Справа № 362/1345/15-к
Провадження № 1-кп/362/127/15
ВИРОК
Іменем України
06.04.2015 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, -
01.02.2015 року близько 22 години, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №10, що по вул. Грушевського в м. Василькові, Київської області, будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 187 КК України, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою викрутки пошкодив замок та відчинив водійські дверцята автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та сів за кермо вказаного автомобіля. У подальшому діючи умисно, пошкодив замок запалення автомобіля та привів у дію двигун автомобіля, після чого на вказаному транспортному засобі зник з місця вчинення кримінального правопорушення.
02.02.2015 року ОСОБА_4 посадив за кермо автомобіля ВАЗ 2101 свого знайомого ОСОБА_7 , який не знав про викрадення вказаного автомобіля, і рухаючись в м. Фастові, Київської області, їх було помічено та в подальшому затримано працівниками ДАІ.
З місця вчинення крадіжки ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_8 було завдано матеріальної шкоди на суму 7872 грн.
Головуючим у кримінальному провадженні з`ясована думка учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та про порядок їх дослідження.
Прокурор не заперечував проти подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 .
Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати дане кримінальне провадження за його відсутністю. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, але просив покарати його суворо.
Потерпіла ОСОБА_8 подала до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у її відсутності, заявлений цивільний позов підтримала повністю, стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 поклалась на розсуд суду.
Прокурором в судовому засіданні були надані матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:
· фотокопія паспорта ОСОБА_4 ;
· довідка про судимість ОСОБА_4 , з якої вбачається, що він був засуджений 12.07.2007 року Радянським районним судом м. Макіївка Донецької області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, 21.08.2013 року умовно-достроково звільнений з місця позбавлення волі, невідбутий термін покарання 2 роки 20 днів;
· запит до Радянського районного суду м. Макіївка Донецької області про надання копії вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був засуджений зазначеним судом за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців, але з виступу прокурора вбачається, що відповідь на даний запит під час досудового слідства не надійшла;
· характеристика з місця проживання на ОСОБА_4 , з якої вбачається, що ОСОБА_4 тимчасово проживає з 30.11.2014 року по даний час в АДРЕСА_2 і являється вимушеним переселенцем з Донецької області, проживає разом з дружиною ОСОБА_14 та її сином ОСОБА_15 , 2005 року народження, скарг від мешканців села до сільради не надходило;
· довідки лікарів нарколога та психіатра за вказаним місцем проживання про те, що ОСОБА_4 на обліку у них не перебуває;
· виписка з медичної амбулаторної картки ОСОБА_14 про те, що вона перебуває в стані вагітності строком 21 неділя;
· довідка про вартість витрат за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №18 від 20.02.2015 року в розмірі 491,04 грн.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України та в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до приміщення, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, що відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди.
Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вироком Радянського районного суду м. Макіївка Донецької області від 12.07.2007 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі терміном на 8 років 6 місяців.

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Донецька від 21.08.2013 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнений з місця позбавлення волі, невідбутий термін покарання 2 роки 20 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.2 п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами кримінальних покарань" №7 від 24.10.2003 року, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати і частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (ст.ст. 81,107 КК України).

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на ОСОБА_4 за місцем його проживання, те, що він раніше судимий, вчинив нові кримінальні правопорушення під час невідбутого терміну покарання, оскільки він умовно-достроково звільнений з місця позбавлення волі 21.08.2013 року на строк 2 роки 20 днів, щире каяття, повернення викраденого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 застосовує вимоги ч. 1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Радянського районного суду м. Макіївка Донецької області від 12.07.2007 року, і ухвали Кіровського районного суду м. Донецька від 21.08.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_4 умовно-достроково звільнений з місця позбавлення волі, невідбутий термін покарання 2 роки 20 днів, до покарання, призначеного за даним вироком, і призначає йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк з поміщенням до кримінально-виконавчої установи, оскільки ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив нові умисні кримінальні правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Судові витрати за проведення в НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судово-дактилоскопічної експертизи в розмірі 491,04 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, який вона обґрунтувала наступним, що ОСОБА_4 завдав їй душевні страждання пережиті у зв`язку із фактом крадіжки, оскільки зухвало та цинічно вчинив крадіжку інструментів з виробничого приміщення в день поховання її чоловіка, який надав ОСОБА_4 житло та роботу, чим сплюндрував не лише його пам`ять, а і загальнолюдські цінності та норми моралі по відношенню до неї та її малолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких зазнала фізична особа у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , відшкодування ним заподіяних збитків потерпілій ОСОБА_8 , душевні страждання, які вона отримала внаслідок ще того, що крадіжка відбулася в день поховання її чоловіка, який працевлаштував обвинуваченого ОСОБА_4 у свій власний цех, суд вважає, що з урахуванням ст.ст. 23, 1167 ЦК України завдана потерпілій моральна шкода підлягає до часткового задоволення і суд її оцінює у розмірі 3000,00 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

· за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

· за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинення менш суворим покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу його затримання, а саме: з 03.02.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення в НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судово-дактилоскопічної експертизи в розмірі 491,04 грн.(чотириста дев`яносто один гривень 04 копійок) на користь держави Україна.

Заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в розмірі 3000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілим та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1