Справа № 524/3461/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

військових прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000022 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.405 КК України,
в с т а н о в и в :
23.04.2013 року ОСОБА_7 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 03.10.2014 року останній проходить строкову військову службу поза штатом у військовій частині НОМЕР_1 .

З 27.12.2014 року разом з солдатом ОСОБА_7 у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом старшина ОСОБА_5 , який обіймає посаду артиста вищої категорії оркестру зазначеної військової частини. 21.03.2015 року приблизно 16-30 год. відповідно до книги прийняття та здавання чергування реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 старшина ОСОБА_5 заступив у добовий наряд черговим дивізіону.

Крім того, з 30.06.2013 року разом з солдатом ОСОБА_7 у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом старший лейтенант ОСОБА_6 , який обіймає посаду начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу зазначеної військової частини.

21.03.2015 року приблизно 16-30 год. відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2015 року №79-НР та журналу чергування чергового зазначеної військової частини помічником чергового частини заступив старший лейтенант ОСОБА_6 .

Оскільки ОСОБА_6 перебував у військовому званні «старший лейтенант», а ОСОБА_5 «старшини», то останні відповідно до вимог ст.32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України являються начальниками по відношенню до солдата ОСОБА_7 .

Згідно зі ст.28 Конституції України ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню.

Відповідно до вимог ст.ст.11,16,49,50,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.02.2015 року, ст.ст.1,2,3,4 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.02.2015 року, солдат ОСОБА_7 під час проходження строкової військової служби зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України за Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; здійснювати свою діяльність на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, відповідальності перед народом України; додержуватися визначених статутами Збройних сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обв`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей; зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один одного; бути ввічливим і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В порушення вище вказаних вимог нормативно-правових актів, діючи в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_7 22.03.2015 року приблизно 01 год., проявляючи явну неповагу до старшого за себе за військовим званням, знаходячись у приміщенні казарми реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі біля кімнати зберігання зброї, у присутності солдат строкової служби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи незадоволеним виконанням старшиною ОСОБА_5 обов`язків чергового дивізіону маючи намір принизити честь та гідність останнього, здійснив у зв`язку з цим погрозу старшині ОСОБА_5 заподіянням тілесних ушкоджень.

У подальшому цього ж дня приблизно 01 год. солдат ОСОБА_7 , порушуючи закріплений у військових статутах порядок взаємовідносин між військовослужбовцями, знаходячись у приміщенні казарми реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 на другому поверсі біля кімнати зберігання зброї, у присутності солдат строкової служби ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будучи незадоволеним виконанням старшиною ОСОБА_5 обов`язків чергового дивізіону маючи намір показати уявну над останнім перевагу, умисно наніс старшині ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, спричинивши йому згідно висновку судово-медичної експертизи №343 від 27.03.2015 року легкі тілесні ушкодження.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.03.2015 року приблизно 01 год. солдат ОСОБА_7 ,знаходячись в приміщенні штабу військової частини НОМЕР_1 на першому поверсі біля кімнати чергового частини, у присутності чергового частини майора ОСОБА_10 та чергового дивізіону старшини ОСОБА_5 , будучи незадоволеним поведінкою старшого лейтенанта ОСОБА_6 , який неодноразово робив зауваження ОСОБА_7 з приводу нанесення старшині ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та агресивної поведінки ОСОБА_7 , діючи в умовах особливого періоду, здійснив відносно старшого лейтенанта ОСОБА_6 погрозу вбивством та заподіяння тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що проходив строкову службу в лавах Збройних Сил України з 01.07.2013 року по 03.10.2014 року, після чого був переведений в 107 реактивний полк до м. Кременчука військової частини НОМЕР_1 . 21.03.2015 року приблизно 22 год., зайшовши до туалету казарми, де він служив, він ОСОБА_7 побачив товариша по службі Макару, який вживав спиртне. Вживши разом з ним на двох 700 грамів горілки, вони розійшлися, ОСОБА_11 пішов відпочивати, а він ОСОБА_7 , поставивши свій мобільний телефон на зарядку. Приблизно 0 год.30 хв. 22.03.2015 року до казарми зайшов старшина ОСОБА_5 , який повідомив, що ОСОБА_11 справляє природні потреби на його ОСОБА_7 , мобільний телефон. Він ОСОБА_7 , почав висловлюватися нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_5 , що той не зупинив Макару, схватив ОСОБА_5 за бушлат на грудях, продовжуючи висловлюватися в його адресу брутально. Коли старшина ОСОБА_5 зайшов кімнати зберігання зброї, він ОСОБА_7 , зайшов за старшиною і наніс тому удар кулаком в обличчя в ліве око. Між ними став солдат ОСОБА_9 , який заспокоював його ОСОБА_7 .Старшина ОСОБА_5 запропонував йому ОСОБА_7 , підійти до штабу для з*ясування відносин. В штабі, де виконував свої обов*язки помічник чергового частини старший лейтенант ОСОБА_6 , він ОСОБА_7 , почав виказувати ОСОБА_6 невдоволення з приводу поведінки старшини ОСОБА_5 , висловлюючись нецензурними словами, на що ОСОБА_6 зробив йому зауваження. Не реагуючи на вимогу ОСОБА_6 припинити вести себе нетактовно, він ОСОБА_7 , замахнувся кулаком, намагаючись нанести удар ОСОБА_6 в обличчя, але той увернувся, і у відповідь звалив його - ОСОБА_7 , з ніг, поваливши на підлогу. Падаючи на підлогу він ОСОБА_7 , намагався схватити ОСОБА_6 за бушлат, за кобуру з пістолетом, яка висіла на поясі. Допускає, що його дії могли свідчити про погрозу застосувати зброю до ОСОБА_6 ..

Крім повного визнання вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.405 КК України доведена наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що з 21.03. на 22.03.2015 року він приступив на добове чергування у в/ч НОМЕР_1 , пост якого знаходився на другому поверсі. При проведенні перевірки однієї з казарм, зайшовши до вбиральні, він побачив солдата Макару, який справляв природні потреби в кутку на мобільний телефон ОСОБА_7 , про що повідомив останньому. У відповідь ОСОБА_7 почав нецензурно висловлюватися в його ОСОБА_5 , адресу, звинувачуючи, що той не врятував його мобільний телефон. Він ОСОБА_5 , зробив йому зауваження, але ОСОБА_7 не реагував. Тоді він - ОСОБА_5 , вирішив доповісти про даний інцидент помічнику чергової частини старшому лейтенанту ОСОБА_6 , направившись з казарми. Солдат ОСОБА_7 намагався зупинити його ОСОБА_5 , хватаючи за бушлат, після чого наніс удар кулаком в лівий бік обличчя. Зайшовши до помічника чергової частини старшого лейтенанта ОСОБА_6 разом з солдатом ОСОБА_7 , він ОСОБА_5 , доповів йому про інцидент. ОСОБА_7 в цей час продовжував висловлюватися в присутності його ОСОБА_5 , та помічника чергової частини старшого лейтенанта ОСОБА_6 нецензурними словами, намагався нанести удар кулаком в обличчя ОСОБА_6 , але той застосував випад рукопашного бою, і звалив ОСОБА_7 на підлогу, а той в свою чергу при падінні схватився рукою за кобуру пістолета, що висів на поясі у ОСОБА_6 . Словесних погроз про вбивство від ОСОБА_7 помічнику чергової частини старшому лейтенанту ОСОБА_12 ,він не чув.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що з 21.03. на 22.03.2015 року він заступив на добове чергування у в/ч НОМЕР_1 , пост якого знаходився на першому поверсі. Після 24 год. він виконував обов`язки помічника начальника чергової частини, коли на його пост зайшов старшина ОСОБА_5 з почервонінням під лівим оком, а за ним солдат ОСОБА_7 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння і висловлювався нецензурними словами в адресу старшини ОСОБА_5 , погрожуючи застосуванням фізичної сили. Він ОСОБА_6 , намагався словесно зупинити ОСОБА_7 , але той не реагував, а почав погрожувати йому ОСОБА_6 , намагався схватити ОСОБА_5 за бушлат. Тоді він ОСОБА_6 , став між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . В цей момент ОСОБА_7 накинувся на нього ОСОБА_6 з кулаками, але він увернувся, попередивши його удар. В цей час ОСОБА_7 схватився руками за кобуру пістолета, що висів у нього ОСОБА_6 на поясі, після чого він ОСОБА_6 , змушений був застосувати до ОСОБА_7 фізичну силу наніс у відповідь удар кулаком в обличчя та завалив ОСОБА_7 на підлогу, заламавши йому руки за спину. Погрозу застосувати до нього ОСОБА_6 , з боку ОСОБА_7 зброю він ОСОБА_6 , сприйняв реально

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами матеріалами кримінального провадження №0000022, а саме: протоколом огляду книги добового наряду військової частини НОМЕР_1 інв.№9992 р/з від щ4.04.2015 року, яка визнана речовим доказом, протоколом огляду книги прийняття та здавання чергування 1-го реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 інв №9941 р/з від 04.04.2015 року, протоколом огляду книги прийому хворих військової частини НОМЕР_1 інв.№9682 від 04.04.2015 року, протоколом огляду розпорядження начальника штаба військової частини НОМЕР_1 щодо призначення осіб добового наряду інв.№9993 р/з від 04.04.2015 року; висновком судово-медичної експертизи №343 від 27.03.2015 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які утворилися від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контактування та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оскільки учасниками судового засідання не оспорювалися фактичні обставини кримінального правопорушення, суд не маючи сумнівів в істинності та достовірності показань обвинуваченого ОСОБА_7 , а зібрані докази належними, допустимими, достовірними та достатніми для визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дослідив докази відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в скороченому обсязі, обмежившись показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та дослідженням письмових доказів.

Умисні дії ОСОБА_7 , що виразилися у погрозі вбивством, заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , як начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби та заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 ,як начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, суд кваліфікує за ч.3 ст.405 КК України. Суд виключає з описової частини обвинувального акту відносно ОСОБА_7 посилання на спричинення потерпілому ОСОБА_5 фізичного болю та легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров*я, як невірно вмінені, оскільки відповідно до висновку судово-медичної експертизи №343 від 27.03.2015 року у потерпілого ОСОБА_5 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які утворилися від дії тупого предмету .

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, який на даний час тимчасово не працює, позитивно характеризується за колишнім місцем навчання, та посередньо - за колишнім місцем проходження служби, тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченому обставини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд вважає вчинення злочину вперше, повне визнання вини, щире каяття, сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочину, думка потерпілого ОСОБА_5 про несуворе покарання обвинуваченого, яке не пов`язане з реальним позбавленням волі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На обліках в ПНД,КНД ОСОБА_7 не перебуває, є працездатним.

На підставі вище викладеного суд доходить до висновку про достатність виправлення та перевиховання обвинуваченого в умовах ізоляції його від суспільства, застосувавши йому покарання у вигляді позбавлення волі. Враховуючи ряд обставин, що суттєво знижують та пом*якшують ступінь тяжкості обвинуваченого, а саме повне визнання вини, щире каяття, сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочину, та суду в скорішому розгляді кримінального провадження, стан його здоров*я, відсутність вимог матеріального та морального характеру з боку потерпілих а також, враховуючи той факт, що на даний час ОСОБА_7 звільнений з лав Збройних Сил України, суд вважає за можливе на підставі ст. 69 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання на строк нижче за нижчу межу, передбачену санкцією ч.3 ст.405 КК України.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України , суд -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.405 КК України, призначивши покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до набрання вироком чинності залишити особисте зобов`язання. Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання.
Речові докази - книгу добового наряду військової частини НОМЕР_1 інв.№9992 р/з, книги прийняття та здавання чергування 1-го реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 інв. №9941 р/з, книгу прийому хворих військової частини НОМЕР_1 інв.№9682 від 04.04.2015 року, розпорядження начальника штаба військової частини НОМЕР_1 щодо призначення осіб добового наряду інв.№9993 р/з залишити у військовій частині НОМЕР_1 залишити в користуванні військової частини НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський райсуд м. Кременчука шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
Суддя: