Справа № 203/2614/15-к
Провадження №1-кп/0203/244/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 05.01.2015р. стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лозуватка, П?ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
· у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.01.2015 року, приблизно о 16-45 годин, ОСОБА_6 керуючись злочинним наміром, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_3 , де біля під`їзду №1 зустрів раніше йому не знайому ОСОБА_7 , яка в цей час заходила до вказаного під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Після цього ОСОБА_8 , реалізуючи свої злочинні наміри, прослідував за ОСОБА_7 у вказаний під`їзд, де на першому поверсі біля ліфту, усвідомлюючи відкритість для ОСОБА_7 своїх подальших дій, шляхом ривку, вихопив з руки потерпілої належну їй жіночу сумку, яка матеріальної цінності для останньої не представляє, в якій знаходилось наступне належне їй майно, а саме: мобільний телефон «Нокиа Asha 308», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 528,38 грн. з sim-картами мобільних операторів «Київстар» та «MTS», які матеріальної цінності потерпілої не представляють, після чого, доводячи свої злочинні наміри до кінця, незважаючи на законні вимоги ОСОБА_7 припинити свої злочинні дії, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши тим самим ОСОБА_7 шкоду в розмірі 528,38 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , 02.02.2015 року, приблизно о 17-20 годин, керуючись злочинним наміром, спрямованим на повторне відкрите викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_3 , біля якого зустрів раніше йому не знайому ОСОБА_9 , яка в цей час заходила до під`їзду зазначеного будинку. Після цього ОСОБА_8 , усвідомлюючи та реалізуючи свої злочинні наміри, щодо вчинення повторного відкритого викрадення майна, прослідував за ОСОБА_10 у вказаний під`їзд, де на першому поверсі біля ліфту, повторно вчиняючи кримінальне правопорушення, усвідомлюючи явність для ОСОБА_11 своїх подальших злочинних дій, шляхом ривку, вихопив з руки потерпілої належну їй жіночу сумку, яка матеріальної цінності для останньої не представляє, в якій знаходилось наступне належне їй майно, а саме: мобільний телефон «Нокиа Люміа 620», ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 3539,70грн. з sim-картою мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності потерпілої не представляє, після чого, доводячи свої злочинні наміри до кінця, незважаючи на законні вимоги ОСОБА_11 припинити свої злочинні дії, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши тим самим ОСОБА_5 шкоду в розмірі 3539,70грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, пояснивши суду, 04.01.2015 року, приблизно о 16-45 годин, він прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де біля під`їзду №1 зустрів раніше йому не знайому ОСОБА_7 , яка в цей час заходила до вказаного під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Після цього він прослідував за ОСОБА_7 у вказаний під`їзд, де на першому поверсі біля ліфту, шляхом ривку, вихопив з руки останньої жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Нокиа», після чого незважаючи на вимоги ОСОБА_7 припинити злочинні дії, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
Крім того, 02.02.2015 року, приблизно о 17-20 годин, прибув до будинку АДРЕСА_3 , біля якого зустрів раніше йому не знайому ОСОБА_9 , яка в цей час заходила до під`їзду зазначеного будинку. Після цього, він прослідував за ОСОБА_12 у вказаний під`їзд, де на першому поверсі біля ліфту, шляхом ривку, вихопив з руки потерпілої належну їй жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Нокиа». Незважаючи на законні вимоги ОСОБА_11 припинити злочинні дії, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
В ході судового засідання потерпіла ОСОБА_5 , просила суд призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 мінімальне передбачене санкцією інкримінованих останньому статей.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися у:
- відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України;
- відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання добре, маючого на утримання неповнолітню дитину 2005 року народження та мати пристарілого віку, що потребує постійного догляду, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, кримінальне правопорушення вчинив вперше, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.
Обтяжуючих вину ОСОБА_6 обставин під час судового розгляду не встановлено.
Із врахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а також із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Речові докази: мобільний телефон «Нокиа Люміа 620», що знаходиться на відповідальному зберіганню у потерпілої ОСОБА_5 , необхідно залишити за належністю у останньої, відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.186 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення.
На підставі ст.75, п.1 ч.2,3,4 ст.76 КК України ОСОБА_6 , звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на нього наступні зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Арешт на мобільний телефон «Нокиа Люміа 620» та сім-карту номеру НОМЕР_3 із забороною відчуження, накладений згідно ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровську від 01.04.2015 року скасувати.
Речові докази: мобільний телефон «Нокиа Люміа 620», що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - залишити за належністю у останньої.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1