Справа № 372/5702/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/194/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 6 28.05.2015

УХВАЛА
Іменем України

28 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх захисників: ОСОБА_9 та ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених та їх захисників на вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 127 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 127 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 20 серпня 2014 року близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на заподіяння сильного фізичного болю, шляхом нанесення тілесних ушкоджень їх спільній знайомій ОСОБА_11 з метою примусити вчинити дії, що суперечать її волі, а саме: зізнатись в крадіжці мобільного телефону, в якій вони її підозрювали, та покарати її за це, змусивши пройтись по вулиці з прив`язаною мотузкою на кінці якої знаходиться порожня бляшанка, що принижує її честь та гідність. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли на закинутий будівельний майданчик, що розташований неподалік будинку АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які не перебували з ними у злочинній змові та не передбачали можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання катування ОСОБА_11 , де зустрілись з нею. ОСОБА_7 відразу наніс потерпілій ОСОБА_11 близько п`яти ударів руками в обличчя та голову, від чого в неї з-під правого ока пішла кров. Після чого почав звинувачувати ОСОБА_11 в крадіжці, ображаючи нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою, при цьому продовжуючи наносити удари долонями в обличчя, спричинюючи їй сильний фізичний біль. ОСОБА_11 не витримуючи мучення, попросила ОСОБА_7 відпустити її на що останній взяв її правою рукою за шию та наніс близько 5-6 ударів кулаком лівої руки в живіт.

Діючи з єдиним умислом ОСОБА_7 пригрозив ОСОБА_11 , що зріже з неї шкіру та взяв ніж в ОСОБА_12 , якій він дав його заздалегідь. В цей час ОСОБА_8 став позаду ОСОБА_11 та взяв її правою рукою за волосся міцно тримаючи, щоб вона не втекла. ОСОБА_7 , тримаючи ніж у правій руці, замахнувся ним по шиї потерпілій, показуючи правдивість своїх намірів, чим завдав їй сильного морального страждання, що виразилось в побоюванні за своє життя. Після чого ОСОБА_7 взяв потерпілу лівою рукою за праве плече та почав повільно на протязі 10 секунд засовувати лезо ножа в правий плечовий суглоб ОСОБА_11 . Дійшовши до кістки, висунув його з тіла, ОСОБА_8 в цей час утримував її руками, щоб вона не втекла, заподіявши їй сильного фізичного болю та морального страждання.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 проти волі ОСОБА_11 прив`язали їй мотузку на пояс, на кінці якої знаходилась порожня бляшанка та змусили шляхом погроз фізичною розправою пройтись з нею по людній вулиці, що принижувало її честь і гідність та завдало потерпілій сильного морального страждання.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 просять вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 повністю виправдати.

На думку апелянтів, вирок суду є упередженим, незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що при винесенні вироку порушено вимоги ст.367 КПК України, оскільки суддя перебуваючи в нарадчій кімнаті розглядав інші справи. Обвинувачений зазначає, що прокурор в судовому засіданні, постійно здійснював тиск на свідків та потерпілу, примушуючи їх давати неправдиві покази проти його та ОСОБА_7 , погрожуючи притягнути їх до кримінальної відповідальності. Вказує, що свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які були 20 серпня 2014 року на місці події показали суду, що він з потерпілою не спілкувався, лише був свідком того як ОСОБА_7 з`ясовував з нею стосунки.

В апеляції захисник ОСОБА_9 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити новий вирок, яким змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_7 з ч.2 ст.127 КК України на ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 800 гривень. Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати.

На думку апелянтів суд не взяв до уваги те, що в судовому засіданні свідки і сам ОСОБА_7 показали, що ОСОБА_8 до потерпілої не підходив і не тримав її, і тому не було ніякої злочинної змови між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Цей факт також підтвердила потерпіла, яка пояснила суду, що не бачила особу, яка її тримала, а позаду неї перебувала тільки ОСОБА_13 . Також судом не взято до уваги висновки молекулярно-генетичних експертиз № 533, № 534, які підтвердили той факт, що на місці події у потерпілої на обличчі та тілі крові не було, що свідчить про те, що ніяких поранень на місці події потерпіла не отримувала. На вилучених серветках та на одязі потерплої, крові останньої не виявлено, а вилучена кров належить невстановленому чоловіку. Захисник зазначає, що ОСОБА_7 ніяких мотузок потерпілій не прив`язував, ножових поранень не наносив, він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та розкаявся. Вказує, що в матеріалах справи є заяви потерпілої, в яких вона зазначила, що ніяких претензій до обвинувачених вона не має, оскільки їй повністю відшкодовані збитки завдані злочином. Вважає, що суд безпідставно зазначив у вироку про відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників, які підтримали свої апеляційні скарги, думку прокурора, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішенням, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України вказує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.

Так обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, а також правову кваліфікацію їх дій.

Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд першої інстанції ухвалив обвинувальний вирок, чим порушив вимоги передбачені ст. 370 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії), п. 79). Крім того Європейський суд з прав людини нагадує,що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії, п. 34).

Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглянути у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції , п. 54).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а ухвалене судове рішення за таких обставин повинно бути визнане незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, апеляційний суд позбавленний моживості розглядати обвинувачення, що не було предметом розгляду судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скарги обвинувачених та їх захисників задовольнити частково, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 415, 419 КПК України, -
У Х В А Л И ЛА :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 09 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати.

Призначити у данному кримінальному провадженні новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити попередні у виді тримання під вартою.

Головуючий:

Судді: