. Умані, підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 323,
324 КПК України, суд -

Засудив:

Визнати ОСОБА_2 винним по ч. 1 ст.

122 КК України, та призначити покарання - два роки
позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України - звільнити
засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати
засудженого періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного
заходу засудженому, до вступу вироку в законну силу, залишити - підписку про
невиїзд.

Заявлений цивільний позов прокурором м. Умані задоволити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь Уманської міської лікарні 436 грн. 90
коп.

Стягнути з
ОСОБА_2. на
користь держави судові витрати в сумі 68
грн. 82 коп.

Зняти арешт,
накладений по постанові слідчого СВ Уманського MB УМВС, 6 лютого 2007 року на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_3і, яка
належить ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд, Черкаської області, протягом 15 діб з моменту проголошення.