г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1170/15-к
Номер провадження 1-кп/213/186/15
В И Р О К
Іменем України
25 червня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

· з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ;

· з боку захисту - обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000457 від 03.04.2015 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в у смт. Устинівка, Устинівського району Кіровоградської області, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, заміжня, не працює, раніше не судимої

за ст. 185ч.1 України,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2015 року близько 10 год.05 хвил. ОСОБА_5 , знаходячись в

приміщенні жіночого туалету, розташованого на 3-му поверсі адміністративної будівлі управління залізно-дорожнього транспорту ПАТ «ПівдГЗК» в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, виявила на підвіконні зазначеного приміщення мобільний телефон «Lenovo S650» білого кольору, який належить гр. ОСОБА_4 , та реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб у вказаному приміщенні, та тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою подальшого звернення на свою користь, заздалегідь знаючи про неналежність їй вказаного мобільного телефону, таємно викрала мобільний телефон «Lenovo S650» вартістю 2800 гривень, в якому знаходились дві сім картки мобільного оператору «Київстар» вартістю по 20 гривень кожна, та флеш карта пам`яті об`ємом 8 гігабайт вартістю 160 гривень, які належать ОСОБА_4 , і, обернувши викрадене на свою користь, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, при цьому маючи реальну можливість повернути викрадене власнику, та в подальшому цього не зробивши, спричинила ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 3000 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст.185ч.1 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі ст.474 ч.1 КПК України, до суду разом з обвинувальним актом, надійшла угода про примирення.
Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст.185ч.1 КК України визнала повністю, у скоєному щиро розкаюється, та просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 також просить суд затвердити угоду про примирення, ніяких претензій до обвинуваченої вона не має.

Прокурор ОСОБА_6 проти затвердження угоди про примирення не заперечує, та просить призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.314 ч.3 п.1 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно приписів ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Права обвинуваченої ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 при складанні угоди повністю дотримані, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства.

ОСОБА_5 визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185ч.1 КК України. Угода була підписана сторонами добровільно і відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози чи обіцянки.

Таким чином, надана суду угода про примирення відповідає вимогам ст.471 КПК України. Судом також не встановлено підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_5

за ст.185ч.1 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Приписами ч.1 ст.475 КПК України передбачено, що якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Суд в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 враховує її щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Суд враховує, що покарання, яке узгодили сторони кримінального провадження у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - в сумі 850,00 грн., та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, відповідає покаранню, яке передбачено санкцією ст.185ч.1 КК України, та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374- 376, 394,395, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 27 квітня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку, та обвинуваченою (підозрюваною) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити їй узгоджене між сторонами угоди покарання - у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Засудженій ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo S650», який зберігається у потерпілої ОСОБА_4 , залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3ст.394 КПК України.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим … виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим … виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст.474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя: