УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах
у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовської Т.В., Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора

Яковенко Р.І.,

захисників

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

засуджених

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула в судовому засіданні в м. Києві
27 березня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора,
який брав участь у розгляді справи апеляційним судом, касаційними скаргами засуджених
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 в
інтересах засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вирок колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької
області від 31 травня 2007 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 27
грудня 2006 року засуджено

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Житомира, громадянина України, який має на утриманні
трьох неповнолітніх дітей, раніше судимого 23 червня 1998 року Житомирським
обласним судом за ч. 2 ст. 143 КК України на 2 роки позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 2153 КК України
(в редакції 1960 року) на 9 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч. 2 ст. 185 КК
України (в редакції 2001 року) на 5 років позбавлення волі;

- за ст. 290 КК України
(в редакції 2001 року) на 3 роки обмеження волі, та звільнено від покарання на
підставі ст. 111 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України (в
редакції 2001 року).

Згідно зі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно визначено - 9 років позбавлення волі
з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Вінниці, громадянина
України, раніше судимого: 1) 19
листопада 1990 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст.143, ч. 2
ст. 141, ст. 42 КК УРСР та за ч. 3 ст. 136 КК Казахської PCP на 4 роки
позбавлення волі; 2) 22 грудня 1998 року Богунським районним судом Житомирської
області за статтями 102, 123, 42 КК України на 4 роки позбавлення волі та на
підставі п. «б» ст. 1 Закону України «Про
амністію» від 24 липня 1998 року звільнений від покарання,

- за ч. 6 ст. 19
КК України 1960 року і ч. 2 ст. 2153 КК України (в редакції 1960
року) на 6 років позбавлення волі;

- за ст. 290 КК України (в редакції 2001 року) на 3 роки
обмеження волі та звільнено від покарання на підставі ст. 111 КПК
України, п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України (в редакції 2001 року).

За ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960
року) ОСОБА_4 виправдано.

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Вінниці, громадянина України, який має на утриманні
малолітню дитину, раніше судимого 24 листопада 1998 року Староміським районним
судом м. Вінниці за ч. 3
ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України на 3 роки позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 2153
КК України (в редакції 1960 року) на 7 років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного йому майна.

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Вінниці, громадянина України, не судимого,

- за ст. 290 КК України (в редакції 2001 року) на 3 роки
обмеження волі та звільнено від покарання на підставі ст. 111 КПК
України, п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України (в редакції 2001 року).

За ч. 3 ст. 2153 КК України (в редакції 1960
року) ОСОБА_6 виправдано.

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Вінниці, громадянин України, не судимого,

- за ст. 290 КК України (в редакції 2001 року) на 3 роки
обмеження волі та звільнено від покарання на підставі ст. 111 КПК
України, п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України (в редакції 2001 року);

За ч. 3 ст. 2153 КК України (в редакції 1960 року)
ОСОБА_7 виправдано.

Постановлено
стягнути: з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_8 -
25 000 грн., ОСОБА_9 - 15 500 грн.; з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно на користь
ОСОБА_10 - 22 800 грн., ОСОБА_11 - 25 000 грн., Вінницького проектного
інституту - 7 651 грн. 55 коп.; з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на користь
ОСОБА_12 - 12 800 грн., ОСОБА_13 - 11 399 грн., ОСОБА_14 - 2 304 грн. 20 коп.;
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 на відшкодування матеріальної шкоди 1 050 грн. та
моральної - 900 грн., на користь ОСОБА_16 - 30 000 грн., ОСОБА_17 - 30 000
грн., ОСОБА_18 - 15 000 грн., Броварської об'єднаної податкової інспекції
Київської області - 15 800 грн.; з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_19 на відшкодування
матеріальної шкоди 1 550 грн. та
моральної - 1 500 грн.; з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 солідарно, в рівних
долях судові витрати за проведення судово-криміналістичних експертиз на користь
НДЕКІД при УМВС України у Вінницькій області в сумі 895 грн. 20 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку, визначеному
ст. 81 КПК України.

Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Вінницької
області від 31 травня 2007 року цей вирок районного суду за апеляцією
прокурора в частині кваліфікації дій
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, виправдання ОСОБА_6, ОСОБА_7 та призначеного
їм покарання скасований та постановлений новий вирок. ОСОБА_3 визнано
винним та засуджено за ч. 3 ст. 289 КК України на 13 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого майна, за ч. 2 ст. 185 КК України на 5 років
позбавлення волі, за ст. 290 КК України на 3 роки обмеження волі, а на підставі
ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно визначено - 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього
особистого майна; ОСОБА_4 - за ч. 3 ст. 289 КК України на 12 років
позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, за ст. 290 КК України
на 3 роки обмеження волі, а на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено 12 років позбавлення
волі з конфіскацією всього особистого майна, та виправдано за ч. 2 ст. 140, ч.
3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року); ОСОБА_5 - за ч. 3 ст. 289 КК
України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто майна, за
ч. 2 ст. 2153 КК України (в редакції 1960 року) на 7 років
позбавлення волі з конфіскацією всього особисто майна, а на підставі ст. 70 КК
України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно
визначено - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; ОСОБА_6
- за ч. 3 ст. 289 КК України
на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, за ст. 290
КК України на 3 роки обмеження волі, а на підставі ст. 70 КК шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено - 7 років позбавлення
волі з конфіскацією всього особистого майна; ОСОБА_7 - за ч. 3 ст. 289
КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,
за ст. 290 КК України на 3 роки обмеження волі, а на підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено - 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

У решті вирок
Ленінського районного суду м. Вінниці від 27 грудня 2006 року залишено без
зміни.

За вироком апеляційного суду злочини були
вчинені засудженими за таких обставин.

Наприкінці літа 2000
року ОСОБА_4, з корисливих спонукань та з метою протиправного збагачення,
створив стійку організовану злочинну групу, до складу якої, крім двох
невстановлених слідством осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, у різний період часу втягнув ОСОБА_3,
ОСОБА_20, ОСОБА_7 та ОСОБА_5

З жовтня 2000 року по квітень 2001 року вони на територіях Вінницької, Житомирської та Київської
областей умисно вчинили ряд незаконних заволодінь транспортними засобами, із
послідуючою підробкою чи знищенням номерів вузлів та агрегатів транспортних
засобів, розподіливши між собою ролі наступним чином.

Так, роль ОСОБА_4 як організатора групи полягала у тому,
що він організовував приховування злочинної діяльності організованої групи,
підшуковував гаражі для переховування викрадених автомобілів; ОСОБА_3 з двома
невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, безпосередньо викрадали автомобілі та
забезпечували їх, доставку в гаражі, знайдені ОСОБА_4; ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5
розукомплектовували викрадені автомобілі для подальшої реалізації запчастин.
Крім того, двоє невстановлених слідством осіб, матеріали відносно яких виділені
в окреме провадження у зв'язку з розшуком, та ОСОБА_5 збували викрадене.

№ 1

Так, 8 жовтня 2000 року, близько 9 год. 40 хв.
ОСОБА_3, повторно, з корисливих мотивів, у складі організованої групи, спільно
із двома невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в
окреме провадження у зв'язку з розшуком, діючи згідно попередньо розробленого
плану, біля будинку № 25 по вул. Домбровського у м. Житомирі, з допомогою
спеціально виготовлених ключів-відмичок, шляхом злому замка дверцят та замка
запалення, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-21099, НОМЕР_1, вартістю 22 800 грн., що
належить ОСОБА_10, чим завдали останньому значної матеріальної шкоди.

Після чого ОСОБА_3,
згідно відведеної йому ролі, у супроводі двох невстановлених слідством осіб,
матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком,
перегнав викрадений автомобіль в гараж
НОМЕР_2, розташований у філіалі гаражно-будівельного кооперативу № 6
по вул. Свердлова у м.
Вінниці, який, згідно попередньо розробленого плану, орендував та надав ОСОБА_4
для зберігання та розукомплектації викрадених автомобілів.

№ 2

9 січня 2001 року в період часу з 16 год. 50 хв. до 17 год. 15 хв. ОСОБА_3, повторно, у складі
організованої групи, спільно із двома невстановленими слідством особами,
матеріали відносно яких виділені в окреме провадження в зв'язку з розшуком,
діючи згідно розробленого плану, з допомогою спеціально виготовлених
ключів-відмичок, шляхом злому замка дверцят та замка запалення, незаконно
заволодів транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-21099, НОМЕР_3, який
знаходився біля будинку № 7 по вул. Хмельницьке шосе у м. Вінниці та належить
ОСОБА_8, чим завдали останньому матеріальну шкоду на суму 25 000 грн.

Того ж дня,
ОСОБА_3, у супроводі двох невстановлених слідством осіб, матеріали відносно
яких виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком, перегнав викрадений
автомобіль в гараж, розташований по 1-му провулку 12-го грудня, 4 у м. Вінниці,
який надав, згідно попередньо розробленого плану, ОСОБА_4, де у період із січня
по лютий 2001 року з допомогою невстановленої слідством особи на ім'я ОСОБА_21,
шляхом перебиття підробили номер кузова даного автомобіля та дублюючий номер, а
у березні-квітні того ж року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_4 розібрали
викрадений автомобіль на запчастини, порубавши на частини кузов, пошкодивши
номери кузова.

№ 3

16 січня 2001 року в період часу з 14 год. 20 хв. до 15 год. ОСОБА_3,
повторно, у складі організованої групи, спільно із двома невстановленими
слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у
зв'язку з розшуком, діючи згідно розробленого плану, умисно, біля будинку № 32 по вул. Острозького у м. Вінниці, з
допомогою спеціально виготовлених ключів-відмичок, шляхом злому замка дверцят
та замка запалення, таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2108, НОМЕР_4,
вартістю 15 000 грн., який
належить ОСОБА_22, чим завдали останньому значної матеріальної шкоди.

У цей же день ОСОБА_3, у супроводі невстановлених
слідством осіб, перегнав викрадений автомобіль у гараж, розташований по вул.
Димчука, 23, у м. Вінниці, який надав, згідно попередньо розробленого плану,
ОСОБА_4, де вказаний автомобіль ОСОБА_5 розібрав на запчастини та в подальшому
реалізував їх.

№ 4

8 лютого 2001 року в період часу з 13 год. 50 хв. до 14 год. 10 хв., ОСОБА_3, повторно, у складі
організованої групи, спільно із двома невстановленими слідством особами,
матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком,
діючи згідно розробленого плану, біля будинку № 14 по вул. Київській у м.
Вінниці, з допомогою спеціально виготовлених ключів-відмичок, шляхом злому
замка дверцят та замка запалення, таємно незаконно заволоділи автомобілем
ВАЗ-21093, НОМЕР_4,
вартістю 7 507 грн. 50 коп., який належить ЗАТ «Вінницький проектний інститут».

Крім того, в ході вчинення незаконного заволодіння
автомобілем, ОСОБА_3 таємно викрав
із нього майно, що належало ЗАТ «Вінницький проектний інститут», на загальну
суму 144 грн. 05 коп.

У цей же день ОСОБА_3,
у супроводі невстановлених слідством осіб, перегнав викрадений автомобіль у
гараж НОМЕР_2, розташований в ГБК № 6 по
вул. Свердлова у м. Вінниці, який
надав, згідно попередньо розробленого плану, ОСОБА_4

№ 5

21 березня 2001 року в період часу з 13 год. до 15 год. 30 хв., ОСОБА_3,
повторно, умисно, у складі організованої групи, спільно із двома
невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, діючи згідно розробленого плану, біля будинку
№ 66 по вул. Київській у м. Житомирі, із допомогою спеціально виготовлених
ключів-відмичок, шляхом злому замка дверцят та замка запалення, таємно
незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2109, НОМЕР_5, вартістю
25 000 грн., який належить ОСОБА_23, чим завдали останньому значної
матеріальної шкоди.

У цей же день ОСОБА_3, у супроводі невстановлених
слідством осіб, перегнав викрадений автомобіль у гараж НОМЕР_2, розташований в
ГБК № 6 по вул. Свердлова у м.
Вінниці, який надав, згідно попередньо розробленого плану, ОСОБА_4, де
приблизно в кінці березня-квітня 2001 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 частково
розібрали вказаний автомобіль на запчастини, частина яких була реалізована, а
частина вилучена працівниками правоохоронних органів.

№ 6

24 березня 2001 року в період часу з 12 до 14 години, ОСОБА_3, повторно, у
складі організованої групи, спільно із двома невстановленими слідством особами,
матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком,
діючи згідно розробленого плану умисно, біля будинку № 33 по вул. Короленка у м. Вінниці, з
допомогою спеціально виготовлених ключів-відмичок, шляхом злому замка дверцят
та замка запалення, таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2108, НОМЕР_6,
вартістю 11 000
грн., який належить ОСОБА_24, чим завдали останньому значної матеріальної
шкоди.

Крім того, в ході вчинення незаконного заволодіння
автомобілем ОСОБА_3 таємно викрав
з нього належне ОСОБА_24 майно на загальну суму 399 грн.

У цей же день ОСОБА_3, у супроводі невстановлених
слідством осіб, перегнав викрадений автомобіль у гараж, розташований по вул. Димчука,
23 у м. Вінниці, який надав, згідно попередньо розробленого плану, ОСОБА_4, де
вказаний автомобіль ОСОБА_5 розібрав на запчастини та в подальшому реалізував
їх.

№ 7

4 квітня 2001 року близько 17 год. 10 хв., ОСОБА_3, повторно, у складі
організованої групи, спільно із двома невстановленими слідством особами,
матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком,
діючи згідно розробленого плану, умисно, біля хокейного корту, розташованого в
Центральному парку культури і відпочинку ім. Горького у м. Вінниці, шляхом
злому замка дверцят та замка запалення з допомогою спеціально виготовлених
ключів-відмичок, таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2109, НОМЕР_7, вартістю 15 500
грн., який належить ОСОБА_9, чим завдали останньому значної матеріальної шкоди.

У цей же день ОСОБА_3, у супроводі невстановлених
слідством осіб, перегнав викрадений автомобіль в гараж, розташований по 1-му
провулку 12-го грудня, 4 у м. Вінниці, який надав, згідно попередньо
розробленого плану, ОСОБА_4, де у квітні 2001 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розібрали
викрадений автомобіль на запчастини, порубавши на частини кузов та знищивши
номери кузова.

№ 8

5 квітня 2001 року в період часу з 15 до 17 години ОСОБА_3, повторно, у
складі організованої групи, спільно із двома невстановленими слідством особами,
матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком,
діючи згідно розробленого плану, умисно, біля гуртожитку № 3 Вінницького
медичного університету, що по вул. Блока у м. Вінниці, шляхом підбору ключів,
таємно незаконно заволоділи автомобілем «Опель Омега», НОМЕР_7, вартістю 9 900 грн., який
належить ОСОБА_26, чим завдали останньому значної матеріальної шкоди.

У цей же день ОСОБА_3, у супроводі невстановлених
слідством осіб, перегнав викрадений автомобіль в гараж, розташований по вул.
1-й провулок 12-го грудня, 23 у м. Вінниці, який надав, згідно попередньо
розробленого плану, ОСОБА_4

У подальшому даний автомобіль було вилучено працівниками
міліції.

№ 9

21 квітня 2001
року в період часу з 10
год. до 12 год. 30 хв., ОСОБА_3, повторно, у складі організованої групи,
спільно з двома невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких
виділені в окреме провадження в зв'язку з розшуком, діючи згідно розробленого
плану, умисно, біля Вінницького Педагогічного університету, що по вул.
Острозького у м. Вінниці, шляхом злому замка дверцят та замка запалення з
допомогою спеціально виготовлених ключів-відмичок, таємно незаконно заволоділи
автомобілем ВАЗ-21093 НОМЕР_8, вартістю
22 729 грн. 14 коп., який належить ОСОБА_27, чим завдали останньому значної
матеріальної шкоди.

У цей же день ОСОБА_3, у супроводі невстановлених
слідством осіб, перегнав викрадений автомобіль в гараж, розташований по вул.
Генерала Арабея, 6 у м. Вінниці, який надав, згідно попередньо розробленого
плану, ОСОБА_4

У подальшому даний автомобіль було вилучено працівниками
міліції.

№ 10

23 квітня 2001 року близько 10 год. 25 хв. ОСОБА_3, повторно, у складі
організованої групи, спільно із двома невстановленими слідством особами,
матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком,
діючи згідно розробленого плану, умисно, біля Вінницького обласного
краєзнавчого музею, що по вул. Соборній, 19 у м. Вінниці, шляхом злому замка
дверцят та замка запалення з допомогою спеціально виготовлених ключів-відмичок,
таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-21093, НОМЕР_9, вартістю 17 088
грн. 50 коп., який належить Вінницькому обласному краєзнавчому музею.

Крім того, у ході
вчинення незаконного заволодіння автомобілем, таємно викрав з нього майно
ОСОБА_28 загальною вартістю 140 грн., а також майно ОСОБА_29 загальною вартістю
878 грн., чим завдали їм матеріальної шкоди.

У цей же день ОСОБА_3 у супроводі невстановлених
слідством осіб перегнав викрадений автомобіль в гараж, розташований по вул.
Колгоспній, 2 у м. Вінниці, який надав, згідно попередньо розробленого плану,
ОСОБА_4

№ 11

24 квітня 2001
року в період часу з 8 год.
50 хв. до 10 год. 20 хв.
ОСОБА_3, повторно, у складі організованої групи, спільно із двома
невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, діючи згідно розробленого плану, умисно, біля
бібліотеки ім. Тімірязєва, що по вул. Соборній, 85 у м. Вінниці, шляхом злому
замка дверцят та замка запалення з допомогою спеціально виготовлених
ключів-відмичок, таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2110 НОМЕР_10, який належить Управлінню
культури Вінницької обласної державної адміністрації, вартістю 22 611 грн. 02
коп., в якому знаходилося 74,4 л бензину, вартістю по 1 грн. 77 коп. за 1 літр,
на загальною вартістю 131 грн. 57 коп.

Крім того, у ході вчинення незаконного заволодіння
ВАЗ-2110 ОСОБА_3 таємно викрав з нього автомагнітолу «Піонер-1050», вартістю
486 грн. та дві аудіо колонки вартістю 224 грн., на суму 710 грн., що належать
Управлінню культури Вінницької обласної державної адміністрації, та гроші і
майно, що належать ОСОБА_30, на загальну суму 2 304 грн. 20 коп., чим завдали
останньому матеріальної шкоди.

У цей же день ОСОБА_3, у супроводі невстановлених
слідством осіб, перегнав викрадений автомобіль в гараж, розташований по вул.
1-й провулок 12-го грудня, 4 у м. Вінниці, який надав, згідно попередньо
розробленого плану, ОСОБА_4

У подальшому ОСОБА_5 розібрав викрадений автомобіль на
запчастини, частину яких реалізував, а решта була вилучена працівниками
правоохоронних органів.

Крім того, ОСОБА_3 протягом
червня-серпня 2001 року, у складі організованої групи, спільно з двома
невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, вчинив ряд незаконних заволодінь
транспортними засобами.

№ 12

Так, 10 червня 2001 року в період часу з 14 до 15
години, ОСОБА_3, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння
транспортним засобом, в складі організованої групи, спільно із двома
невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, діючи згідно розробленого плану, біля будинку
№ 61 по вул. Короленка у м. Бровари Київської області, шляхом злому замка
дверцят та замка запалення з допомогою спеціально виготовлених ключів-відмичок,
таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-21093 НОМЕР_11, вартістю 15 000 грн., який
належить ОСОБА_31, чим завдали останньому значної матеріальної шкоди.

Номер автомобіля замінили на номер Російської Федерації
та в подальшому знищили його.

№ 13

Продовжуючи свою
злочинну діяльність ОСОБА_3, у складі організованої групи, спільно із двома
невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, діючи згідно розробленого плану, 24 червня
2001 року близько 19 год., повторно, з корисливих мотивів біля будинку №
204-б по
вул. Б. Хмельницького у м. Пєреяслав-Хмельницькому Київської області,
шляхом злому замка дверцят та замка запалення з допомогою спеціально
виготовлених ключів-відмичок, таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2109 НОМЕР_12, вартістю 30 000 грн.,
який належить ОСОБА_32, чим завдали останньому значної матеріальної шкоди.

Номер автомобіля замінили на номер Російської Федерації
та в подальшому знищили його.

Крім того, в ході незаконного заволодіння автомобілем,
таємно викрали з нього майно, що належало ОСОБА_32, загальною вартістю 90 грн.,
чим завдали останньому матеріальної шкоди.

№ 14

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3, у складі
організованої групи, спільно із двома невстановленими слідством особами,
матеріали відносно яких виділені в окреме провадження в зв'язку з розшуком, 5
липня 2001 року близько 15 год., повторно, з корисливих мотивів біля
адмінбудинку Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Київської
області, що по вул. Київській, 286 у м. Броварах Київської області, шляхом
злому замка дверцят та замка запалення з допомогою спеціально виготовлених
ключів-відмичок, таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-21093, НОМЕР_10, вартістю 15 394 грн., який
належить Броварській об'єднаній державній податковій інспекції.

Номер автомобіля замінили на номер Російської Федерації
та в подальшому знищили його.

Крім того, в ході незаконного заволодіння автомобілем,
таємно викрали майно, що належало Броварській об'єднаній державній податковій
інспекції Київської області на загальну суму 864 грн. 90 коп.

№ 15

Також, 22 липня 2001 року близько 10 год.,
ОСОБА_3, у складі організованої групи, спільно із двома невстановленими
слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у
зв'язку з розшуком, діючи згідно розробленого плану, повторно, з корисливих
мотивів біля будинку № 162, що по вул. Київський шлях у м. Борисполі Київської
області, шляхом злому замка дверцят та замка запалення з допомогою спеціально
виготовлених ключів-відмичок, таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-21099
НОМЕР_11, вартістю 30 000
грн., який належить ОСОБА_33, чим завдали останньому значної матеріальної
шкоди.

Номер автомобіля замінили на номер Російської Федерації
та в подальшому знищили його.

№ 16

Крім того, 16 серпня 2001 року близько 15 год.,
ОСОБА_3, у складі організованої групи, спільно із двома невстановленими
слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження у
зв'язку з розшуком, діючи згідно розробленого плану, повторно, з корисливих
мотивів біля адмінбудинку Переяслав-Хмельницького МРВ СБУ Київської області, що
по вул. І.Мазепи, 8-а у м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, шляхом
злому замка дверцят та замка запалення з допомогою спеціально виготовлених
ключів-відмичок, таємно незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ-2110 НОМЕР_13, вартістю 24 000 грн.,
який належить ОСОБА_34, чим завдали останньому значної матеріальної шкоди.

Номер автомобіля замінили на номер Російської Федерації
та в подальшому знищили його.

Крім того, в ході незаконного заволодіння автомобілем,
таємно викрали з нього належне ОСОБА_34 майно на загальну суму 1050 грн.,
завдавши останньому матеріальної шкоди.

№ 17

Крім того, 26
червня 2001 року в період часу з 12 год. 20 хв. до 12 год. 40 хв., ОСОБА_5, повторно, з корисливих
мотивів та з метою протиправного збагачення, біля буд. № 43, що по вул.
Ленінградській у м.
Вінниці, шляхом злому замка дверцят та замка запалення з допомогою спеціально
виготовлених ключів-відмичок, таємно незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-2109
НОМЕР_14, вартістю 10 000 грн., який належить ОСОБА_35, чим завдав останньому
значної матеріальної шкоди.

У касаційному
поданні та доповненнях до нього прокурор,
який брав участь у розгляді справи
апеляційним судом порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_4,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з направленням справи на новий апеляційний розгляд у зв'язку
з невідповідністю призначеного їм покарання ступеню тяжкості злочину та особам
засуджених унаслідок м'якості, а також про неправильне застосування кримінального
закону при кваліфікації дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за епізодом незаконного
заволодіння транспортним засобом від 8 жовтня 2000 року; неправильним
застосуванням кримінального закону при кваліфікації дій засуджених за ч. 3 ст. 289 КК України та необґрунтованим
призначенням апеляційним судом покарання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
за ст. 290 КК України. При цьому
вказує, що судом при призначенні покарання належним чином не врахована
кількість епізодів, вчинених засудженими особливо тяжких злочинів; роль ОСОБА_4
як організатора злочинів та те, що він раніше неодноразово притягувався до
кримінальної відповідальності, не відшкодував матеріальну шкоду; відношення
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вчиненого, оскільки вони свою вину не визнали, давали
неправдиві показання, шкоду не відшкодували.

Засудженим ОСОБА_4
подані заперечення на касаційне подання прокурора.

У
касаційних скаргах:

- засудженого
ОСОБА_3 ставиться питання про
скасування вироку апеляційного суду у зв'язку з невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи. При цьому засуджений, даючи свій аналіз наявних у
справі доказів, вказує, що не входив до складу організованої групи; не приймав
участі у викраденні автомобілів за епізодами від 8 жовтня 2000 року, 9 січня
2001 року, 21 березня 2001 року, з 4 по 24 квітня 2001 року. Ці автомобілі
викрадали невстановлені слідством особи, а він (ОСОБА_3) під примусом
зазначених осіб зберігав вказані автомобілі.
Зазначає, що просив ОСОБА_4 зняти гаражі та інколи залучав ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 до розукомплектування деяких
автомобілів, але вказаним особам не повідомляв, кому належать автомобілі. Також
посилається на те, що про вчинення деяких епізодів заволодіння автомобілями
дізнався тільки під час досудового слідства, а тому засуджений за вчинення цих
злочинів необґрунтовано. Заперечує також причетність до викрадення майна з
автомобілів. Просить постановити законне рішення та пом'якшити покарання;

- засудженого
ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_1 порушується питання про скасування вироку
в частині засудження ОСОБА_4 за
ч. 3 ст. 289 КК України із закриттям у цій частині провадження по справі у
зв'язку з недоведеністю його участі у вчиненні цього злочину. При цьому у
касаційних скаргах зазначається, що висновок суду про створення ОСОБА_4
організованої групи та участь у вчинених нею злочинах є необґрунтованим та
суперечить вимогам ст. 28 КК України, оскільки в матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження того, що засуджені попередньо зорганізувалися для
вчинення злочинів, були об'єднані єдиним планом із розподілом функцій учасників
групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Крім того, як зазначено у касаційних скаргах, ОСОБА_4 ніякого відношення до
заволодіння автомобілями не мав та не знав про їх викрадення, а лише на прохання ОСОБА_3 інколи наймав для нього гаражі
та познайомив ОСОБА_3 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і їх взаємовідносинами не цікавився;
грошей від ОСОБА_3 ніколи не отримував. Вважають, що призначене ОСОБА_4
покарання є надто суворим, призначене без урахування наявності на його
утриманні двох дітей та матері пенсійного віку;

- захисника ОСОБА_2 в інтересах засуджених
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ставиться питання
про необґрунтоване засудження їх за ч. 3 ст. 289 КК України та скасування
вироку апеляційного суду з направленням справи на новий апеляційний
розгляд. Як зазначає захисник, у матеріалах справи відсутні докази входження
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до складу організованої групи та участі в її злочинній
діяльності. Вони на прохання ОСОБА_3 приймали участь у розукомплектуванні лише
трьох автомобілів та не знали про походження автомобілів. Крім того, як вважає
захисник, призначене засудженим покарання є надто суворим, оскільки не
враховані дані про їх, особи, зокрема, те, що вони раніше не судимі, працювали,
позитивно характеризуються, після вчинення злочинів протягом майже 6 років,
перебуваючи на підписці про невиїзд, ні в чому осудному помічені не були;
незадовільний стан здоров'я ОСОБА_6 та вагітність співмешканки ОСОБА_7;

- засудженого ОСОБА_5 порушується питання
про скасування вироку апеляційного суду у зв'язку з необґрунтованим засудженням
за незаконне заволодіння транспортними засобами в складі організованої групи та
істотними порушеннями кримінально-процесуального закону. Вказує, що винен лише
в незаконному заволодінні автомобілем, який належав ОСОБА_35, та просить прийняти по справі законне та
обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідача,
пояснення прокурора, який підтримав касаційне подання та касаційні скарги
частково, пояснення засуджених та їх захисників, які підтримали касаційні
скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання
та касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційне подання прокурора та
касаційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Висновок апеляційного
суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортними
засобами в складі організованої групи, до якої крім них входили ще двоє осіб,
матеріли щодо яких виділені в окреме провадження у зв'язку з їх розшуком, є
правильним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказані особи,
попередньо об'єднавшись із метою скоєння злочинів, протягом тривалого часу (6
місяців) вчиняли злочини за єдиним планом, відомим всім учасникам групи, при
цьому кожний з учасників групи чітко виконував свою роль.

Так, роль ОСОБА_4, як
організатора групи й виконавця злочинів, полягала у координації дій учасників
групи, підшукуванні гаражів, де переховувалися викрадені автомобілі, а також у
підшукуванні при необхідності осіб, які
розбирали окремі автомобілі на запчастини для подальшої реалізації.

Роль ОСОБА_3, як
виконавця злочинів, полягала у безпосередньому викраденні разом з двома
особами, матеріали справи щодо яких виділені в окреме провадження у зв'язку з
розшуком, автомобілів та доставці їх до гаражів, які знаходив ОСОБА_4

ОСОБА_5
розукомплектовував викрадені автомобілі та разом з двома особами, матеріали
щодо яких виділені в окреме провадження в зв'язку з розшуком, реалізовував по
запчастинам розібрані автомобілі.

Цей висновок
апеляційного суду ґрунтується, зокрема, на послідовних показаннях ОСОБА_3 на
досудовому слідстві, у яких він детально розповідав про свою роль та роль
кожного з учасників групи у незаконних заволодіннях автомобілями та інших,
наведених у вироку доказах, яким суд дав належну оцінку.

Отже, кількісний склад
групи (три і по деяким епізодам більше), попередня її зорганізованість (до
початку вчинення злочинів), мета утворення (учинення злочинів), стійкість
(існування протягом жовтня 2000 - квітня 2001 року; стабільність та
згуртованість учасників), об'єднаність єдиним планом із розподілом функцій
учасників групи свідчить про те, що висновок апеляційного суду про вчинення
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
незаконного заволодіння транспортними засобами в складі організованої групи є
обґрунтованим.

Посилання засудженого
ОСОБА_3 на те, що він не причетний до викрадення автомобілів за епізодами від
9, 16 січня 2001 року, 8 лютого та 24 березня 2001 року, а також до викрадення
майна, яке знаходилося у викрадених ним автомобілях, є безпідставними та
спростовуються його показаннями на досудовому слідстві, в яких він визнавав
свою вину у вчиненні цих злочинів та підтвердив їх при відтворенні обстановки
та обставин події.

Будь-яких даних, які б
ставили під сумнів достовірність показань
ОСОБА_3 на досудовому слідстві і свідчили про те, що він обмовив себе та
інших засуджених не встановлено.

Відповідно до
встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст.
289 КК України та ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно.

Разом із тим,
кваліфікуючи дії засуджених за ч. 3 ст. 289 КК України 2001 року, суд
неправильно застосував кримінальний закон, оскільки Законом від 22 вересня 2005 року була змінена
редакція зазначеної норми із суттєвим пом'якшенням покарання за вчинення цього
злочину.

За таких обставин дії
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають перекваліфікації з ч. 3 ст. 289 КК
України в редакції Закону 2001 року на ч. 3 ст. 289 КК України в редакції
закону від 22 вересня 2005 року.

Крім того, як
убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винним у незаконному
заволодінні транспортним засобом, яке мало місце 8 жовтня 2000 року й
відповідальність за такі дії передбачалася ст. 2153 КК України в
редакції Закону від 26 січня 1993 року. У цьому законі така кваліфікуюча ознака
складу злочину як вчинення його у складі організованої групи відсутня.

За таких обставин дії
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом від
8 жовтня 2000 року підлягають перекваліфікації з ч. 3 ст. 289 КК України в
редакції Закону від 22 вересня 2005 року на ч. 2 ст. 2153 КК України
в редакції Закону від 26 січня 1993 року за ознакою вчинення цього злочину за
попередньою змовою групою осіб.

Висновок апеляційного
суду про винуватість ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортними засобами, вчиненому в
складі організованої групи є необґрунтованим та суперечить матеріалам справи.

Як убачається з
показань ОСОБА_3 і ОСОБА_4, коли після заволодінь окремими автомобілями
виникала необхідність розібрати їх на запчастини, то до цих дій іноді залучали
ОСОБА_6 і ОСОБА_7. Таких випадків було три.

Засуджені ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 підтвердили, що за пропозицією ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у березні - квітні
2001 року розібрали на запчастини три автомобілі.

З встановлених судом
фактичних обставин справи вбачається, що автомобілі, які в квітні 2001 року
розібрали ОСОБА_6 і ОСОБА_7, були викрадені у січні та березні 2001 року і
участі у безпосередньому заволодінні цими автомобілями вони не приймали.

За таких обставин,
підстав вважати, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 входили до складу організованої ОСОБА_4
групи, попередньо створеної для вчинення незаконних заволодінь транспортними
засобами, усвідомлювали це, були об'єднані єдиним планом та виконували в
реалізації цього плану свою роль, немає.

Разом з тим, як
убачається з показань ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на досудовому слідстві, з розмов із
ОСОБА_4 вони здогадувалися, що автомобілі, які вони розбирали крадені, але про
це відповідні органи не повідомили.

Враховуючи
наведене дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підлягають перекваліфікації з ч. 3 ст. 289 КК
України на ч. 1 ст. 396 КК України як вчинення заздалегідь не обіцяного
приховування особливо тяжкого злочину.

Оскільки цей
злочин віднесений законом до злочину середньої тяжкості, а з моменту його
вчинення у квітні 2001 року і до дня набрання вироком законної сили (27 березня
2008 року) минуло п'ять років, то ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підлягають у
відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 КК України звільненню від покарання на
підставах, передбачених ст. 49 КК України, тобто у зв'язку із закінченням
строків давності.

Що стосується
висновку суду про вчинення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 знищення,
підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу, то він є
правильним, підтверджується сукупністю
доказів, зібраних у встановленому законом порядку, і досліджених судом, яким
дана належна оцінка, і по суті у касаційних скаргах не оспорюється.

За встановлених
судом фактичних обставин дії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ст. 290 КК
України кваліфіковано правильно.

Разом з тим, як
убачається з вироку місцевого суду, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були за цією статтею звільнені
від призначеного покарання і вирок у цій частині прокурором в апеляційному
порядку не оскаржений.

Незважаючи на це,
в порушення вимог ст. 365 КПК України, апеляційний суд, вийшов за межі апеляції
прокурора та призначив ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 покарання за ст. 290 КК України, погіршивши тим самим їх
становище, що є недопустимим.

Враховуючи
наведене, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягають звільненню від покарання за ст. 290 КК
України.

Крім цього,
оскільки дії ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перекваліфіковані на менш тяжкий злочин, то вони
також підлягають звільненню від покарання за ст. 290 КК України у зв'язку із
закінченням строків давності.

Що стосується
призначеного апеляційним судом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання за ст. 289 ч. 3 КК України в редакції 2001
року та за сукупністю злочинів, то, враховуючи, що їх дії перекваліфіковані на
більш м'який закон (ч. 3 ст. 289 КК України в редакції 2005 року), дані про їх
особи, пом'якшуючі покарання обставини, а також те, що вони понад 7 років
перебувають в умовах слідчого ізолятору, колегія суддів вважає можливим
пом'якшити їм покарання.

Враховуючи
наведене, доводи прокурора про м'якість призначеного ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7
покарання є необґрунтованими.

Істотних порушень
вимог кримінально-процесуального закону, що тягнуть зміну чи скасування вироку
не встановлено.

Керуючись статтями
394-396 КПК України, колегія суддів

у х в
а л и л а:

касаційне подання
прокурора, який брав участь у розгляді справи апеляційним судом та касаційні
скарги засуджених ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 в
інтересах засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької
області від 31 травня 2007 року щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 з м і н и т и.

Перекваліфікувати
дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 289 КК України на ч. 1 ст. 396 КК України та
призначити їм за цим законом покарання - 3 (три) роки позбавлення волі кожному.

На підставі ч. 5
ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від призначеного за ч. 1 ст. 396, ст. 290 КК України покарання у зв'язку із закінченням строків
давності.

ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 з-під варти звільнити
негайно.

Перекваліфікувати
дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за епізодом заволодіння транспортним засобом від 8
жовтня 2000 року з ч. 3 ст. 289 КК України на ч. 2 ст. 2153 КК
України в редакції Закону від 26 січня 1993 року та призначити за цим законом
покарання ОСОБА_3 - 3 роки позбавлення волі, ОСОБА_4 - 2 роки позбавлення волі.

Перекваліфікувати
дії ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із ч. 3 ст. 289 КК України в редакції Закону
від 5 квітня 2001 року на ч. 3 ст. 289 КК України в редакції Закону від 22
вересня 2005 року та призначити за цим законом покарання: ОСОБА_5 - 9 (дев'ять)
років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, ОСОБА_3 - 11
(одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,
ОСОБА_4 - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного
йому майна.

На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України в редакції Закону
від 22 вересня 2005 року, ч. 2 ст. 2153 КК України в редакції Закону
від 26 січня 1993 року, ч. 2 ст. 185 визначити ОСОБА_3 остаточне покарання - 11
(одинадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому
майна.

На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів, передбачених
ч. 3 ст. 289 КК України в редакції закону від 22 вересня 2005 року, ч. 2
ст. 2153 КК України в редакції Закону від 26 січня 1993 року,
визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 10 (десять) років позбавлення волі
з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України в
редакції Закону від 22 вересня 2005 року, ч. 2 ст. 2153 КК України в
редакції Закону від 21 вересня 2000 року визначити ОСОБА_5 остаточне покарання
- 9 (дев'ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного
йому майна.

Звільнити ОСОБА_3
та ОСОБА_4 від призначеного їм за ст. 290 КК України покарання у виді 3 років
обмеження волі.

У решті вирок
апеляційного суду залишити без зміни.

С У Д
Д І:

Гошовська
Т.В. Пивовар В.Ф. Лавренюк М.Ю.