Справа № 1-6/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

у складі :

головуючого судді Синиці Л.П.

при секретарях судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

з участю прокурора Климюк Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

Городищенського району, Черкаської області,

проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

Черкаської області, українця, громадянина України,

з середньою спеціальною освітою, не одруженого,

не працюючого, раніше судимого

вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21.01.2005 року, за ч.3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 25.10.2004 року, остаточно визначено до відбуття шість років позбавлення волі.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2009 року по поданню Черкаської ВК-62 та спостережної комісії Придніпровського райвиконкому м. Черкаси згідно ст.82 КК України не відбуту частину міри покарання у вигляді позбавлення волі 1рік 4 місяці 5 днів замінено на більш мяку у вигляді виправних робіт строком на 1 рік 4 місяці 5 днів з відрахуванням 20% заробітку в прибуток держави

у вчиненні злочинну передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4, будучи раніше судимий за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду від 21.01.2005р. за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Городищенського райсуду від 25.10.2004р., остаточно визначено до відбуття шість років позбавлення волі.

За поставою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 30.04.2009р., згідно ст. 82 КК України, не відбуту частину міри покарання у вигляді позбавлення волі 1рік 4місяці 5днів замінено на більш мяку у вигляді виправних робіт строком 1рік 4місяці 5днів з відрахуванням 20% заробітку в прибуток держави. ОСОБА_4 був звільнений.

Після звільнення з Черкаської ВК-62 прибув в с. Старосілля, Городищенського району Черкаської області та працевлаштувався у приватне підприємство ОСОБА_5 з 22.05.2009р., став на облік в Городищенську кримінально-виконавчу інспекцію. При прийнятті на облік в Городищенській кримінально-виконавчій інспекції був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання у вигляді виправних робіт. Однак, незважаючи на те, у травні місяці 2009 року відпрацювавши пять робочих днів, з червня 2009р. ОСОБА_4 залишив роботу, по місцю реєстрації не проживає, місце проживання невідоме.

Тобто скоїв злочин, передбачений ст. 389 ч.2 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є ухилення від відбуття виправних робіт особою, засудженою до цього покарання.

Будучи допитаним в судовому засіданні, ОСОБА_4, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 389 КК України визнав повністю та пояснив суду, що він за постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2009р. був звільнений з Черкаської ВК-62, де відбував покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21.01.2005р., і йому було замінено не відбуту частину міри покарання у вигляді позбавлення волі - один рік чотири місяці пять днів на більш мяку міру, а саме, на виправні роботи строком на 1рік 4місяці 5днів. Приїхавши до місця свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, 18.05.2009р. став на облік в Городищенський МРВ КВІ, де йому і було розяснено умови, порядок відбування покарання у вигляді виправних робіт. 22 травня 2009 року він був працевлаштований різноробочим в ПП ОСОБА_5 в с. Старосілля, Городищенського району Черкаської області. Відпрацювавши 5 робочих днів, перестав виходити на роботу, а з червня місяця 2009 року залишив місце свого проживання, на реєстрацію та на виклики Городищенської КВІ не зявлявся. Поїхав на заробітки до іншої області, мав намір почати нове життя, створити сімю. Розумів, що порушує умови та порядок відбування покарання, що призначені постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2009р., і умисно це зробив. Його не влаштовували умови роботи у ПП ОСОБА_5, оплата праці, умови проживання.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 його вина у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ст. 299 КПК України, де факти, які сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими як стосовно обєктивної так і субєктивної сторони злочину (розміру цивільного позову) з розумінням відсутності в учасників судового розгляду права на апеляційне оскарження фактичних обставин справи. При цьому, сумніву у добровільності та істинності позицій підсудного щодо спрощеного судового слідства, немає.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що предявлене обвинувачення підсудному ОСОБА_4, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, доказане повністю, оскільки підсудний умисно ухилився від відбування громадських робіт призначених постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.04.2009р..

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, які помякшують та обтяжують покарання. Обставин, що помякшують кримінальну відповідальність підсудного, судом не встановлено. Обставинами, що обтяжують кримінальну відповідальність підсудного є те, що підсудний намагався суд ввести у заблуду, наводив обставини, які помякшують його відповідальність, котрі в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження; порушував умови підписки про невиїзд, котра була обрана 19.02.2010р.; що він злісно ухилявся від судового слідства, а саме, двічі оголошувався до розшуку.

При призначенні покарання, суд враховує, що підсудний, на час скоєння злочину був судимий, характеризується негативно, ніде не працює, тобто на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин, та вважає, що виправлення й перевиховання підсудного можливе лише при ізоляції від суспільства.

З метою забезпечення викання вироку, суд бере до уваги те, що ОСОБА_4, характеризується негативно, в ході судового слідства двічі оголошувався в розшук, і знаходячись на волі, до набрання вироку законної сили, з ціллю уникнути покарання, може ухилитися від виконання вироку, тому вважає, що є всі підстави для обрання арешту.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

Цивільного позову по кримінальній справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 Кримінального Кодексу України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Піддати ОСОБА_4 арешту, взявши останнього під варту в залі судових засідань, зняти арешт з моменту поміщення засудженого до установи для відбування призначеного покарання.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області, шляхом подачі апеляції, через Городищенський районний суд, на протязі пятнадцяти діб, з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_6