Справа№ 610/547/15-к
Провадження № 1-кп/610/91/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився і мешкає в АДРЕСА_1 ,, громадянина України, одруженого, із вищою освітою, призваного 24 квітня 2014 року за мобілізацією Полтавським ОМВК, командира 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого лейтенанта, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі п.33 Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» ОСОБА_6 призваний у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 батальйон територіальної оборони) 1 мотопіхотний взвод 2 мотопіхотної роти, яка станом на 02 грудня 2014 року тимчасово дислокувалася на території ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 від 02 грудня 2014 року № 159 «Про здійснення переміщення окремих підрозділів військової частини польова пошта НОМЕР_1 » командиру зведеного підрозділу ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » старшому лейтенанту ОСОБА_6 наказано у строк до 17 години 05 грудня 2014 року підготувати підпорядкований йому особовий склад, зброю та техніку до переміщення у АДРЕСА_3 для виконання завдань за призначенням та о 08.00 годині 6 грудня 2014 року здійснити марш у с. Райгородка Луганської області.

Зазначений наказ 03 грудня 2014 року був доведений до відома старшого лейтенанта ОСОБА_6 заступником командира батальйону по роботі з особовим складом військової частини польова пошта НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_8 .

Однак старший лейтенант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 03 грудня 2014 року близько 20 години 30 хвилин на території ДП «Балаклійський ремонтний завод», який розташований в АДРЕСА_2 , отримавши та зрозумівши наказ свого прямого начальника - командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 від 02 грудня 2014 року № 159 у строк до 17.00 години 5 грудня 2014 року підготувати та о 08 годині 6 грудня 2014 року здійснити переміщення підлеглого йому особового складу, зброї та техніки до АДРЕСА_3 , діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 6,11,16,30,37,119,120,130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, висловлюючи непокору та відступаючи від його приписів у часі, місці та характері дій, відкрито заявив про його невиконання, маючи реальну можливість умисно його не виконав, у строк до 17 години 05 грудня 2014 року жодних дій, направлених на підготовку підпорядкованого йому особового складу, зброї та техніки до переміщення не вчинив та о 08.00 годині 06 грудня 2014 року переміщення не здійснив.

Такі дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 402 КК України, які виразились у вчиненні непокори, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника.

26 лютого 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та старшим прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов угоди обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 402 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 : позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

Потерпілий у вказаній справі відсутній.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 402 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України .

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду і розміру покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та старшим прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , укладену 26 лютого 2015 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394,395 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя