Справа № 362/3874/13-к
Провадження № 1-кп/362/246/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2013 року
м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді - А. А. Бабіша,

при секретарі - Н.М. Яренко,

за участі прокурора - І.М. Зусько

потерпілих- ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань №0001257 від 17.05.2013 за
обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Тбілісі, Республіка
Грузія, жителя АДРЕСА_1, громадянина
України, освіта вища, одруженого,
працюючого директором КП
«Васильківсервіс», не судимого,

- у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
172 КК України. передбаченого ч.2 ст. 191 КК
України.

В С Т А Н О В И В :

Розпорядженням виконавчого комітету
Васильківської міської ради Київської
області від 23.01.2013 року № 29-к ОСОБА_3
призначений на посаду директора КП
«Васильківсервіс» та 25.01.2013 року між
Васильківською міською радою, в особі
ОСОБА_5, та ОСОБА_3, укладено контракт,
відповідно до умов якого останній
призначається на посаду директора КП
«Васильківсервіс» на термін з 25.01.2013
року по 24.01.2014 року.

Відповідно до контракту директор
зобов'язується безпосередньо через
адміністрацію підприємства
здійснювати поточне управління
(керівництво) підприємством,
забезпечувати його прибуткову
діяльність, ефективне використання і
збереження закріпленого за
підприємством комунального майна,
забезпечувати виконання заходів по
нормуванню праці, організовувати
ведення бухгалтерського обліку у
відповідності з положенням
бухгалтерського обліку, нести особисту
відповідальність за наявність боргів
підприємства перед бюджетом, по
виплаті заробітної плати працівникам
підприємства та простроченій
дебіторській та кредиторській
заборгованості, зобов'язаний укласти
колективну угоду з уповноваженими на
представництво трудовим колективом,
подавати до виконавчого комітету
штатний розпис для погодження згідно
норм діючого законодавства та статуту
підприємства, забезпечує виконання
показників ефективності використання
комунального майна прибутку,
забезпечувати підприємство
професійними кадрами.

Згідно Статуту КП «Васильківсервіс»
директор самостійно вирішує питання
діяльності підприємства, без доручення
від імені підприємства укладає угоди
та відкриває рахунки в банках,
розпоряджається майном та коштами
підприємства.

Тобто на підставі вищевикладеного
директор КП «Васильківсервіс» є
службовою особою, який наділений
розпорядчими функціями.

Так, ОСОБА_3, маючи намір на заволодіння
грошовими коштами підприємства та
реалізуючи свій намір, в період часу з
25.01.2013 року по 17.05.2013 року, зловживаючи
своїм службовим становищем, отримував
від ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_1 кошти, які
збирали останні з водіїв транспортних
засобів за паркування на території м.
Василькова, в розмірі 3 гривні за 1
годину паркування. Отримавши зазначені
грошові кошти, ОСОБА_3, в м. Василькові
по вул. 1-Травня всупереч своїх
службових обов'язків та укладеного
контракту, зловживаючи службовим
становищем заволодів ними, заподіявши
тим самим КП «Васильківсервіс»
матеріальної шкоди на суму 2740 грн.

Також встановлено, що державним
інспектором праці територіальної
державної інспекції праці у Київській
області проведено перевірку
додержання законодавства про працю та
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на КП
«Васильківсервіс», яке є юридичною
особою та здійснює свою діяльність
згідно статуту, зареєстрованого
Васильківською міською радою 05.04.2011. За
результатами перевірки виявлено ряд
грубих порушень законодавства про
працю, які відображено у акті перевірки
№ 10-05-023/39 від 14.06.13.

Місцезнаходження КП
«Васильківсервіс»: Київська область, м.
Васильків, вул. Володимирська буд. 33, де
і здійснює свою підприємницьку
діяльність останнє. Відповідно до п. 2.2
Статуту КП «Васильківсервіс»
предметом його діяльності є діяльність
у сфері обслуговування фізичних та
юридичних осіб, утримання об'єктів
торгівлі, організація платного
паркування в м. Василькові та надання
похоронних послуг на території м.
Василькова з метою повного
забезпечення потреб населення та
економіки міста в продукції та
послугах з метою одержання прибутку.

Відповідно до п. 4 Статуту КП
«Васильківсервіс», директор
самостійно вирішує питання діяльності
підприємства також директор без
доручення від імені підприємства
укладає угоди та відкриває рахунки в
банках, розпоряджається майном та
коштами підприємства.

Таким чином, ОСОБА_3, виконує
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції
та є службовою особою.

Встановлено, що директор КП
«Васильківсервіс» ОСОБА_3, без
укладення трудових угод
використовував працю найманих
працівників, а саме гр. ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_1

Так, вказані особи працювали
контролерами пакувальниками на
підприємстві з 25.01.2013 по 14.05.2013 рік

Відповідні накази чи розпорядження
власника або уповноваженого ним органу
про зарахування вказаних працівників
на підприємство відсутні.

Відсутність укладених письмових
договорів між працівниками та
приватним підприємством є порушенням
ст. 43 Конституції України та вимог ст.
21-24 КЗпП України.

Разом з цим, факт неоформлення із
вказаними працівниками трудових
відносин позбавляє їх права,
передбаченого ст. 74 КЗпП України, на
щорічну відпустку із збереженням на її
період місця роботи і заробітної плати.

Згідно з інформацією Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, Пенсійного фонду
України, Державної податкової
інспекції, КП «Васильківсервіс»
обов'язкові внески та платежі за
найманих працівників, а саме за ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_1 в порушенні вимог ст.ст.
253, 254, 256 КЗпП України та ст. 46
Конституції України, не сплачувались.

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 253,
254, 256 КЗпП України директором КП
«Васильківсервіс» ОСОБА_3, по
вищезазначеним працівникам не
проводилась сплата внесків на пенсійне
забезпечення найманих працівників та
жодних, передбачених чинним
законодавством, страхових внесків до
фондів державного соціального
страхування, чим порушено гарантовані
ст. 46 Конституції України права
працівників на соціальний захист.

Згідно ст. 48 КЗпП України трудова
книжка є основним документом про
трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх
працівників, які працюють на
підприємстві, в установі, організації
або у фізичної особи понад п'ять днів.
Трудові книжки ведуться також на
позаштатних працівників при умові,
якщо вони підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню.

Обов'язок власника або уповноваженого
ним органу провести розрахунок з
працівником, який звільняється, і
видати йому трудову книжку у
встановлений ст.ст. 47, 116 КЗпП України
строк, тобто у день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в ст. 116
КЗпП України.

У той же час, ОСОБА_3, трудові книжки за
час роботи вищевказаних працівників не
велись, записи про роботу у КП та
трудовий стаж не внесені.

Отже, у КП «Васильківсервіс» що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Васильків вул.
Володимирська 37, у період часу з 25.01.13 по
14.05.13, директором КП «Васильківсервіс»
грубо порушено законодавство про працю
України, а саме вимоги ст.ст. 43, 46
Конституції України, ч. 2 ст. 30 Закону
України «Про оплату праці», ст.ст. 21-24,
94-97, 253, 254, 256 КЗпП України, які
передбачають укладення трудових
договорів між працівниками та
роботодавцем, ведення обліку робочого
часу та документів бухгалтерського
обліку, які засвідчують нарахування та
виплату заробітної плати працівникам,
проведення сплати страхових внесків до
фондів державного соціального
страхування, внесків до пенсійного
фонду тощо.

Вказані протиправні дії директора КП
«Васильківсервіс» ОСОБА_3, грубо
порушують передбачені Конституцією
України гарантії і права громадян на
працю, соціальне страхування та
пенсійне забезпечення, а також
позбавляють наданого працівникам
законодавством України права
реалізації та користування трудовими
гарантіями і свободами.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч.2 ст. 191 КК України не
визнав, у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172
КК України визнав частково та показав
суду, що на посаду директора КП
«Васильківпассервіс» він прийнятий
відповідно до контракту від 25.01.2013
року, укладеного між ним та
Васильківською міською радою, строком
на 1 рік. Потерпілі у справі передавали
йому гроші, а він виписував квитанції.
У нього в КП був касовий апарат з
модемом, але його не встигли ввести в
експлуатацію. Він показував слідчому
квитанції про придбання касового
апарату, банківські рахунки. На рахунку
даного підприємства на даний час
знаходиться близько 1500 гривень. Це
кошти, що потерпілі збирали за
паркування. У потерпілих не було жодних
документів, які б вони надавали
клієнтам за обслуговування, та плату за
стоянку авто.

Потерпілі у даній справі були
працівниками комбінату комунальних
послуг. Вони офіційно там
працевлаштовані. Потерпілих хотіли
передати йому по переводу, але він
відмовився це робити. Потерпілі перед
роботою у його підприємстві займалися
паркуванням автомобілів. При переводі
зазначених працівників офіційно до
його підприємства переходили всі
борги по сплаті податків, але тоді він
був зобов'язаний їх забезпечити
роботою. У потерпілих була змога
розрахуватись на підприємстві
комунальних послуг і прийти до нього
офіційно, але він не встиг всього
оформити до кінця. В комбінаті
комунальних послуг зазначені
потерпілі виконували ті самі робочі
функції по паркуванню автомобілів.
Сума 7070 грн., йому не відома, а на кошти,
які він отримав від потерпілих в сумі
близько 4500 грн. він придбав для
підприємства касовий апарат, та
відкрив рахунок в банку. Він має
оригінали даних письмових доказів.
Рішення Васильківської міської ради
про парковку вважає незаконними, але
йому доводилось ними керуватися. В
контракті стосовно парковки нічого не
зазначено, а зазначено в статуті його
підприємства. У справі немає рішення
про створення парковки по вул. 1-го
Травня в м. Василькові, рішенням
Васильківської міської ради було
встановлено тарифи на стоянку
автомобілів. Збір грошових коштів цими
потерпілими здійснювався один чи
півтора місяці. Він всі документи
передав слідчому. Слідчий давав йому
тільки протоколи без матеріалів. Без
надання квитанцій для огляду він не
може сказати, яку суму йому надали
потерпілі. Потерпілі мали написати
заяви про перехід на його підприємство
на роботу. На той час не було доведено
рішення про паркування та виділення
для цього майданчиків. В статуті
зазначена юридична адреса м.
Васильків, вул. Володимирська, 37 а не 33.
Велися підготовчі роботи про офіційне
прийняття зазначених осіб на роботу і
він їм сказав, що вони виконують роботи
на свій страх і ризик. Зазначені особи
у нього на підприємстві не працювали,
бо вони не були належним чином
оформлені. Але кошти здавали йому.
Підстави збирати кошти за стоянку у
нього не було, і він в цьому визнає
свою вину. План здачі готівкою коштів
потерпілими ним не доводився. За
проведену потерпілими роботу він їм не
платив заробітної плати і не давав
ніякої винагороди. З цих коштів він
нічого не перераховував в соцстрах і
т.п. По штатному розпису у нього мало
працювати 8 осіб. Потерпілі зверталися
до нього з заявами про прийняття на
роботу, але він не працевлаштував їх,
бо вони не мали трудових книжок.

Ці люди працювали на його
підприємстві. Графік роботи він їм не
встановлював. Вони з 2013 року
працювали паркувальниками на цьому
підприємстві. Він ці кошти незаконно
отримував, але в кишеню собі не клав.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що
вона почала працювати на підприємстві
у ОСОБА_3 з березня 2013 року по 17.05.2013
року. ОСОБА_3 прийшов на парковку і
сказав, що вони вже будуть працювати
не у комбінаті комунальних послуг м.
Василькова, а у нього, у
«Васильківсервіс», у зв'язку з тим, що
утворилася нова організація. Він
сказав, що їм потрібно написати в
комбінаті комунальних послуг заяву про
звільнення з роботи, написати заяви в
його підприємство і надати трудові
книжки, коли сесія прийме якісь
рішення. 28.02.2013 року всі вони
розрахувалися з комбінату комунальних
послуг і написали заяви в нове
підприємство «Васильків сервіс»,
показали ОСОБА_3 трудові книжки, але
йому не здали їх, бо не було ще в цьому
підприємстві навіть кабінету. Після
цього ОСОБА_3 сказав продовжувати свою
роботу, яку робили в комбінаті
комунальних послуг. Тарифи були
встановлені раніше по 3 грн. за 1 годину
за 1 авто. Раніше, як вони працювали в
комбінаті комунальних послуг, то
давали клієнтам талончики, а тут у
ОСОБА_3 вони нічого клієнтам не давали.
Порядок здачі коштів ОСОБА_3 чітко не
був встановлений. Здавали кошти за 1-2
дня або за тиждень. ОСОБА_3 на здані
кошти виписував приходні касові
ордери. ОСОБА_3 в усній формі їм
розповів про графік роботи з 8-9 годин
ранку до 13-14 годин щоденно, вихідний
день був понеділок. За вказану роботу
ОСОБА_3 в усній формі обіцяв платити по
500 грн. за місяць для кожного з них. Він
платив їм ці кошти і вони
розписувались за це у відомості, і
отримали кошти за весь час роботи 1000
грн. Претензій до ОСОБА_3 вона не має.
Талончики водіям не видавали, бо на
підприємстві не було ще касового
апарату. Вона собі записувала, скільки
авто вона обслуговувала. ОСОБА_3
підставили, якби він працював, то був би
порядок. Він їм сказав, що вони
працюють на свій страх і ризик. Вона не
писала заяву до органів досудового
слідства, заяву писав слідчий, а вона
лише підписала ту заяву, що їй надав
слідчий. Він оголосив заяву від неї -
а вона її підписала. Приходні касові
ордери забрав слідчий. Вона з
матеріалами справи не знайомилась, а
лише поставила підпис, де сказав
слідчий.

Потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що він
так само працював як і його мати
ОСОБА_6 спочатку в комбінаті
комунальних послуг паркувальником, і
звільнився звідти з роботи за власним
бажанням. ОСОБА_3 підійшов і сказав, що
буде нове підприємство. Покази своєї
матері він повністю підтримує і йому
нічого доповнити. Він також отримав
заробітну плату від ОСОБА_3 - 1000 грн.
Заяви до міліції на ОСОБА_3 він не писав.
Коли підписував заяву до міліції, то
ніякого надрукованого тексту не було, а
тільки те, що своєю рукою написав
слідчий. Друкованого тексту не було, як
він зараз побачив в судовому засіданні.
Він не знайомився з матеріалами справи,
а тільки поставив підпис в міліції де
слідчий сказав йому підписати.

Потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що з
2008 року до 28.02.2013 року вона працювала
паркувальником в комбінаті
комунальних послуг. Там вона написала
письмову заяву на звільнення, бо їм
сказали, що утворюється нова фірма
«Васильківсервіс». Вона написала
письмову заяву до «Васильківсервіс» на
посаду паркувальника з 01.03.2013 року.
Заяву і трудову книжку вона
показувала ОСОБА_3, але він заяву в неї
забрав, а трудову книжку не взяв, бо в
новій організації ще не було
приміщення, де її зберігати. ОСОБА_3
сказав їм працювати, потім сказав, що
купив касовий апарат. Тариф за стоянку
був встановлений рішенням сесії
міської ради від 2011 року в сумі 3грн.
Кошти за тиждень вона здавала ОСОБА_3.
Він виписував їм приходні касові
ордери, з печатками. Працювали з 01.03.2013
року по 17.05.2013 року, бо з вказаного часу
почалося слідство. За ці два місяці
вона працювала, отримувала по 500 грн. та
розписувалась у відомості. Ніяких
претензій до ОСОБА_3 не має. Вона писала
заяву, яку дав їй слідчий, але
друкованого тексту у ній не було, і щоб
визнати її потерпілою 19.06.2013 року для
написання такої заяви їх викликали
слідчі. Слідчі сказали, що вони
проходять, як свідки. На протоколі при
ознайомленні з матеріалами справи їй
надали тільки сам бланк протоколу. З
матеріалами справи вона не
ознайомлювалась.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
показав, що на протязі 3-4 років, коли
він зупинявся біля колгоспного ринку
по вул. Володимирській в м. Василькові,
до нього підходили жінки в оранжевих
жилетах і вимагали сплатити гроші в
сумі 2-3 грн. за стоянку автомобіля,
квитанції за це ніхто не видавав. Ці
жінки йому не представлялися, хто вони
такі. Такі самі кошти вони брали із
інших власників транспортних засобів.
Зараз на базарі немає осіб, які
збирають кошти за стоянку
автомобілів. Обвинувачений йому не
знайомий, він ніколи до нього не
підходив, громадянин ОСОБА_8 йому не
знайомий. Коли він дізнався, що
порушено кримінальну справу по
паркові автомобілів, то сам пішов до
міліції і дав покази.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
показав, що він неодноразово на
протязі 2-3 років приїжджав до
Васильківського ринку за покупками
будівельних матеріалів і продуктів на
своєму автомобілі. До нього підходили
люди, як в минулому році так і в цьому,
і вимагали сплачувати за парковку
автомобіля: 3 грн. за 1 годину, чеків
ніяких не надавали. Людей, які
підходили до нього і брали гроші за
парковку він не пам'ятає, знає , що були
жінки і чоловік. Ці люди були в
жилетках, на яких було написано
«Васильківсервіс», чи щось подібне. Він
ставив свій автомобіль на вул.1-го
Травня в м. Василькові. Жилетки були
оранжевого кольору.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що люди
на стоянці біля ринку в м. Василькові
вимагали в нього кошти за парковку. Він
майже по 2 рази на тиждень бував на
базарі, платив від 3 до 5 грн., чеків йому
ніхто не надавав. Люди, які сидять в
залі судового засідання йому знайомі
як паркувальники. На них були куртки
оранжевого кольору з надписами
«паркувальник», але ніяких умов для
паркування не було, і вони не несли
ніякої відповідальності, до якої
організації належали ті паркувальники
- йому не відомо. Брали гроші не тільки
з нього, а й з інших людей

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що
обвинувачений ОСОБА_3 йому відомий. У
2012 році йому стало відомо з засобів
масової інформації, що директором КП
«Васильків - ринок», яке було
перейменовано на КП
«Васильківсервіс», директором якого
було призначено ОСОБА_3 Він мав
можливість знайомитися зі статутом та
іншими документами цього
підприємства. Дане підприємство
могло організовувати відповідні
автостоянки в м. Василькові. Також
підприємство збирало кошти по вул. 1-го
Травня, а саме особи похилого віку,
одягнені в камуфляжному одязі цього
підприємства. Вони вимагали кошти
від 2 грн. до 4 грн. за стоянку, але
водіям ніяких квитанцій не видавали .
У них було 4 паркувальники, заводились
плани здачі коштів, і він платив ці
кошти за стоянку. Вони мали прибирати
сніг, асфальтувати площадку стоянки.
Кошти за стоянку повинні були
надходити до місцевого бюджету, він
звернувся до депутата ОСОБА_12 з
питанням про те , куди поступають
кошти, зібрані за стоянку, і той
звернувся до ДПІ, і отримав відповідь,
що ніяких коштів до держбюджету не
поступало. Жодних рішень міської
ради з цього приводу не приймались і не
було встановлено жодних тарифів, і де
були влаштовані на роботу ці 4
паркувальники невідомо навіть
заступнику міського голови міської
ради. Роботою цього підприємства
були незадоволені багато мешканців м.
Василькова. Він звертався з письмовою
заявою про це до прокуратури міста
Василькова. Не було ніяких погоджень
відповідних документів для
організації цих автостоянок.

Кім того, винність ОСОБА_3 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 191 КК України та ч.1
ст. 172 КК України стверджується
наступними доказами, які містяться в
матеріалах кримінального провадження
і були оголошені в судовому засіданні:

· Заявою ОСОБА_8 про вчинення
кримінального правопорушення стосовно
незаконної діяльності парковки (т1
а.с.5-6);

· Актом перевірки додержання
суб'єктами господарювання
законодавства про працю та
загальнообов'язкового державного
соціального страхування №10-05-023/39 від
17.06.2013 року, за результатами якої
виявлено порушення директором КП
«Васильківсервіс» ОСОБА_3 ЗУ «Про
основні засади нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» (т.1
а.с.14-22);

· Заявою ОСОБА_1 про залучення до
провадження як потерпілого ( т.1 а.с.51);

· Заявою ОСОБА_6 про залучення до
провадження як потерпілого ( т.1 а.с.54);

· Заявою ОСОБА_2 про залучення до
провадження як потерпілого ( т.1 а.с.57);

· Рішенням Васильківської міської
ради від 27.01.2011 року про заснування КП
«Васильківський ринок» (а.с.81 т.1);

· Рішенням Васильківської міської
ради від 05.05.2011 року про зміну назви та
профілю діяльності КП «Васильківський
ринок» на КП «Васильківсервіс» (а.с.82
т.1);

· Статутом КП «Васильківсервіс»
(т.1 а.с.83-88);

· Розпорядженням виконавчого
комітету Васильківської міської ради
Київської області №29-к від 23.01.2013 року
про призначення та укладання
контракту з директором КП
«Васильківсервіс» ОСОБА_3 (т.1 а.с.90);

· Контрактом від 25.01.2013 року,
укладеним між Васильківською міською
радою та ОСОБА_3 про призначення його
директором КП «Васильківсервіс» (т.1
а.с.91-93);

· Листом директора КП
«Васильківсервіс» від 04.01.2013 року до
заступника Васильківського міського
голови про визначення місць стоянок
транспортних засобів в м. Василькові
та Додатком до нього ( т.1 а.с.95,96 );

· Рішенням виконавчого комітету
Васильківської міської ради від 31.08.2010
року №380 про встановлення тарифів на
послуги з утримання майданчиків для
платного паркування транспортних
засобів (т.1 а.с.102);

· Витягом з ЄДРЮС та фізичних осіб
підприємців від 21.05.2013 року (т.1
а.с.104-105);

· Листом виконавчого комітету
Васильківської міської ради №435/01.01.-16
від 04.06.2013 року про те, що рішення про
встановлення тарифів щодо надання
платних послуг по паркуванню КП
«Васильківсервіс» у 2013 році не
приймалось (т.1 а.с.110);

· Листом КП «Комбінат комунальних
підприємств міста Василькова» №675 від
03.06.2013 року про те. Що в на
зазначеному КП ОСОБА_2, ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 не працювали в не працюють (т.1.
а.с. 110а);

· Листом відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Васильківському
районі Київської області №04-02-266 від
07.06.2013 року про те, що КП
«Васильківсервіс» зареєстровано у
відділені фонду 17.02.2011 року, і річний
звіт «відомість розподілу чисельності
працівників, річного фактичного
обсягу реалізованої продукції, (робіт,
послуг) за видами економічної
діяльності» за 2011-2012 роки
страхувальник не подавав (т.1 а.с.113);

· Листом управління пенсійного
фонду України в м. Василькові та
Васильківському районі Київської
області № 2299/02 від 07.06.2013 року про те, що
КП «Васильківсервіс» зареєстроване в
управлінні 17.02.2011 року, однак не
звітується, і внески не сплачує (т.1.
а.с.117);

· Листом управління пенсійного
фонду України в м. Василькові та
Васильківському районі Київської
області №2351/02 від 12.06.2013 року про те, що
недоотримані від КП «Васильківсервіс»
при умові повної зайнятості та
виходячи з заробітної плати 500 грн. в
місяць за період січень-травень 2013
року нарахування - становить 2794,50 грн.,
утримання - 270 грн., а всього 3064, 50 грн.
(т.1 а.с.121);

· Лист виконавчого комітету
Васильківськоїміської ради Київської
області №322/01.01.-16 від 19.06.2013 року про
розгляд звернення (т.1 а.с.123-135);

· Листом Васильківської ОДПІ
№691/10/22-309 від 11.06.2013 року про те , що за
період з 16.02.2011 року по дату листа в
інформаційно0-аналітичних ресурсах
органів ДПС відсутні відомості про
подачу КП «Васильківсервіс» звітів, і
відповідно відсутні відомості про
результати діяльності (т.1 а.с.136-137);

· Квитанціями до прибуткових
касових ордерів виданих на ім'я ОСОБА_1
в кількості 5 штук та ОСОБА_6 в
кількості 5 штук на загальну суму 2740
грн. (т.1 а.с.189).

· Рішенням Васильківської міської
ради від 26.05.2011 року про (т.2 а.с.79-87)

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191
КК України, спростовується як показами
самого обвинуваченого, потерпілих, та
вивченими в судовому засіданні
письмовими доказами, а саме
квитанціями до прибуткових касових
ордерів виданих на ім'я ОСОБА_1 в
кількості 5 штук: від 31.03.2013 року на суму
400 грн.; від 06.03.2013 року на суму 250 грн.;
від 16.03.2013 року на суму 520 грн.; від 09.03.2013
року на суму 160 грн.; від 10.03.2013 року на
суму 100 грн.; та на імя ОСОБА_6 в
кількості 5 штук: від 31.03.2013 року на суму
400 грн.; від 16.03.2013 року на суму 260 грн.;
від 06.03.2013 року на суму 460 грн., 7-8-9 на
суму 110 грн., від 10.03.2013 року на суму 80
грн., а всього на загальну суму 2740 грн.
(т.1 а.с.189)., зазначені письмові докази
стверджують той факт, що зазначені
кошти на рахунок КП «Васильківсервіс»
не поступали, що свідчить про
заволодіння обвинуваченим ОСОБА_3
чужим майном, шляхом зловживання
службовою особою своїм службовим
становищем.

Що стосується часткового визнання
обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172
КК України, то суд вважає її доведеною
показами самого обвинуваченого
показами потерпілих у справі, та
письмовими доказами, які були вивчені
судом в судовому засіданні.

Враховуючи вище вказане, суд приходить
до висновку про повну доведеність вини
ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном,
шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем, а його дії
правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК
України, а також у грубому порушенні
законодавства про працю, і його дії
правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 172 КК
України.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_3
і обираючи йому міру покарання, суд
враховує характер і ступінь тяжкості
вчинених ним злочинів, що відноситься,
відповідно до ст. 12 КК України: ч.2 ст. 191
КК України - до ч.1 ст. 172 КК України до
злочинів невеликої тяжкості, а ч.2 ст.
191 злочинів середньої тяжкості, також
повною мірою вивчена особа
обвинуваченого: відповідно до вимоги
ГІБ МВС України ОСОБА_3 є раніше не
судимим (т.1 а.с. 152), на обліку в лікарів
нарколога та психіатра не перебуває (т.1
а.с. 154,155), за місцем проживання
характеризується позитивно (т.1 а.с. 153).

Відповідно до ст. 66 КК України,
обставин, що пом'якшують
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, є
вчинення кримінального правопорушення
щодо осіб похилого віку.

Підстав для застосування відносно
обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69
КК України судом не вбачається.

Суд враховує позитивну характеристику
на ОСОБА_3 за місцем його проживання, те,
що він, раніше не судимий і вважає за
можливе призначити йому покарання в
межах санкцій ч.1 ст. 172, ч.2 ст. 191 КК
України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК
України та врахуванням положень ч.3 ст.
72 КК України відносно того, що основні
покарання у виді штрафу при
призначенні їх за сукупністю злочинів
складанню з іншими видами покарань не
підлягають і виконуються самостійно.

З урахуванням вищезазначених обставин
суд вважає за можливе застосувати до
призначеного основного покарання у
виді обмеження волі обвинуваченому
ОСОБА_3 положень ст.ст. 75, 76 КК України,
оскільки його виправлення і
перевиховання можливе без ізоляції
від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України,
покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення засудженого, а також
запобігання вчиненню нових злочинів,
як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України,
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, а тому
призначене покарання ОСОБА_3 буде
відповідати його особі і вчиненими ним
кримінальним правопорушеням.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.1 ст. 172 КК України та ч.2
ст. 191 КК і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 172 КК України у виді штрафу в
розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 850
(вісімсот п'ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді
обмеження волі строком на 2 (два) роки з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
обов'язків строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України
призначити ОСОБА_3 остаточне покарання
у виді 2 (двох) років обмеження волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських
обов'язків строком на 2 (два) роки, та у
виді штрафу в розмірі 50
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 850 (вісімсот
п'ятдесят) гривень, який повинен
виконуватися самостійно.

У відповідності до ст.ст. 75, 76 КК
України звільнити ОСОБА_3 від
відбування основного покарання у виді 2
(двох) років обмеження волі з
випробуванням, встановивши йому
іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6
(шість) місяців, якщо він протягом цього
часу не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки:
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання, та періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення
вручити обвинуваченому, потерпілим та
прокурору.

Суддя
А.А. Бабіш