Справа №1-32/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Локачі 3
вересня 2007 року

Локачинський районний суд
під головуванням

судді Корне люка B.C.,

за участю секретаря Гергеші
З.А.,

прокурора Артисюка В.В.,

захисника ОСОБА_1 ,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника потерпілих
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженки АДРЕСА_1, Волинської
області, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.
ст. 191 ч.3, 366 ч.1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, працюючи
завідуючою Локачинської філії Оваднівського професійного ліцею, являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, 24 вересня 2004 року, дала вказівку головному бухгалтеру філії
ОСОБА_6 віддрукувати угоду, що між
завідуючою Локачинською філією ОСОБА_5 та будівельною бригадою в особі ОСОБА_3
укладена угода про виконання ремонтних робіт навчального корпусу. За виконані
роботи будівельна бригада повинна була отримати 3300 грн. та зернових культур в
кількості 5 тонн. Дану угоду ОСОБА_5 завірила печаткою філії, поставила свій підпис і підписала від імені
ОСОБА_3

6 жовтня 2004 року ОСОБА_5 з метою отримання чужих коштів
дала незаконну вказівку головному бухгалтеру ОСОБА_6 скласти та видати
відомість нарахування заробітної плати за вересень 2004 року на ОСОБА_3 на
отримання 1250 грн., ОСОБА_7 на
отримання 1250 грн. та ОСОБА_8
на отримання 800 грн. На підставі даної відомості
касир-бухгалтер ОСОБА_9 виписала видатковий касовий ордер №178 від 6 жовтня
2004 року на видачу ОСОБА_3 згідно із договором 1250 грн., видатковий касовий ордер №183 від 6 жовтня
2004 року на видачу ОСОБА_7 згідно із договором 1250 грн. У приміщенні каси
ОСОБА_5 забрала вказані видаткові ордери та гроші в сумі 2500 грн. для видачі
нібито ОСОБА_3 та ОСОБА_7, які підсудна
незаконно обернула в свою користь. На видаткових касових ордерах про отримання
грошей від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_7,
ОСОБА_5 підробила підписи та повернула їх в касу ліцею.

У зв'язку з тим,
що 6 жовтня 2004 року не було в касі грошей, то 4 листопада 2004 року по вказівці
ОСОБА_5, касир-бухгалтер ОСОБА_9 виписала
видатковий касовий ордер №206 від 4.11.2004 року на видачу ОСОБА_8 800
грн., який забрала ОСОБА_5 та дала
незаконну вказівку ОСОБА_9 видати їй гроші в сумі 800 грн. Від імені ОСОБА_8 ОСОБА_5 поставила свій підпис, а грошима в сумі 800 грн. незаконно
заволоділа.

2

Вищенаведені обставини підтверджуються такими
доказами, дослідженими у судовому
засіданні.

Показами підсудної,
яка своєї вини у вчинених злочинах не визнала і пояснила, що на початку вересня 2004 року вона
домовилась із ОСОБА_2 і ОСОБА_10 на виконання ремонтних робіт навчального корпусу філії. Коли ОСОБА_2
отримав травму, вона дала йому 500 грн.
Після чого його замінив ОСОБА_3. Договір на роботи був оформлений
несвоєчасно, тому що ОСОБА_2 не мав
паспорта, у зв'язку з чим угода пізніше
була оформлена на ОСОБА_3. Після закінчення ремонтних робіт, гроші в сумі 1250 грн. оформлені по
видатковому касовому ордеру на ОСОБА_3 отримав ОСОБА_2 Решту грошей не
виплачувала, тому що дві групи дітей з
професійного ліцею кілька днів допомагали ОСОБА_2 збирати картоплю. Гроші
отримані по видаткових касових ордерах за ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вона не
привласнювала, а використала на купівлю
плит та на інші потреби училища. Зерно на суму 2500 грн. відпущене зі складу на
ім'я ОСОБА_3 згідно із договором, було
отримано ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки
вони постійно протягом місяця працювали підсобними робітниками під час проведення
ремонтних робіт навчального корпуса ліцею разом із ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_10. Заявлені до неї цивільні позови не визнає.
Просить звільнити її від кримінальної відповідальності відповідно до Закону про
амністію, так як має на утриманні
неповнолітню дитину.

Показами потерпілого ОСОБА_2, який пояснив,
що на початку вересня 2004 року він домовився з ОСОБА_5 на проведення
ремонтних робіт навчального корпусу філії. Укладення письмової угоди ОСОБА_5
чомусь затягувала. Під час робіт він впав з висоти і отримав травму. Завершував
ремонт ліцею його син ОСОБА_3 разом із ОСОБА_10 Весь цей час їм допомагали два
підсобні робітники, яким ОСОБА_5 мала
платити окремо. По його проханню ОСОБА_5 дала йому на лікування 500 грн., за які він ніде не розписувався. Крім цього
діти ліцею два дні допомагали йому збирати урожай картоплі на площі одного
гектара. До теперішнього часу ОСОБА_5 нікому із його бригади грошей не
заплатила, хоча він неодноразово
звертався до неї, і спочатку вона
обіцяла заплатити. Пізніше сказала, що
договору вона з ним не укладала, він
ніде в неї не рахується. Заявлений позов просить задоволити.

Показами потерпілого ОСОБА_3, який пояснив,
що коли його вітчим ОСОБА_2 у вересні 2004 року при проведенні ремонту
приміщень Локачинської філії Оваднівського професійного ліцею отримав
травму, він завершував роботи разом із
ОСОБА_10 І їм допомагали два підсобні працівники. Ні під час виконання
ремонтних робіт, ні після їх завершення
ОСОБА_5 ніякої трудової угоди з ним не укладала. Грошей до цього часу за
виконану роботу нікому із членів бригади не виплатила. У пред'явленій йому
угоді від 24 вересня 2004 року, у
видатковому касовому ордері від 6 жовтня 2004 року про отримання ним 1250 грн.
стоять не його підписи. Так як ОСОБА_5 не розрахувалась за виконану
роботу, просить позов задоволити.

Показами свідка ОСОБА_6,
яка пояснила, що працюючи на
посаді головного бухгалтера ліцею, вона
по усній вказівці ОСОБА_5 24 вересня 2004 року надрукувала письмову угоду на
виконання зовнішнього ремонту стіни в навчальному корпусі. Під час друкування
угоди ОСОБА_3 не було. Угоду забрала ОСОБА_5 і через декілька днів віддала.
Вона була затверджена її підписом і мокрою печаткою, навпроти прізвища ОСОБА_3 також стояв підпис. У відомості на нарахування заробітної плати
за вересень 2004 року був включений ОСОБА_3,
і до виплати йому була сума 1250 грн.. По особистій вказівці ОСОБА_5 в
дану відомість включила ще два прізвища,
а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яким
до виплати було зазначено відповідно 1250 грн. і 800 грн., знаючи,
що вони в Локачинській філії не працюють і не працювали. Будучи
підлеглою, вона боялась, що ОСОБА_5 за невиконання вказівки може
звільнити її з роботи. Того самого дня вона віддала відомість нарахування
заробітної плати касиру ОСОБА_9, яка оформила
видаткові касові ордери №№178, 183 від 06.10.2004 року на

з

видачу ОСОБА_3 - 1250 грн. та ОСОБА_7 - 1250 грн. Так як
на розрахунковому рахунку філії на той час не було грошей, то на прізвище ОСОБА_8 гроші в сумі 800 грн.
були виплачені по видатковому касовому ордеру №206 від 04.11.2004 року.

Показами допитаної в якості свідка ОСОБА_9, яка пояснила,
що 6 жовтня 2004 року відповідно до відомості нарахування заробітної
плати за вересень вона виписала видаткові касові ордери на ОСОБА_3 та ОСОБА_7, в яких проставила до видачі суми по 1250 грн.
Пізніше, 4 листопада 2004 року, виписала видатковий касовий ордер на ОСОБА_8, в якому згідно
із відомістю проставила суму до видачі - 800 грн. По вказівці ОСОБА_5 у
приміщенні каси вказані ордери та гроші в сумі 2500 грн. і 800 грн. вона
віддала ОСОБА_5, яка пояснила, що сама віддасть гроші цим громадянам. Через деякий час вказані ордери з підписами
були повернуті в касу. Чи віддала гроші ОСОБА_5 ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, і чи працювали в Локачинській філії такі
громадяни їй невідомо.

Показами допитаної в якості свідка ОСОБА_7, яка пояснила,
що вона працювала до початку 2003 року прибиральницею в Локачинській
філії. її дочка ОСОБА_7 ніколи там не працювала, і ніяких грошей по видатковому касовому ордеру
не отримувала.

Вищенаведені обставини
підтверджуються також:

- угодою від 24 вересня 2004 року між гр. ОСОБА_3 та Локачинською
філією

в особі ОСОБА_5, згідно із якою за проведення ремонту
приміщення навчального

корпусу, він повинен отримати 3300 грн. та 5 тонн
зерна. Дану угоду ОСОБА_3 не

підписував і вказану суму
грошей та зерно не отримував (а.с. 66);

- відомістю нарахування заробітної плати за вересень 2004
року, де вказані, крім

ОСОБА_3, громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в Локачинській філії не

працювали і грошей не
отримували (а.с. 35);

- актом виконаних робіт від 18 жовтня 2004 року, згідно із яким виконавцю

ремонтних робіт ОСОБА_3
слід виплатити 3300 грн. Даний акт він не підписував

(а.с. 67);

· видатковими касовими ордерами №№ 178, 183 від 6.10.2004 року та №206 від 4.11.2004
року, в яких вказано, що ОСОБА_3,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали за виконання ремонтних робіт відповідно -
1250 грн., 1250 грн. і 800 грн.
Зазначені суми грошей ці особи не отримували,
підписи за них поставила ОСОБА_5 (а.с. 65, 100,
108);

· згідно із заключениями судово-почеркознавчих експертиз
від 28 квітня 2007 року і 7 травня 2007 року,
підписи на накладній №565 від 11 листопада 2004 року про отримання зерна
ОСОБА_3, видатковому касовому ордері
№183 від 06.10.2004 року про отримання грошей ОСОБА_7, видатковому касовому ордері №206 від 4
листопада 2004 року про отримання грошей ОСОБА_8, в графі про отримання поставила ОСОБА_5, а не ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 У видатковому
касовому ордері №178 від 06.10.2004 року про отримання грошей в сумі 1250
грн., стоїть підпис не ОСОБА_3, а іншої особи. Також він не підписував угоду
від 24 вересня 2004 року та акт приймання виконаних робіт від 18 жовтня 2004
року (а.с. 46-114).

Таким чином, вина
підсудної в умисному незаконному заволодінні чужим майном шляхом зловживання
службової особи своїм службовим становищем та умисному внесенні до офіційних
документів завідомо неправдивих відомостей у складанні і видачі завідомо
неправдивих документів, доведена
повністю, і вона повинна нести
відповідальність за ч.2 ст. 191 та
ч.1 ст. 366 КК України.

Дії ОСОБА_5 досудовим слідством невірно кваліфіковані як
повторність злочинів за ч.3 ст. 191 КК
України, оскільки під час судового
слідства встановлено, що підсудна мала
єдиний намір щодо незаконного заволодіння майном Локачинської філії
Оваднівського професійного ліцею. Про це свідчить те, що по її вказівці всі три прізвища
-ОСОБА_3, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 були
включені в одну відомість нарахування заробітної плати за вересень 2004
року, і тільки із-за відсутності коштів
на

4

розрахунковому рахунку ліцею вона не змогла 6 жовтня 2004
року отримати всі гроші по фіктивних видаткових касових ордерах в сумі 3300
грн. Тобто, заволодіння чужим майном із
одного джерела й одним і тим же способом,
що охоплюється загальною метою незаконного заволодіння майном, і є єдиним умислом винного, складають у своїй сукупності не повторність
злочинів, а одиничний продовжуваний
злочин.

Також із обвинувачення ОСОБА_5 слід виключити повторний
самостійний епізод щодо привласнення нею 5 тонн зерна на суму 2500 грн. за
відсутністю в її діянні складу злочину. Судовим слідством встановлено, що дане зерно отримали працівники філії
ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які протягом
вересня - жовтня 2004 року в якості підсобних робочих допомагали ОСОБА_2, а пізніше ОСОБА_3 і ОСОБА_10 виконувати
роботи по ремонту приміщення навчального корпусу ліцею.

Опитані ОСОБА_11 і
ОСОБА_12 пояснили, що вони в будівельну бригаду із с Березовичі Володимир-Волинського району не входили, а на прохання ОСОБА_5 працювали у них
підсобними працівниками. Протягом вересня-жовтня 2004 року у свій робочий
час, після закінчення своєї основної
роботи, у вихідні дні, вони постійно працювали з ними. Вони
підвозили пісок і цемент, робили розчин
цементу, подавали цей розчин на ліса для
нанесення нової штукатурки і накидання шуби на стіни навчального корпусу ліцею
та виконували інші роботи. Виконання вказаних робіт у функціональні обов'язки
сантехніка та електрика ліцею не входили. Після закінчення ремонту по вказівці
ОСОБА_5 зі складу ліцею вони забрали по 2, 5 тонни зерна кожен, яке було їм нараховано за виконані роботи по
ремонту приміщення. Ніяких накладних вони не підписували.

Покази ОСОБА_11 і
ОСОБА_12 підтвердили члени будівельної
бригади ОСОБА_2, ОСОБА_3, комірник ОСОБА_13, яка по накладній видала їм зерно.

У зв'язку з цим дії підсудної необхідно перекваліфікувати
з ч.3 на ч.2 ст. 191 КК України.

Обтяжуючих
вину підсудної обставин по справі немає.

Як пом'якшуючу вину обставину, суд вважає добровільне відшкодування
завданого збитку.

Призначаючи покарання,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудної, яка позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної
відповідальності, має на утриманні
неповнолітню дитину і вважає за можливе застосувати до неї ст. 75
КК України, оскільки її перевиховання
можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що
цивільні позови про відшкодування матеріальної і моральної шкоди по даній
справі слід залишити без розгляду,
оскільки вони не випливають із пред'явленого обвинувачення. Такі позови
до навчального закладу заінтересовані особи можуть пред'явити в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст.
ст. 323, 324, 328 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191,
ч.1 ст. 366 КК України, призначивши покарання:

· за ч.2 ст. 191 КК
України - 2 (два) роки позбавлення волі,
з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з обліком,
збереженням, управлінням та
розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки;

· за ч.1 ст. 366 КК
України - 1 (один) рік обмеження волі, з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з обліком,
збереженням, управлінням та
розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 рік.

Відповідно до ст.
70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з обліком, збереженням,
управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки.

На підставі
ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від
відбування основної міри покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом одного

5

року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї
обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з'являтись для реєстрації в ці
органи.

На підставі п « б «
ст. 1 Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року звільнити
ОСОБА_5 від призначеного покарання.

Цивільні позови ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду.

Постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_5 для
забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації - скасувати.

Речові докази - журнал контролю повернути Локачинській
філії Оваднівського професійного ліцею.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 1176, 93 грн. за
проведення судово-почеркознавчих експертиз на користь держави.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання
вироком законної сили залишити раніше обрану - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Волинської області через Локачинський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.