У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Канигіної Г.В., Гошовської Т.В.

розглянула
у судовому засіданні у м. Києві 18 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 25 квітня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Херсонської області від 4 липня 2006 року.

Вироком місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 Каховського

району Херсонської області,

раніше судимого:

24 жовтня 2005 року Каховським

міськрайонним судом Херсонської області

за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження

волі. На підставі ст. 75 КК України

звільнено від відбування покарання з

випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

засуджено
до позбавлення волі:

– за ч. 1 ст. 121 КК України на
п'ять років;

– за ч. 1 ст. 122 КК України на один рік.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 за сукупністю
злочинів призначено п'ять років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_1 за сукупністю
вироків призначено шість років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1:

- на користь потерпілої ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3000 грн.
та матеріальної - 323 грн.;

- у доход держави 15 грн. 83 коп. судових
витрат.

Як визнав суд, 29 грудня 2005 року, у
вечірній час, ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у будинку
№АДРЕСА_2 Каховського району Херсонської області, на грунті особистих
неприязних стосунків, умисно завдав декілька ударів милицею потерпілій ОСОБА_2,
заподіявши їй середньої тяжкості тілесні ушкодження.

9 січня 2006 року, ОСОБА_1, у вечірній
час, також перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, за вказаною адресою, умисно завдав декілька ударів милицею по нозі
ОСОБА_2, спричинивши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської
області від 4 липня 2006 року апеляція засудженого залишена без задоволення, а
вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 квітня 2006
року - без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення щодо нього скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що висновок суду щодо
визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень виявлених у потерпілої, не
відповідає дійсності, у судовому засіданні порушено кримінально-процесуальний
закон та не враховано показання свідка ОСОБА_3. про те, що саме він вчинив
злочини щодо ОСОБА_2
Засуджений також просить пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи скарги засудженого, колегія суддів не
вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду першої інстанції, щодо доведеності
винності ОСОБА_1 в
умисному заподіянні ним потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості та тяжких
тілесних ушкоджень, за обставин вказаних у вироку, за що його і засуджено,
стверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, і є правильним.

На обґрунтування свого висновку суд підставно послався на
показання потерпілої, котра, як на досудовому слідстві, так і у судовому
засіданні стверджувала, що 29 грудня 2005 року та 9 січня 2006 року її син ОСОБА_1, котрий перебував у стані
алкогольного сп'яніння, завдав їй декілька ударів милицею і спричинив їй
перелом кісток лівої руки та відкритий перелом кісток гомілки правої ноги.
Показання потерпілої є послідовними та повністю узгоджуються із показаннями
свідка ОСОБА_4. та даними, що є у висновку судово-медичної експертизи.

Суд, як на доказ винності засудженого, також підставно
послався на дані, що є у протоколі відтворення обстановки та обставин події,
під час якого ОСОБА_1 детально розповів та продемонстрував за яких обставин і у
який спосіб він завдавав ударів милицею по тілу та кінцівках своїй матері.

Посилання ОСОБА_1 на те, що висновок експерта про ступінь
тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої не відповідає дійсності, спростований
як показаннями потерпілої, так і поясненнями експерта ОСОБА_5., який на досудовому
слідстві повідомив, що у ОСОБА_2 було виявлено середньої тяжкості та тяжкі
тілесні ушкодження. Експерт пояснив, що характер та локалізація тілесних
ушкоджень у потерпілої свідчать про те, що вони виникли за тих обставин, котрі
були вказані засудженим під час відтворення обставин та обстановки злочинів.

Сукупність зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, дала суду
усі підстави зробити обґрунтований висновок щодо винуватості ОСОБА_1 та
кваліфікації його злочинних дій саме за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КК України.

Суд дав належну оцінку показанням свідка ОСОБА_3., який у
судовому засіданні змінив свої показання та заявив, що він заподіяв потерпілій
тілесні ушкодження, а не син і підставно не взяв їх до уваги.

Як видно зі справи, ОСОБА_3. протягом досудового слідства
дав детальні показання, як ОСОБА_1 знущався над матір'ю, неодноразово бив її, і
що між ними склалися неприязні стосунки. ОСОБА_3. також повідомив за яких обставин
ОСОБА_2. отримала тілесні ушкодження.

Заявки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про застосування до них
незаконних методів ведення слідства були предметом перевірки у порушенні
кримінальної справи щодо працівників міліції було відмовлено (а/с 83).

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд урахував тяжкість вчинених ним
злочинів, дані про особу засудженого, і умотивував своє рішення, щодо
призначення покарання саме у виді позбавлення волі, яке є необхідним та
достатнім. Підстав для пом'якшення покарання, чи застосування ст. 69 КК України, не знайдено.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, що тягнуть скасування
чи зміну судових рішень, не встановлено.

Не вбачаючи підстав для задоволення касаційної скарги засудженого, колегія
суддів не знаходить підстав і для призначення справи до касаційного розгляду з
викликом осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженому ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Кравченко К.Т. Канигіна Г.В. Гошовська Т.В.