Справа № 592/6227/15-к
Провадження № 1-в/592/277/15

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника СВК ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання захисника ОСОБА_5 відносно засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Обухів, Київської області, проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше судимого: 1) 07.03.2002 року Білоцерківським районним судом за 185 ч.1 КК України до 1 року п/волі, з іспитовим строком на 1 рік.

2) 27.12.2010 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 121 ч. 2, 187 ч. 4, 309 ч. 1, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років.

про умовно-дострокове звільнення , -

встановив:

Захисник ОСОБА_5 своє клопотання мотивується тим, що за вироком Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 було визнано винним у злочині передбаченому ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст. 121 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Зарахувати в строк відбутого покарання час затримання та перебування під вартою з 14.10.2009 по 27.12.2010.

Просить засудженого умовно-достроково звільнити від покарання, оскільки ОСОБА_6 на сьогоднішній день, з урахуванням строку зарахування в строк відбуття покарання періоду з 14.10.2009 по 27.12.2010, відбув майже 5 років 8 місяців (з 8 рок.), що складає більше 2/3 призначеного строку покарання. Вину у скоєному злочині визнає, вирок суду вважає справедливим. За час відбуття покарання мав 4 заохочення від адміністрації колонії, працевлаштований до бригади №44 різноробочим, приймає участь в соціальному житті колонії, став віруючою людиною, отримав 3 професії в навчальному центрі СВК №116: верстатник деревообробних верстатів 2-го розряду, слюсар-ремонтник 2-го розряду, електромонтер з ремонту та обслуговування 2-го розряду. Починаючи з серпня 2014 року приймає активну участь в програмі диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення". Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує. Вважає важливою характеризуючою ознакою ОСОБА_6 є той факт, що за весь час відбування покарання він мав лише 1 стягнення у 2012 році в формі попередження, яке на сьогоднішній день погашено, має намір, відразу після звільнення, влаштуватись на роботу, для того щоб відшкодувати залишки шкоди завданої його злочинами та відновитись як повноцінний суб`єкт суспільства, створити повноцінну сім`ю.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні клопотання підтримали, просили клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 задовольнити.

Представник Сумської виправної колонії та прокурор проти клопотання захисника заперечували, вважали його таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши засудженого, його захисника, представника Сумської виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно вироку Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 було визнано винним у злочині передбаченому ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст. 121 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 186 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
При розгляді клопотання судом встановлено, що в матеріалах провадження міститься ряд річних характеристик, з яких більшість характеризують засудженого ОСОБА_6 посередньо.
Так, з характеристики від 15.03.2012 р., яка знаходиться в особовій справі на засудженого, вбачається, що ОСОБА_6 прибув до Сумської виправної колонії (№ 116) 15.03.2011 р.; вимоги режиму тримання не порушував, заохочень не має; зарекомендував себе посередньо; участі у суспільно-корисній праці у відділенні не приймає (а. с. 50 особистої справи).
З характеристики від 24.02.2015 р., яка знаходиться в особовій справі на засудженого, вбачається, що ОСОБА_6 приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» але заходи, передбачені програмою відвідує не регулярно; в особистості засудженого залишається деякий рівень суспільної небезпеки. З висновку даної характеристики на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення, але застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України вважаю передчасним. (а.с.93, особистої справи).
З матеріалів особистої справи /а. с. 52-53, 62-63 ітд./ вбачається, що засуджений ОСОБА_6 неодноразово порушував режим установи.
Згідно з витягом з протоколу № 7 засідання комісії установи по розгляду матеріалів про застосування ст.81 КК України від 24.02.2015 р. вбачається, що засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в направленні матеріалів до суду для застосування ст. 81 КК України, оскільки застосування даної статті до засудженого є передчасним.
Вказані обставини в їх сукупності свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення.
Таким чином, ретельно вивчивши особу засудженого, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 своєю ситуативною поведінкою всіляко намагався отримати пільгу на умовно-дострокове звільнення від покарання та, що фактично він не довів свого виправлення, а тому враховуючи тяжкість та спосіб вчинених ним злочинів, суд вважає, що до нього на даний час не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
постановив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 відносно засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали викладено 10 серпня 2015 року .

СУДДЯ ОСОБА_1