В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Сливка В. В. ,

при секретарі Святецька Н. В.,

з участю прокурора__________ЛИСАКА М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, несудимого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2012 року, близько 01 год. 20 хв., ОСОБА_1, керуючи технічно-справним автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по теритерії Білоцерківського району автодорогою Дрозди-Мазепинці в напрямку с. Дрозди, впорушення вимог п. 1.2 «Правил дорожнього руху України», яким в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 1.5, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 (б), який вимагає у водія для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 11.2, яким визначено, що нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини; п. 12.2, яким визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, та п. 12.3, який зобов?язує водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він об'єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, допустив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів для зменшення швидкості та зупинки керованого ним транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, врезультаті чого пасажир автомобіля «Део Нексіа» ОСОБА_3, котрий в момент зіткнення перебував на передньому пасажирському сидінні, отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи № 162/д від 08.06.2012 року, небезпечні для життя тяжкі тілесні ушкодження у виді розриву правої долі печінки, розривів брижі тонкого кишечника, внутрішньочеревної кровотечі, закритого перелому четвертої та п?ятої п?ясткових кісток лівої кисті, рани голови та підборіддя, саден правої кисті та правої гомілки.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 143 від 15.06.2012 року, водій автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_1 за встановлених слідством дорожніх обставин з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.2., 11.2 та 12.2 «Правил дорожнього руху України» і мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, шляхом виконання технічних вимог п. 1.2 та п. 11.2 зазначених «Правил …», для чого не було перешкод технічного характеру.

Підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винуватим у вчиненому та в повному обсязі підтвердив факт і встановлені досудовим слідством обставини порушення 17.04.2012 року, близько 01 год. 20 хв., під час керування автомобілем НОМЕР_1, вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б), 11.2, 12.2 та 12.3 «Правил дорожнього руху України», що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, та спричинення потерпілому ОСОБА_3 небезпечних для життя тяжких тілесних ушкоджень. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнаючи себе винуватим у вчиненому, в повному обсязі погоджуючись з пред'явленим обвинуваченням та заявленими у справі прокурором, в інтересах Білоцерківського міського фінансового управління цивільним позовом, будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, ОСОБА_1 від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред?явленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б), 11.2, 12.2 та 12.3 «Правил дорожнього руху України», особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження.

Обираючи підсудному покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_1 несудимий, повністю визнав себе винуватим, щиросердно розкаявся у вчиненому і активно сприяв розкриттю злочину.

Наведені обставини суд визнає такими, що помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно. До кримінальної відповідальності останній притягується вперше.

Обставин обтяжуючих відповідальність підсудного судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

У зв?язку з цим суд вважає за необхідне застосувати до підсудного ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, звільнити підсудного від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Заявлений у справі прокурором цивільний позов про стягнення з підсудного на користь Білоцерківського міського фінансового управління 3881 грн. врахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого у справі ОСОБА_3 з 07.04.2012 року по 13.06.2012 року в Білоцерківській міській лікарні № 2 підсудний ОСОБА_1 визнав у повному обсязі.

Суд вважає позовні вимоги прокурора обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Стягненню з підсудного підлягають також судові витрати в сумі 3089 грн. 52 коп. на проведення у справі судових транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі з позбавленням на 1 рік права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, зобовязавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу контролюючих органів та повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Білоцерківського міського фінансового управління 3881 грн. врахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого у справі ОСОБА_3 в Білоцерківській міській лікарні № 2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судові витрати в сумі 3089 грн. 52 коп. на проведення у справі судових транспортно-трасологічної та автотехнічної експертиз.

Запобіжний захід засудженому, до набрання вироком чинності, залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Автомобіль «Део Нексіа», д.н.з. НОМЕР_4, який у якості речового доказу зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області, повернути володільцю ОСОБА_1.

Автомобіль «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_5, який також у якості речового доказу зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів БЦ РВ ГУ МВС України в Київській області, повернути власнику ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: В. В. Сливка