У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у
кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Вус С.М., Глоса Л.Ф.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 30 січня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора на
вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2005
року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1

Ріпкинського району,

раніше не судимого,

за
ст. 115 ч. 1 КК України на 8 років позбавлення волі.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1

Ріпкинського району,

раніше чотири рази судимого,

умовно-достроково звільненого

23.12.2004р. на 10 місяців 16 днів,

за
ст.ст. 15, 152 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України призначене ОСОБА_2. остаточне покарання 3 роки 6
місяців позбавлення волі.

За
ст. 153 ч. 2 КК України ОСОБА_2 виправдано.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1

Ріпкинського району,

раніше судимого 19.02.2004 р. цим же судом

за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі

з іспитовим строком на 2 роки,

за
ст. 185 ч. 2 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України призначене ОСОБА_3. остаточне покарання 3 роки 3
місяці позбавлення волі.

В
апеляційному порядку справа не переглядалася.

ОСОБА_1.
засуджено за те, що він 26 грудня 2004 року, разом з своїми братами ОСОБА_2. та
ОСОБА_3., будучи у стані алкогольного сп'яніння, з метою повернення боргу в
розмірі 10 гривень, прийшли до будинку № АДРЕСА_2 Ріпкинського району. ОСОБА_2.
розбив скло у вікні веранди та впустив у будинок своїх братів. Пред'явивши
вимогу негайно повернути борг до потерпілої та отримавши відмову засуджені,
діючи окремо і на власний розсуд вчинили наступні злочини.

ОСОБА_2.,
застосовуючи фізичне насильство, намагався зґвалтувати ОСОБА_4., однак свій
умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

У
цей час, ОСОБА_1, знаходячись в іншій частині будинку, почувши зойк ОСОБА_2. та
вважаючи, що потерпіла спричинила йому біль, з метою умисного вбивства, почав
завдавати ОСОБА_4. удари руками, ногами та ножем по різних частинах тіла. Від
отриманих тілесних ушкоджень потерпіла померла на місці події.

ОСОБА_3.,
знаходячись у будинку потерпілої, викрав належне їй майно на загальну суму 17
гривень 43 копійки.

Крім
того, органами досудового слідства ОСОБА_2. обвинувачувався у тому, що він,
знаходячись у вказаному будинку, після вчинення замаху на зґвалтування
потерпілої, із застосуванням фізичного насильства, задовольнив з ОСОБА_4. свою
статеву пристрасть неприродним способом.

У
касаційному поданні прокурор просить вирок щодо засуджених скасувати, а справу
направити на додаткове розслідування. На обґрунтування своїх вимог вказує на
те, що досудове слідство пройшло з грубими порушеннями
кримінально-процесуального закону. Вважає, що дії ОСОБА_2., ОСОБА_1. та
ОСОБА_3. слід було кваліфікувати за відповідним пунктом ч. 2 ст. 115 КК
України. Також на думку прокурора, суд безпідставно виправдав ОСОБА_2. за ст.
153 ч. 2 КК України, а призначене засудженим покарання не відповідає характеру
та ступеню тяжкості вчинених їм злочинів внаслідок м'якості.

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора про часткове задоволення касаційного
подання, скасування вироку в частині виправдання ОСОБА_2 за ст. 153 ч. 2 КК
України і за м'якістю призначеного покарання щодо ОСОБА_1., а в решті касаційне
подання залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 275 КПК України, розгляд справи
проводиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред'явленого їм
обвинувачення.

З
матеріалів справи вбачається, що органами досудового слідства було пред'явлено
обвинувачення засудженим ОСОБА_2. за ст.ст. 15, 152 ч. 1, 153 ч. 2 КК України,
ОСОБА_1 за ст. 115 ч. 1 КК України та ОСОБА_3. за ст. 185 ч. 2 КК України.

Це
обвинувачення не змінювалось прокурором у суді, а в судових дебатах прокурор
підтримав обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі.

Отже,
судовий розгляд провадився у встановлених межах. При цьому суд був не вправі за
результатами судового розгляду справи змінити ОСОБА_2., ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
обвинувачення на більш тяжке та засудити їх за ст. 115 ч. 2 КК України чи за
власною ініціативою поставити питання про таку зміну обвинувачення.

Тому,
твердження прокурора у касаційному поданні про неправильне застосування судом
кримінального закону є непереконливими і підстав для задоволення касаційного
подання в цій частині колегія суддів не вбачає.

Разом
з тим, як обґрунтовано зазначено у касаційному поданні прокурора, суд,
виправдовуючи ОСОБА_2. за ст. 153 ч. 2 КК України не навів переконливих мотивів
прийнятого рішення.

Так,
мотивуючи своє рішення суд вказав, що з боку ОСОБА_2. до потерпілої не було
застосовано фізичне насильство чи погрози його застосування.

Однак,
судом безпідставно не врахована та обставина, що засуджений перед спробою
зґвалтування ОСОБА_4., застосував до неї фізичне насильство.

Крім
того, дії засудженого, які виразилися у замаху на зґвалтування потерпілої і
його подальші дії відбулися без значного проміжку у часі, що також не було
враховано судом.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону які б тягли скасування
постановленого щодо ОСОБА_2., ОСОБА_1. та ОСОБА_3. судового рішення по справі
не встановлено, а посилання прокурора щодо порушення права засуджених на захист
є безпідставним.

Покарання
відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначене з урахуванням характеру та
ступеня тяжкості вчинених злочинів, даним щодо осіб засуджених, тому твердження
у касаційному поданні прокурора щодо м'якості призначеного засудженим покарання
є непереконливим.

За
таких обставин, вирок суду в частині виправдання ОСОБА_2 за ст. 153 ч. 2 КК
України підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При
новому розгляду справи суду необхідно врахувати наведене та прийняти рішення
відповідно до закону.

Виходячи
з наведеного, керуючись ст. 395-396 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

касаційне
подання прокурора задовольнити частково.

Вирок
Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2005 року щодо
ОСОБА_2 в частині його виправдання за ст. 153 ч. 2 КК України скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд іншим складом суду.

У
решті вирок щодо ОСОБА_1., ОСОБА_3. та ОСОБА_2
залишити без зміни.

Судді :