АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/5404/13-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/32/15 Доповідач апел. інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 153, ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2014 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження № 408/743/14-к по обвинуваченню ОСОБА_10 в кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст. 153, ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України,

за апеляційною скаргою апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2014 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст.89 КК України, засуджено:

-за ст. 153 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі;

-за ст. 296 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі;

-за ст. 162 ч.1 КК України- до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України призначено остаточно покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі. Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання. Вирішено долю речових доказів. В часткове задоволення позову стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 50000грн.

З цим вироком не погодивсь обвинувачений, який подав апеляційну скаргу і просить скасувати вирок та закрити провадження: в частині обвинувачення за ч.1 ст.153 КК України за недоведеністю його вину, а в іншій частині за амністією згідно Закону України від 8 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році».
Вислухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та його захисника, потерпілої та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 2 серпня 2013 року приблизно о 17 годині знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на території садового товариства «Рита» у м. Дергачі Харківської області, маючи умисел, направлений на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи - дачної ділянки , підійшов до дачної ділянки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , проник на її територію, перелізши через паркан, після чого переліз через огорожу у двір, підійшов до відчинених дверей та проник у будинок, де з метою насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, впевнившись в тому, що поблизу потерпілої ОСОБА_11 нікого немає та вона його не бачить, зняв з себе весь одяг та вийшов до двору й узявши зі столу у дворі біля входу до будівлі кухонний ніж, підійшов до ОСОБА_11 та, тримаючи ніж у руці, здійснюючи психологічний тиск на останню, подавив її волю до опору, схопив її, повалив на землю, розірвав одягнену на неї футболку та, сівши зверху, поранивши ножем їй руку, заподіявши шкірну різану рану, насильно утримував її, незважаючи на прохання припинити насилля та крики про допомогу з боку останньої. Після цього задовольнив статеву пристрасть неприродним способом. Злочинні дії обвинуваченого були зупинені сусідкою потерпілої ОСОБА_12 , яка прибігла на її крик на допомогу. Після цього ОСОБА_8 втік, залишивши ОСОБА_13 . В результаті фізичного насильства ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді крововитіку на руках, лівій нозі, ссадин на обличчі, зазначеної вище шкірної різаної рани на лівій кісті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Того ж дня, 2 серпня 2013 року близько 17 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на території того самого садового товариства «Рита», розташованого в м.Дергачі Харківської області, після насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, будучи оголеним, проходячи вздовж садової ділянки АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_14 , яка зробила йому зауваження щодо його перебування без одягу, на що ОСОБА_8 безпричинно, з хуліганських мотивів, зневажаючи загальними нормами моралі та поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, висловлюючись брутальною лайкою на адресу останньої, проявляючи винятковий цинізм, демонстрував їй свій статевий орган, після чого пішов у напрямку розташування інших ділянок, де був також помічений громадянами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , якими теж йому були зроблені зауваження шодо його знаходження без одягу, а ОСОБА_8 ображав останніх брутальною лайкою.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень. Кваліфікація його дій за ч.1 ст.162, ч.1 ст.153 та ч.1 ст.296 КК України як незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла громадян, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливим цинізмом, відповідає встановленим судом обставинам справи.

Вина обвинуваченого в зазначених кримінальних правопорушеннях була повністю доведена.

Так, сам обвинувачений пояснив суду першої інстанції, що 02.08.2013р. в денний час доби він з товаришем вживав спиртні напої з нагоди Дня ПДВ, потім біля річки в м.Дергачі товариш товкнув його у воду в одязі. Він пішов до дачних будинків до свого товариша. Там побачив перший будинок, подумав, що там живе його товариш ОСОБА_18 , переліз через паркан, зайшов до будинку, розклав мокрі речі-штани, футболку, труси. До будинку зайшла ОСОБА_7 , схопила ніж зі столу та почала кричати. Він її відштовхнув і при цьому впав разом з нею. Потім вибіг з будинку та втік. Він вибіг без одягу, але потім вдягнув шорти, які були у сумці.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений заявив, що ніколи раніше потерпілу він не бачив, остання його оговорила, оскільки вони посварилися в кабінеті слідчого.

Потерпіла ОСОБА_11 послідовно на досудовому слідстві та в суді першої інстанції пояснювала, що 02.08.2013 року приблизно о 17 годині, коли вона підійшла до свого будинку, побачила раніше незнайомого ОСОБА_19 , який був повністю оголений. Вона почала тікати, а ОСОБА_19 її наздогнав і повалив на землю. Вона почала чинити опір, він стрибнув на неї зверху, почав рвати на ній одяг, схватив за волосся, став вимагати, щоб вона задовольнила статеву пристрасть у неприродний спосіб, схопив її рукою за волосся, а в іншій руці тримав ніж. Вона була вимушена виконати його вимоги. На її крик прибігла сусідка ОСОБА_20 . ОСОБА_19 , побачивши останню, втік. Кравченка голим бачили і інші мешканці садового товариства.

Ці пояснення потерпіла підтвердила в апеляційному суді.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що 02.08.2013р. близько 17 години вона почула крик сусідки по дачі ОСОБА_21 про допомогу. Вона побігла до ОСОБА_21 , по дорозі подзвонила сусідам ОСОБА_22 , ОСОБА_23 повідомила їм про те, що ОСОБА_21 просить про допомогу. Коли вона підбігала до будинку ОСОБА_24 , побачила, що остання бореться на землі з молодим чоловіком - ОСОБА_19 . ОСОБА_19 був голий, він був на ОСОБА_24 зверху, однією рукою держав ОСОБА_24 за волосся і намагався наклонити її голову до свого статевого органу. ОСОБА_19 побачив її і почав тікати, він схопив якусь жовту ганчірку, у руці у нього був ніж. За ОСОБА_19 побіг ОСОБА_25 . ОСОБА_21 була в одних шортах, її футболка валялась розірвана, рука була у крові, вона була вся брудна

Факт знаходження обвинуваченого оголеним біля садової ділянки ОСОБА_7 підтвердили в суді першої інстанції свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 .

Свідок ОСОБА_28 пояснила, що 02.08.2013 р. їй подзвонила ОСОБА_20 і повідомила. що на ОСОБА_24 напав оголений чоловік, як далі з`ясувалось, це був ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що 02.08.2013р. близько 17 год. вона прийшла до ОСОБА_24 , оскільки їй повідомив ОСОБА_29 про те, що на ОСОБА_24 напав якийсь чоловік. У ОСОБА_24 була рука у крові, її футболка була розірвана. Коли вона була на своїй ділянці, вона бачила, що роздягнений молодий чоловік біг через городи.

Свої пояснення зазначені особи підтверджували на одночасних допитах: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_30 .

З висновку судово-медичної експертизи № 2461 вбачається, що у потерпілої ОСОБА_7 у зв?язку з подіями 2.08.2014 року мали місце синці на руках, лівій нозі, ссадини на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів в строк, вказаний ОСОБА_11 , шкіряна різана рана на лівій кісті утворилася від дії гострого предмета. За ступенем тяжкості це легкі тілесні.

Суд першої інстанції обґрунтовано розцінив показання обвинуваченого як неправдиві, обумовлені намаганням уникнути покарання за ч.1 ст.153 КК України.

Обгрунтовано було оцінено судом як об?єктивні, показання потерпілої, яка 2 серпня 2014 року вперше бачила обвинуваченого, не мала підстав для його штучного звинувачення в злочинах, і показання якої були підтверджені сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, в т.ч. судово-медичними данними.

Кваліфікація дій обвинуваченого відповідає встановленим судом обставинам справи, грунтується на досліджених в судовому засіданні допустимих доказах. Як роз?яснив Пленум Верховного Суду України у пп.2,3 та 13 своєї постанови № 5 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом (стаття 153 КК) ( 2341-14 ) виключає природний статевий акт і може полягати у вчиненні акту мужолозтва, лесбійства, а також в інших діях сексуального характеру, спрямованих на задоволення статевої пристрасті суб`єкта злочину (чоловіка або жінки) неприродним способом, із застосуванням фізичного насильства, погрозою його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи. Фізичним насильством, передбаченим диспозиціями статей 152, 153 КК України, слід вважати умисний зовнішній негативний вплив на організм потерпілої особи або на її фізичну свободу, вчинений з метою подолання чи попередження опору

потерпілої особи або приведення її у безпорадний стан. Такий вплив може виражатись у нанесенні ударів, побоїв, заподіянні тілесних ушкоджень, здавлюванні дихальних шляхів, триманні рук або ніг, обмеженні або позбавленні особистої волі, уведенні в організм потерпілої особи проти її волі наркотичних засобів, психотропних, отруйних, сильнодіючих речовин тощо. Насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом вважається закінченим злочином з початку здійснення дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення статевої пристрасті неприродним способом.
Таким чином, правильною є кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.153 КК України як закінчене кримінальне правопорушення. В іншій частині обставин справи і кваліфікацію дій обвинуваченого ніхто не оспорив.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів справи та вироку, суд достатньою мірою врахував характер злочину, дані про особу обвинуваченого, в т.ч. й ті, на які посилався апелянт в обґрунтування апеляційних вимог. Було враховано, що ОСОБА_8 не має судимості в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується негативно, одружений, має двох малолітніх дітей. Обставиною, яка обтяжує покарання винуватого ОСОБА_8 , суд правомірно врахував скоєння злочинів особою в стані алкогольного сп`яніння.

Покарання суд першої інстанції призначив справедливе і достатнє для виправлення обвинуваченого. Зважаючи на санкції норм кримінального закону, за якими його засуджено, підстав вважати це покарання надто суворим, колегія суддів не вбачає. Розмір відшкодування завданої злочинами моральної шкоди також відповідає обставина справи. Судом першої інстанції було враховано характер і глибину моральних та фізичних страждань потерпілої, що були заподіяні їй обвинуваченим.

Підстав для застосування до обвинуваченого вимог Закону України від 8 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році» колегія суддів не вбачає, оскільки згідно п. «е» ст.8 цього Закону амністія не застосовується до осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи (статті 152-156 КК України 2001 р.; статті 117-122 КК України 1960 р.).

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2014 року відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий -
суддя суддя суддя
_______________ _________________ _________________
ОСОБА_31 ОСОБА_32 ОСОБА_33