АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження заапеляційною скаргоюобвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 травня 2015 року у кримінальному провадженні №0000141 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , за ст. 395 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 травня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та йому призначене покарання у виді арешту строком на 6 місяців. Термін відбування покарання обчислено з 08 травня 2015 року.

Не таке судове рішення обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із проханням вирок суду змінити та пом`якшити покарання,призначивши його у мінімальних для даного виду покарання межах.Посилається на те,що він одинокий та не працевлаштований,проживає в сільській місцевості.Арешт строком на шість місяців позбавить його можливості зібрати урожай з городу, тим самим залишить без засобів існування.

Провадження №11-кп/794/237/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія: ст.395 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка просила залишити вирок районного суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що таку слід задовольнити із наступних підстав.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , перебуваючи під адміністративним наглядом відповідно до постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 липня 2014 року строком на один рік,порушив встановлене судом обмеження,а саме- без дозволу органів внутрішніх справ самовільно залишив місце постійного проживання в с. Бояни, Новоселицького району, Чернівецької області з метою ухилення від адміністративного нагляду та в період часу з 05 лютого по 15 лютого 2015 року виїхав в особистих справах за межі Новоселицького району, Чернівецької області без поважних причин.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Дослідження доказів по даній справі в суді першої інстанції було здійснене у відповідності із вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України.Відтак,апеляційних вимог щодо доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 не заявляв.
Отже,апеляційний суд не наводить в ухвалі доводів на підтвердження висновків районного суду в цій частині.

Відповідно до ст. 65 КК України ,п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судова колегія вважає,що таких вимог районний суд дотримався не у повній мірі.
Так,призначаючи обвинуваченого покарання ,суд зазначив у вироку,однак фактично повною мірою не врахував, що ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості та жодних негативних наслідків від такого злочину не настало.
Вказавши на негативні характеристики обвинуваченого по місцю проживання,суд не зважив на те,що ОСОБА_6 не має родини та роботи(а.с..65),а єдиним заробітком,за твердженням апелянта, є дохід від присадибного господарства і таке посилання матеріалами справи не спростоване.
Отже,є слушними доводи апелянта про те,що покарання у виді максимального строку арешту позбавить його можливості зібрати урожай,а отже-залишить без засобів до існування.

Судова колегія вважає необгрунтованим зазначення у вироку про відсутність пом`якшуючих покарання обставин,оскільки судом встановлено,що обвинувачений повністю визнав вину у скоєному,щиро розкаявся і такі обставини давали суду підставу дослідити докази у порядку,встановленому ст.349 ч.3 КПК України .
Отже,судова колегія враховує як обставину,що пом`якшує покарання ОСОБА_6 визнання ним вини та щире каяття.
Зазначені вище обставини у сукупності є достатньою підставою для пом`якшення покарання,оскільки призначене районним судом є надто суворим та таким,що не у повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Отже,апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню,а вирок суду слід змінити з підстав,передбачених 407 ч.1 п.2,414 КПК України.
Керуючись ст.ст.404,405,407,414,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 08 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_6 за ст.395 КК України та призначити покарання у виді 3(трьох) місяців арешту.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3