ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/556/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2015 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, Луганської обл., українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, який являється фізичною особою підприємцем, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 08.03.2015 року близько 20 години 55 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes CL 180К», д.з. НОМЕР_1 , проявляючи неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушуючи вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб» розпочав рух заднім ходом керованого ним транспортного засобу проїзною частиною вул. Олійника в напрямку вул. Ревуцького в м. Києві. Під час руху обвинувачений ОСОБА_5 здійснив наїзд транспортним засобом на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину вул. Олійника з права на ліво відносно руху автомобіля, внаслідок чого потерпілому було спричинено тілесні ушкодження, які виразилися у закритій травмі лівого стегна у вигляді перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які за своїм характером є тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості. При цьому отримання потерпілим вказаних тілесних ушкоджень та сама подія дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та з огляду на вчинення ним вперше необережного злочину середньої тяжкості, відшкодування ним збитків, усунення заподіяної шкоди, примирення з потерпілим, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України.
Прокурор підтримав заявлене обвинуваченим клопотання, підтвердив, що ОСОБА_5 повністю сплачені кошти на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги у сумі 5791 грн. 68 коп., тобто обвинуваченим були сплачені кошти відповідно до раніше заявленого цивільного позову.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки ним на користь потерпілого було відшкодовано всі матеріальні збитки у сумі 2652 грн.46 коп., сплачено моральну компенсацію у сумі 10000 грн., будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілий не має.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчиненому з необережності, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.
Як вбачається з довідки про наявність, відсутність судимості (Т.1 а.с.41) обвинувачений ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Згідно довідок № 47/2347 від 01.04.2015 року та № 343610 від 06.04.2015 року (Т.1 а.с. 43,44) ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.
Відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Згідно з копій чеків та тексту клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 (Т.1 а.с.33-38), обвинуваченим ОСОБА_5 було сплачено 2652 гривні 46 копійок на придбання ліків потерпілому ОСОБА_6 .
Відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_6 від 27.07.2015 року (Т.1 а.с.39) він немає будь-яких матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_5 , отримав від нього 10 000 гривень в якості морального відшкодування.
Відповідно до платіжного доручення від 26.07.2015 року (Т.1 а.с.51) обвинуваченим було сплачено кошти на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги у сумі 5791 гривень 68 копійок.

Відповідно до положень статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму ВСУ України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Відповідно до п.13 вказаної Постанови згідно з ч. 2 ст. 44 КК вирішення питання про закриття справи у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності покладено виключно на суди, які повинні діяти в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством. Питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадках, коли це є правом, а не обов`язком суду, він повинен вирішувати під час судового розгляду з дотриманням порядку, встановленого КПК України, незалежно від того, надійшла справа до суду з постановою про її закриття чи з обвинувальним висновком.
Відповідно до п.20 вказаної Постанови звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.
Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки він дійсно вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим ОСОБА_6 , відшкодував йому в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду, відшкодував завдані збитки Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 285-288, 395 КПК України, Постановою Пленуму ВСУ України № 12 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» -
У Х В А Л И В :
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Речовий доказ - автомобіль марки «Mercedes CL 180К», д.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити за належністю ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 921 гривня 60 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом семи діб з моменту оголошення.
Суддя: ОСОБА_1