У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
за участю: прокурораОСОБА_4.,
засудженого ОСОБА_5,
захисника ОСОБА_6,
при секретарі ОСОБА_7.
розглянула в судовому засіданні 15 січня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 січня 2014 року.

Цим вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Добротове

Кролевецького району Сумської області, мешканця

АДРЕСА_1, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 січня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 20 квітня 2013 року близько 5 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння у квартирі ОСОБА_8 у м. Конотопі, умисно на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з приводу виявлення пропажі мобільного телефону, завдав ОСОБА_8 численні удари кулаками в область грудної клітки, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки, у вигляді численних переломів ребер з обох сторін по різних анатомічних лініях, перелому грудини, що призвело до порушення каркасної структури грудної клітки, забою органів середостіння з послідуючим розвитком гострої легеневої серцево-судинної недостатності. Зранку ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 помер.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам, неповноту судового розгляду, неправильну кваліфікацію своїх дій. Стверджує, що при сварці вдарив ОСОБА_8 декілька разів, але не бив його жорстоко, потерпілий міг самостійно рухатися. Указує, що викликана племінницею потерпілого швидка допомога не встановила ушкоджень у потерпілого, крім саден на обличчі та шиї, сам ОСОБА_8 заперечував побиття його ОСОБА_5, стверджуючи що напередодні упав зі сходів. Зазначає, що після його уходу в квартирі перебувало чимало осіб, які також могли сваритися та битися із потерпілим.

Заслухавши доповідача; пояснення засудженого та захисника на підтримання касаційної скарги; думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 438, 433 КПК України не можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків умисно завдав ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, що спричинило його смерть, ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказах, яким дана належна оцінка, і є обґрунтованим.

Так, згідно з даними висновків основної та повторної судово-медичних експертиз, які узгоджуються з іншими доказами, убачається, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітки, що привело до гострої легеневої і серцево-судинної недостатності. Механізм утворення тілесних ушкоджень відповідає обставинам, вказаним свідком-очевидцем події ОСОБА_9; механізм спричинення тілесних ушкоджень, продемонстрований ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, не співпадає з тілесними ушкодженнями, що виявлені у ОСОБА_8 під час судово-медичного дослідження. Ушкодження могли бути завдані неозброєними руками нападаючого. З моменту травми до настання смерті потерпілого пройшов проміжок часу у межах 21 години (тобто в 5-6 годині ІНФОРМАЦІЯ_2 року).

Зазначені докази узгоджуються з показаннями показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що в її присутності ОСОБА_5 умисно завдав ОСОБА_8 численні удари кулаками в різні частини тіла, у тому числі у грудну клітку; показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_9 про наявність тілесних ушкоджень на обличчі та шиї ОСОБА_8 на 6 годину ранку 20 квітня 2013 року; показаннями свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про те, що за час їх появи у ОСОБА_8 і до його смерті ніяких конфліктів не було, та підтверджуються фактом виклику свідком ОСОБА_9 працівників міліції та швидкої допомоги приблизно в 5 год. 30 хв., тобто у той час, коли вона відчула небезпеку для життя та здоров'я ОСОБА_8

При цьому судом у вироку належним чином умотивовано, чому взято до уваги та покладено в основу вироку одні докази та відкинуто інші, зокрема, заперечення самого потерпілого ОСОБА_8 лікарям швидкої допомоги факту його побиття.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України кваліфіковано правильно.

Вивченням матеріалів справи порушень кримінального процесуального закону, які тягнули б скасування постановлених у справі судових рішень, не встановлено.

Покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, та є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Апеляційний розгляд провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Наведені засудженим в апеляційній скарзі доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 21 січня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, його касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3