Справа № 297/467/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.05.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
та прокурора ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2015 року обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 23 лютого 2015 року в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення - повернуто прокурору Берегівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 і зобов`язано прокурора вирішити питання про усунення виявлених недоліків протягом 10 днів після набрання ухвалою законної сили.
В ухвалі суду вказується на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, у тому числі на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не отримав копії обвинувального акту. В обґрунтування зазначеного вказується на те, що обвинувальний акт складено слідчим СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області і затверджено прокурором 24 лютого 2015 року, а розписка підозрюваним ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування дана прокурору 23 лютого 2015 року, тобто ще до складання та затвердження обвинувального акту. Тому обвинувальний акт, а також угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення вищевказаних недоліків.
В а п е л я ц і й н и х с к а р г а х :
прокурор Берегівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що, повертаючи прокурору обвинувальний акт з підстав не вручення підозрюваному ОСОБА_7 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, суд вийшов за межі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в частині вирішення угоди про визнання винуватості. При цьому вказує на те, що суд не прийняв до уваги той факт, що під час підготовчого судового засідання підозрюваний вказував на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування отримав у день написання розписки про їх вручення і просив затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена між ним (обвинуваченим) та прокурором. Крім того, апелянт посилається на те, що в порушення вимог ст. 314 КПК України в судовому засіданні підозрюваному не були роз`яснені його права і не була вручена пам`ятку про його права та обов`язки, у зв`язку з чим підозрюваний був позбавлений можливості скористатись своїми правами. Просить ухвалу скасувати, а обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та підозрюваним, повернути до Берегівського районного суду Закарпатської області зі стадії підготовчого судового засідання ;
- обвинувачений ОСОБА_7 вказує на те, що висновок суду про те, що йому не було вручено обвинувальний акт, у зв`язку з тим що розписка була дана ним раніше ніж складений та затверджений обвинувальний акт, є хибними, оскільки він отримав обвинувальний акт, і в день його отримання надав розписку. Також посилається на те, що в судовому засіданні, яке відбулося 10.03.2015 року він взагалі не зрозумів, що сталося, оскільки суд з`ясовував тільки його думку про повернення обвинувального акта, на що він нічого не зміг сказати, так як повинна була розглядатись угода про визнання винуватості, про яку суд у нього нічого не з`ясовував. Просить ухвалу скасувати, а кримінальне провадження направити до місцевого суду для розгляду угоди про визнання винуватості.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу й просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.
Висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, колегія суддів визнає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону.
Так, з обвинувального акта вбачається, що регламентовані ст. 291 КПК України вимоги до нього при його складанні були дотримані, обвинувальний акт затверджений прокурором, у тому числі в ньому зазначені відомості, що регламентовані пунктами 1-9 ч. 2 цієї статті, до обвинувального акта доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акт, а також угода про визнання винуватості, яка укладена між підозрюваним та прокурором відповідно до вимог ст. ст. 469-470, 472 КПК України.
Зазначений в ухвалі суду недолік, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 не отримав копії обвинувального акту, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт складено слідчим СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області та затверджено прокурором 24 лютого 2015 року, а розписка підозрюваним ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування дана прокурору 23 лютого 2015 року, тобто ще до складання та затвердження обвинувального акту, колегія суддів визнає опискою при складанні обвинувального акта. При цьому враховується те, що обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що він отримав обвинувальний акт, і в день його отримання надав розписку.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає слушними й доводи апеляційної скарги прокурора про те, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав не вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, суд вийшов за межі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в частині вирішення угоди про визнання винуватості й, що суд не прийняв до уваги той факт, що під час підготовчого судового засідання підозрюваний вказував на те, що отримав обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у день написання розписки про його вручення та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним (обвинуваченим) та прокурором.
Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог ст. 314 КПК України в судовому засіданні підозрюваному не були роз`яснені його права та не була вручена пам`ятка про його права та обов`язки, у зв`язку з чим підозрюваний був позбавлений можливості скористатись своїми правами, також заслуговують на увагу, оскільки вказаний факт підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання.
Отже, з наведеного витікає, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення прокурору обвинувального акта разом з угодою про визнання винуватості.
З урахуванням наведеного, колегія суддів задовольняє апеляційні скарги прокурора та підозрюваного, ухвалу місцевого суду скасовує, а кримінальне провадження вважає за необхідне призначити до підготовчого судового засідання в Берегівському районному суді Закарпатської області.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: