Справа №1-242/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2008
року м.Шостка

Шосткінський міськрайонний суд
Сумської області у складі:

головуючого
судді Чернобая
О.І.,

при
секретарі Сугоняко
Н.О.,

з участю прокурора Саврової
Г.Л.,

потерпілих ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Шосткінського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Шостка, гр-на України, українця, з середньою-технічною
освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов'язаного, зареєстрованого
АДРЕСА_1, фактично проживаючого АДРЕСА_2, раніше судимого: 07.07.2003 р.
Шосткінським міськрайонним судом за ст.185 ч.3, 75 КК України до 3 років
позбавлення з іспитовим строком на 2 роки.

Постановою Шосткінського
міськрайсуду від 16.03.2005 р. направлений до відбування покарання в місця
позбавлення волі на строк 3 роки позбавлення волі.

Звільнився 23.05.2007 року
умовно-достроково на 10 місяців 1 день,

- за ст.ст.296 ч.1, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И
В:

21.11.2007
р., близько 00.45 год., ОСОБА_3, діючи повторно, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3, де мешкає його сусід
ОСОБА_1, під час бесіди з ОСОБА_1, відкрито викрав з кімнати цієї квартири
телевізор «Рубін», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 968 грн.,
що належав потерпілому ОСОБА_1, чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану
суму. Після чого з викраденим зник з місця скоєння злочину та розпорядився
викраденим на власний розсуд.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 по пред'явленому йому обвинуваченню за
ст.ст.296 ч.1 та 186 ч.2 КК України винним себе визнав частково і показав, що
він проживає в квартирі АДРЕСА_2. Так, 21.11.2007 р. у вечірній час він прийшов
в гості до своєї знайомої ОСОБА_4, яка проживала в його під'їзді, в квартирі
АДРЕСА_4, де разом з нею став розпивати спиртні напої, після розпиття яких,
ОСОБА_4 під час бесіди розказала, що пропало її кошеня. Він раніше бачив у неї
кошеня і сказав, що він знає де воно може бути і спитав чи не треба його
повернути. На що ОСОБА_4 попросила щоб він повернувся їй кошеня. Після чого він
прийшов до квартири АДРЕСА_3, яка також розташована в цьому ж під'їзді, де
проживав раніше йому не відомий ОСОБА_1 і подзвонив в квартиру. Двері відчинив
ОСОБА_1, який знаходився у стані алкогольного сп'яніння і який сам запропонував
йому зайти до нього.

Знаходячись
в квартирі ОСОБА_1 він спитав де кошеня ОСОБА_4, на що ОСОБА_1 відповів що
ніякого кошеняти у нього не має. Після чого він став кликати кошеня і воно
вийшло на його зов. Він спитав навіщо ОСОБА_1 його дурить що кошеня в квартирі
не має. В цей момент ОСОБА_1 розвернувся і став іти в кімнату. Розізлившись на
ОСОБА_1 за те, що той обдурив його з
приводу кошеняти, ударив його кулаком в потилицю і коли ОСОБА_1 повернувся до
нього, то він наніс йому ще декілька ударів кулаками в область голови, від чого
ОСОБА_1 сів на диван і закрився руками. А він наніс ОСОБА_1 ще удар ногою, але
куди саме не помітив.

В цей
момент в квартирі знаходилась також раніше йому не відома ОСОБА_2, яка побачив
кошеня забрала його на руки і сказала, що не віддасть його, тому що це кошеня
ОСОБА_1 Після чого він підійшов до ОСОБА_2 і з метою забрати кошеня, став
викручувати їй руку на якій сиділо кошеня і в цей момент наніс ОСОБА_2 декілька
ударів кулаком в область голови щоб забрати таким чином кошеня.

Забравши
кошеня, він пішов до квартири ОСОБА_4 і віддав їй кошеня, за що остання
подякувала йому і сказала, що це її кошеня.

Далі він
взяв свій мобільний телефон, який знаходився в квартирі ОСОБА_4 і повернувся в
квартиру ОСОБА_1 щоб визвати швидку допомогу, оскільки після того, як він побив
ОСОБА_1 тому стало погано. На його виклик приїхала швидка допомога, яка надала
необхідну медичну допомогу ОСОБА_1 після чого він став з'ясовувати у останнього
чому той забрав чуже кошеня.

Під час
з'ясування цього питання, він забрав в кімнаті телевізор, що належав ОСОБА_1 і
сказавши потерпілому, що поверне цей телевізор коли той прийде до нього для
з'ясування питання про належність кошеня.

Винним
себе визнав в тому, що побив потерпілих, спричинивши їм легкі тілесні
ушкодження та відкрито забрав телевізор, але не визнав своєї вини в тій
частині, що відкрито викрав телевізор із корисливих спонукань, оскільки ніякої
користі при цьому він не переслідував.

Крім
часткового визнання своєї вини підсудним ОСОБА_3, його вина підтверджується
зібраними по справі органами досудового слідства і дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Так, допитаний
у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_1 показав, що 21.11.2007 р. у
вечірній час до нього в гості прийшла його знайома ОСОБА_2, з якою під час
вечері він розпивав горілку. Пізно ввечері в двері його квартири хтось
подзвонив. Він відчинив двері і побачив раніше йому невідомого ОСОБА_3, якому
запропонував зайти до нього в квартиру, оскільки сприйняв його за сина ОСОБА_2.
Коли ОСОБА_3 зайшов в квартиру то став питати навіщо він забрав чужого кошеня.
Він відповів, що ніякого кошеня у нього вдома не має, після чого повернувся і
став йти у кімнату. В цей момент ОСОБА_3 покликав кошеня і воно звідкілясь
вибігло. Тоді ОСОБА_3 став казати навіщо він його дурить і щоб віддав це
кошеня. Він відповів, що це його кошеня і віддавати не буде. За це ОСОБА_3
наніс йому декілька ударів кулаками в область голови, та вдарив ще і ногою. Від
чого він сів на диван і закрився руками. Далі він бачив, як його знайома
ОСОБА_2 взяла на руки кошеня і не віддавала його ОСОБА_3 на що той став
викручувати їй руки. Він сказав ОСОБА_2 щоб та віддала ОСОБА_3 кошеня і вона
віддала. Забравши кошеня, ОСОБА_3 пішов з квартири, але через декілька хвилин
повернувся і викликав швидку допомогу, оскільки йому було погано від отриманих
ударів, та від того, що перебував у стані алкогольного сп'яніння. Невздозі
приїхала карета швидкої допомоги і йому була надана медична допомога. Далі
ОСОБА_3 став з'ясовувати у нього навіщо він забрав чужого кошеня, але із-за
того, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння і після того, як медичні
працівники укололи йому снотворне, йому хотілось спати, тому він не підтримував
розмови з ОСОБА_3

Далі
ОСОБА_3 забрав у нього в кімнаті, телевізор і виніс його з квартири. Він бачив,
як ОСОБА_3 забирав у нього телевізор, але нічого йому не казав, оскільки боявся
щоб той знову його не побив. Забирати телевізор ОСОБА_3 він не дозволяв і в
ранці хотів звернутись з цього приводу в міліцію, але міліцію викликала ОСОБА_2
тієї ж ночі і співробітники міліції тієї ж ночі виявили і вилучили з квартири
ОСОБА_3його телевізор.

Допитана
у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що 21.11.2007 р. у вечірній
час вона прийшла в гості до свого знайомого ОСОБА_1 за вищевказаною адресою.
Приблизно о 00.30 год. в квартиру хтось подзвонив і ОСОБА_1 відкрив двері. В
квартиру зайшов раніше їм невідомий ОСОБА_3, який знаходився у стані
алкогольного сп'яніння і який став питати за кошеня. Під час цієї розмови
ОСОБА_3 побив ОСОБА_1, вимагаючи повернути кошеня. Після чого кошеня вискочило
з під дивану і вона взяла його на руки щоб ОСОБА_3 не зміг забрати його. Але
ОСОБА_3 підійшов до неї і став викручувати їй руку, щоб вона відділа кошеня,
після чого ОСОБА_3 наніс їй ще декілька ударів кулаком по голові. Тоді ОСОБА_1
сказав щоб вона віддала кошеня ОСОБА_3 що вона і зробила. Кошеня належало
ОСОБА_1 тому вони не хотіли віддавати його ОСОБА_3 Коли ОСОБА_3 забрав кошеня і
пішов з квартири, то вона вийшла на вулицю і пішла до своєї знайомої щоб
викликати міліцію. Коли саме і яким чином ОСОБА_3 забирав з квартири ОСОБА_1
телевізор вона не бачила.

Допитана
у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що 21.11.2007 р.,
вечері, до неї пришов її знайомий ОСОБА_3, який проживав в одному з нею
під'їзді. Вони вдвох розпивали горілку. Після розпиття якої вона під час бесіди
сказала, що у неї пропало кошеня. ОСОБА_3 сказав, що знає де знаходиться її
кошеня я спитав чи не треба його забрати, вона відповіла, що треба. Після чого
ОСОБА_3 кудись пішов, куди саме не сказав і приблизно хвилин через 10
повернувся до неї і приніс належного їй кошеня. Після чого ОСОБА_3 взяв у неї в
квартирі свій мобільний телефон і сказав, що піде до сусіда, якого побив для
того щоб викликати карету швидкої допомоги. Що було далі їй невідомо.

За
фактом відкритого викрадення телевізора ОСОБА_1, вина ОСОБА_3 також
підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом
огляду квартири ОСОБА_3 АДРЕСА_2, під час огляду якої співробітниками міліції
був виявлений та вилучений телевізор марки «Рубін», який ОСОБА_3 відкрито
викрав з квартири ОСОБА_1/а.с.9-11/

-висновком
дактилоскопічної експертизи, згідно якої на викраденому телевізорі був
виявлений та вилучений відбиток руки, який належить підсудному ОСОБА_3
/а.с.78-81/

Здобуті
під час досудового слідства і досліджені в судовому засіданні докази суд визнає
об'єктивними.

Таким
чином наведені вище докази повністю підтверджують ту обставину, що підсудний
ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_1

Виходячи
із здобутих доказів і надавши їм належну оцінку, суд вважає, що дії підсудного
ОСОБА_3слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, т.я. він вчинив відкрите
викрадення чужого майна, тобто вчинив грабіж повторно.

Твердження
підсудного в тій частині, що він викрав телевізор не з корисливих спонукань не
заслуговують на увагу, оскільки злочин, передбачений ст.186 КК України
вважається закінченим, коли майно вилучене і винний має реальну, хоча б
початкову, можливість розпорядитися ним як власним (винести, сховати, передати,
викинути тощо).

Підсудний
ОСОБА_3 під час судового розгляду справи пояснив, що телевізор він забрав з
тією метою щоб потерпілий ОСОБА_1 вранці прийшов до нього додому і розібрався з
ним чиє ж все-таки було кошеня. Однак для цього, у ОСОБА_3 було ніякої
необхідності викрадати телевізор, оскільки кошеня він і так забрав у потерпілого
і відніс його своїй знайомій ОСОБА_4 Крім того, відкрито заволодівши
телевізором потерпілого ОСОБА_1, підсудний мав реальну можливість розпорядитись
ним на свій розсуд як власним, що він і зробив, віднісши його до себе в
квартиру.

Крім цього,
органами досудового
слідства ОСОБА_3 обвинувачується
у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України в тому, що
він 21.11.2007 р., близько 00.30 год.,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння і знаходячись в квартирі АДРЕСА_3,
за місцем проживання ОСОБА_1, де також знаходилась ОСОБА_2 використовуючи
незначний привід для присікання, маючи умисел на хуліганство, тобто грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,
ігноруючи загально прийнятими нормами моралі та поведінки в суспільстві, діючи
з особливою зухвалістю та з хуліганських спонукань, наніс потерпілому ОСОБА_1
один удар рукою в область потилиці голови, після чого наніс йому ще декілька
ударів кулаками рук в область обличчя, та один удар ногою в область правої голені.
Після чого, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свою злочинну
діяльність, ОСОБА_3, знаходячись у зазначеній квартирі, наніс потерпілій
ОСОБА_2 декілька ударів кулаками рук в область голови зліва, потилиці та
правого коліна. Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник.

В
результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_3, потерпілому ОСОБА_1 було спричинено
фізичну біль та тілесні ушкодження у виді садни на передній поверхні правої
голені, чотирьох синців на повіках обох очей, одного синця на спинці носа,
одного синця в області над губної складки зліва, болісної пухлини м'яких тканин
в області лівої щоки, які згідно висновку судово-медичної експертизи
кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а потерпілій ОСОБА_2 також
спричинив фізичний біль та тілесні ушкодження у виді синця за лівою ушною
раковиною та синця на передній поверхні правого колінного суглобу, які згідно
висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Однак в ході
судового слідства обвинувачення ОСОБА_3 в тому, що він вчинив грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю не знайшло свого підтвердження, оскільки
як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 прийшов в квартиру потерпілого
з метою забрати там кошеня, яке зі слів ОСОБА_4 належало їй. Він раніше бачив,
як потерпілі забирали цього кошеня до себе в квартиру, тому він прийшов до
квартири потерпілих з певною ціллю і коли він йшов до потерпілих то не мав
наміру бити їх. Знаходячись в квартирі потерпілих він спитав у потерпілого
ОСОБА_1 де кошеня належне ОСОБА_2 на що той відповів, що не знає цього і не
віддав кошеня ОСОБА_3 Після чого, ОСОБА_3 став звати кошеня і кошеня прибігло
до нього. Тобто ОСОБА_3 йшов до квартири потерпілих щоб забрати вказаного
кошеня і він знайшов цього кошеня в квартирі потерпілих. В цьому кошеняти він
пізнав кошеня ОСОБА_2 оскільки раніше бачив його в квартирі ОСОБА_2 В цей
момент у нього раптово виникли неприязні стосунки з потерпілим ОСОБА_1, оскільки
той обдурив його, що в квартирі кошеня не має. На ґрунті цих раптово виниклих
неприязних стосунків, ОСОБА_3, наніс декілька ударів потерпілому ОСОБА_1,
спричинивши йому таким чином легкі тілесні ушкодження. Після чого, ОСОБА_2, яка
знаходилась в цій же квартирі взяла кошеня на руки і коли ОСОБА_3 сказав щоб
вона віддала кошеня, то ОСОБА_2 сказала, що це їхнє кошеня і не стала його
віддавати. Після чого у ОСОБА_3також виникли неприязні стосунки з ОСОБА_2 на
ґрунті чого він наніс їй декілька ударів, чим спричинив їй легкі тілесні
ушкодження.

Тобто підсудний
ОСОБА_3 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_1 і ОСОБА_2
не з хуліганських мотивів, а на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з
потерпілими. При цьому, в діях ОСОБА_3 відсутнє грубе порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, оскільки його діями спокій
сусідів порушений не був, тому він повинен нести відповідальність за умисне
спричинення легких тілесних ушкоджень, тобто по ступеню тяжкості тілесних
ушкоджень, а справи даної категорії порушуються не інакше, як за скаргою
потерпілого.

Призначаючи
покарання суд на підставі ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами,
які пом'якшують покарання суд враховує щире каяття, позитивну характеристику за
місцем проживання.

Обставиною,
яка обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи, що
підсудний ОСОБА_3 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від
відбування покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому
покарання тільки з ізоляцією від суспільства і призначення такого покарання
буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових
злочинів.

Вироком
Шосткинського міськрайонного суду від 07.07.2003 р., ОСОБА_3, був засуджений за
ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 23.05.2007
р. умовно-достроково на 10 місяців 01
день і після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, в період
умовно-дострокового звільнення від відбування покарання вчинив новий злочин,
тому до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати не
відбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 2 місяців позбавлення
волі.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та
призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ст.296 ч.1
КК України - виправдати за відсутністю в його діях даного складу злочину.

Згідно ч.1 ст.71
КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не
відбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 2 місяців позбавлення
волі і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування 4 (чотири) роки 2 (два)
місяці позбавлення волі.

Строк
відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 10.05.2008 р., з дня його затримання та
поміщення до ізолятору тимчасового тримання.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни -
тримання під вартою.

Стягнути
з ОСОБА_3 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 117
грн.70 коп., та дактилоскопічної експертизи в сумі 405 грн. 64 коп., які
перерахувати на рахунок НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області.

Речовий
доказ по справі - телевізор «Рубін», який був переданий на зберігання
потерпілому ОСОБА_1 залишити йому як власнику.

На вирок суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через
Шосткінський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а засудженим ОСОБА_3, який перебуває під вартою, - в той же строк
з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Шосткінського міськрайсуду

Сумської області О.І.Чернобай