Справа № 1-152
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“ 07 “ листопада 2007 року Гайворонський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого
- судді Поліщук В.В.,

при
секретарі - Зеленко О.І.,

з участю
прокурора - Прокопчук Д.В.,

захисника
- адвоката ОСОБА_1

представника
цивільного позивача - адвоката ОСОБА_2

потерпілих
ОСОБА_3., ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гайвороні справу про
обвинувачення:

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Майданецьке Тальнівського району Черкаської області,
українця, громадянина України, освіта середня, одружений, пенсіонер, проживає в
АДРЕСА_1, не судимий

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 286
ч. 2 КК України,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_5.
вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху керуючи автомобілем, що
спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6

Злочин
скоєно за слідуючих обставин.

27
липня 2007 року о 22 годині 40 хвилин на другому кілометрі автодороги
сполученням між с. Тракт - с. Таужне Гайворонського району, ОСОБА_5, керуючи
власним автомобілем “Москвич М-412” білого кольору, д/н НОМЕР_1 рухався в
напрямку від с. Тракт до с. Таужне Гайворонського району на правій смузі руху
порушив п. 12.2 Правил дорожнього руху України, який вимагає, щоб у темну пору
доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб
водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Під
час роз”їзду з зустрічними автомобілями ОСОБА_5., будучи засліпленим світлом
фар зустрічних автомобілів, не зменшив швидкість руху до безпечної - до такої,
щоб мати змогу зупинити автомобіль в межах видимості дороги, а продовжував рух
вперед, що призвело до наїзду на ОСОБА_6, що рухався на велосипеді в попутному
напрямку.

Внаслідок
ДТП потерпілий ОСОБА_6. отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої
тупої травми грудної клітки з багаточисельними переломами ребер з 2 по 7,
відриву кореня правої легені. Потерпілий був доставлений в Гайворонську
центральну районну лікарню, де помер від отриманих тілесних ушкоджень під час
дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5. визнав себе винним і пояснив, що в
зазначений день і час він рухався на автомобілі “Москвич”, д/н НОМЕР_1 в
сторону с. Таужна зі швидкістю 50 кілометрів на годину.

На
зустрічній смузі руху їхало декілька автомобілів, які його сліпили. Коли
розминувся з декількома автомобілями то несподівано для себе побачив на своїй
смузі руху велосипедиста, який їхав
посередині його смуги руху в попутному напрямку. Відстань до велосипедиста була
близько 3-х метрів. Різко загальмував і вивернув кермо ліворуч, щоб об”їхати
велосипедиста, але не встиг цього зробити і переднім правим крилом вдарив
велосипед з заду. Велосипедист упав на капот, а потім розбив лобове скло
автомобіля. Після зупинки автомобіля він впав на землю і був ще живий. Інші
водії, що зупинились визвали швидку допомогу і працівників міліції.

Свідок
ОСОБА_7. пояснив, що 27 липня 2007 року вночі їхав як пасажир в автомобілі
ОСОБА_5. Сидів на передньому сидінні, рухались зі швидкістю 50-60 кілометрів на
годину. Назустріч їхало п”ять чи шість автомобілів, які сліпили їх. Коли
розминулись з двома чи трьома автомобілями то помітив на дорозі якийсь силует.

ОСОБА_5.
загальмував і намагався об”їхати велосипедиста, але правою частиною автомобіля
збив його і велосипедист впав на лобове скло автомобіля і розбив його.

З
протоколу огляду місця події та схеми до нього вбачається, що
дорожньо-транспортна пригода трапилась на 2-му кілометрі автодороги сполученням
між селами Тракт та Таужне і що в автомобілі підсудного ОСОБА_5. деформоване
праве переднє крило, права передня частина даху, вибите лобове скло та розбите
скло правої передньої фари (а.с. 3-5).

З
протоколу огляду велосипеда “Україна” на якому їхав ОСОБА_6. видно, що в задній
частині велосипеда є механічні ушкодження у вигляді деформації заднього колеса,
щитка, які направлені з заду на перед (а.с. 6-7, 35).

З
висновку судово-медичної експертизи видно, що потерпілому ОСОБА_6 завдані тяжкі
тілесні ушкодження несумісні з життям (а.с. 51-53).

Згідно
висновку судово-автотехнічної експертизи ОСОБА_5. своїми діями порушив вимоги
п. 12.2 Правил дорожнього руху України, що стало причиною ДТП (а.с. 55-56).

Виходячи
з викладеного дії підсудного слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України,
оскільки він керуючи автомобілем порушив п. 12.2 Правил дорожнього руху
України, що спричинило смерть
потерпілого ОСОБА_6

Призначаючи
покарання суд враховує, що підсудний скоїв тяжкий злочин.

Вперше
притягується до кримінальної відповідальності.

Характеризується
позитивно.

Розкаявся
в скоєному та сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілим матеріальну та
моральну шкоду, має на утриманні престарілу матір, що суд визнає за обставини,
що пом”якшують покарання.

Обставин,
що обтяжують покарання не встановлено.

Покарання
повинно бути у вигляді позбавлення волі. Але враховуючи обставини справи та
особу підсудного, що скоєний злочин не є умисним, суд вважає можливим звільнити
ОСОБА_5. від відбування покарання з випробуванням.

Суд
не застосовує додаткову міру покарання - позбавлення права керувати транспортними
засобами, оскільки ОСОБА_5. вчинив ДТП в тверезому стані та їздить на роботу на
автомобілі.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України,-

З А С У
Д И В :

Визнати
винним і призначити покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України 4 (чотири)
роки позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5. від відбування покарання у
вигляді позбавлення волі і встановити йому іспитовий строк два роки.

На
підставі ст. 76 ч. 1 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

1. Не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи.

2.
Періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

3.
Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання,

роботи або навчання.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути
з ОСОБА_5 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при
УМВС України в Кіровоградській області 94 гривні 15 копійок судових витрат за
проведення автотехнічної експертизи.

Речовий
доказ - велосипед “Україна” передати ОСОБА_3.

На
вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду
Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через
Гайворонський районний суд.

Суддя
В.В. Поліщук