Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянула 24 липня 2015 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Луцьк Волинської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2006 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 12 червня 2009 року звільнений по відбуттю покарання,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29 червня 2014 року о 23 год 30 хв, перебуваючи поблизу магазина «Домашній», що знаходиться за адресою: вул. Коперніка, 27, м. Луцьк, умисно шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_2, таємно викрав велосипед марки «ТРЕК», вартістю 2000 грн.

Крім того, 25 серпня 2014 року о 21 год, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля хлібного кіоску, що розташований по просп. Відродження в м. Луцьк, умисно, штовхнув потерпілого ОСОБА_3 та відкрито викрав у нього гаманець з належностями на загальну суму 1011, 2 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений просить судові рішення постановлені відносно нього змінити у зв'язку з невідповідністю призначеного йому покарання тяжкості злочину та особі засудженого та призначити йому більш м'яке покарання ніж передбачено законом на підставі ст. 69 КК України. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 стверджує, що судом не в повній мірі враховано стан його здоров'я, оскільки він хворіє на ряд тяжких хвороб.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання засудженим порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначені ОСОБА_1 покарання суд обґрунтовано врахував тяжкість вчинених ним злочинів, дані про особу винного, який визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв у розкритті злочинів.

Разом з тим, судом також враховано і те, що засуджений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та вчинив злочин у стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого лише за умови призначення покарання у виді позбавлення волі, однак у мінімальних межах санкції статті Особливої частини КК, якою передбачена кримінальна відповідальність за вчинені ним злочини.

За результатами перевірки матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_1 апеляційний суд відкинув доводи його апеляційної скарги, аналогічні наведеним у касаційній скарзі, та погодився з висновками суду про можливість виправлення засудженого лише за умови його ізоляції від суспільства, а тому підстав для призначення йому більш м'якого покарання ніж передбачено законом суд апеляційної інстанції не знайшов.

Ухвала суду апеляційної інстанції є законною, вмотивованою та обґрунтованою і відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати призначене засудженому покарання за своїм видом чи розміром явно несправедливим внаслідок суворості та підстав для застосування положень ст.69 КК України, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, суд касаційної інстанції, з мотивів, наведених у касаційній скарзі, не вбачає підстав для її задоволення, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2015 року.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_4