Провадження №: 1/752/73/14
П О С Т А Н О В А
Іменем України
25.12.2014 року Голосіївський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорнобиля, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого слюсарем ПП « ОСОБА_5 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 23.01.2003 року за ч. 4 ст. 19, ст. 70 КК України в редакції 1960 року, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358 до 5 років позбавлення волі; вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 14.10.2010 року за ч.3 ст.289, ч.3 ст.190,69,70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 70 КК України в редакції 1960 року, ч. 3 ст.212 КК України,

встановив:

підсудний ОСОБА_4 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він в період з грудня 1999 року по травень 2000 року за попередньою змовою групою осіб під керівництвом ОСОБА_6 вчинив контрабанду 4 автомобілів марки "Suzuki Grand Vitara 2.5V6, ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, підроблення документів та використання завідомо підроблених документів.
Так, на початку грудня 1999 року у м. Києві громадянин України ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ «Автосоюз» (м. Київ, вул. Саксаганського, 53/80), яке реалізовувало автомобілі на території України, вирішив організувати контрабандне ввезення на територію України по підроблених документах автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara», які в подальшому реалізовувати через свій магазин.
Реалізуючи свій злочинний намір, в перших числах грудня 1999 року, перебуваючи в приміщенні Київської регіональної митниці у м. Києві на Столичному Шосе, 90, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_4 прийняти участь в контрабандному ввезенні в Україну автомобілів марки "Suzuki Grand Vitara 2.5V6 та їх митному оформленні на пільгових умовах по підроблених документах.
ОСОБА_4 погодився, після цього, ОСОБА_6 з метою реалізації спільного злочинного наміру доручив йому підшукати осіб, на яких можна було б ввезені автомобілі розмитнити на пільгових умовах.
В цей же час на початку грудня 1999 року ОСОБА_6 запропонував ще й співробітникам ТОВ «Автосоюз» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно з ним займатися контрабандою автомобілів марки «Suzuki» по підроблених документах, на що останні погодилися.
Відповідно до розробленого ОСОБА_6 злочинного плану, ОСОБА_7 , будучи менеджером з продажу автомобілів ТОВ «Автосоюз» та особою уповноваженою на роботу з митницею, повинен був замовити в Фінляндії на підприємстві «Catamaunt Oy» на ім`я своїх батьків два автомобілі марки «Suzuki» і, після їх доставки у м. Київ, провести у відділі несупроводженого багажу Київської спеціалізованої митниці їх митне оформлення. В свою чергу, ОСОБА_8 , будучи комерційним директором ТОВ «Автосоюз», повинен був виготовити на ім`я батьків ОСОБА_7 фіктивні довіреності, для переміщення автомобілів марки «Suzuki» через митний кордон України під виглядом несупроводженого багажу та підшукати перевізника вказаних автомобілів, який би згідно вказаних довіреностей здійснив перевезення транспортних засобів з Фінляндії в Україну.
Так на виконання єдиного злочинного плану, 3 грудня 1999 року ОСОБА_9 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 , знаходячись в офісі ТОВ «Автосоюз» за адресою м. Київ, вул. Саксаганського 53/80, використовуючи службовий номер телефону № НОМЕР_1 зателефонував до підприємства «Catamaunt Oy» (м. Хельсинки, Фінляндія) на № 935-09-50-55 та в телефонному режимі замовив два автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», вартістю 16800 доларів США кожний, на ім`я своїх батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які не мали наміру на придбання вказаних автомобілів та не ставлячи їх до відома про свої злочинні наміри.
Надалі, в перших числах грудня 1999 року ОСОБА_7 , використовуючи бланк підприємства «Catamaunt Oy», за невстановлених досудовим слідством обставин, з метою заниження вартості автомобілів, виготовив підроблений інвойс № 4646, в який вніс неправдиві дані про те, що автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номер кузова НОМЕР_2 , продано вказаним підприємством 3.01.1999 року ОСОБА_10 нібито за ціною 9980 доларів США, та підроблений інвойс № 4647, в який вніс неправдиві дані про те, що автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номер кузова НОМЕР_3 , продано вказаним підприємством 28.07.1999 року ОСОБА_11 нібито за ціною 9980 доларів США. Виготовлені таким чином підроблені інвойси № 4646 від 3.01.1999 року та 4647 від 28.07.1999 року ОСОБА_7 в перших числах грудня 1999 року підписав від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , і передав їх ОСОБА_12 .
В цей час, ОСОБА_8 , знаходячись в офісі ТОВ «Автосоюз», за адресою м. Київ, вул. Саксаганського 53/80, використовуючи службовий номер телефону № НОМЕР_1 зателефонував на підприємство «Ніко-Україна-Чернівці» (м. Чернівці) на телефонний № НОМЕР_4 та в телефонному режимі замовив від імені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вантажний автомобіль для перевезення вказаних автомобілів з Фінляндії до України, і отримав копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон водія СП «Ніко-Україна-Чернівці» ОСОБА_13 , який повинен був здійснювати перевезення вказаних автомобілі, для оформлення відповідних довіреностей на нього від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
З копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_13 із підробленими інвойсами № 4646 від 3.01.1999 року та № 4647 від 28.07.1999 року 4 грудня 1999 року ОСОБА_8 і ОСОБА_7 прибули в офіс приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 (м. Київ, вул. Урицького, 45, кім. 100), де на підставі наданих ОСОБА_8 документів ОСОБА_16 , не будучи обізнаним про їх підробленість, оформив довіреності серії АВЕ № 732936 та серії АВЕ № 732937, згідно яких ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нібито уповноважили водія СП «Ніко-Україна-Чернівці» ОСОБА_13 доставити до м. Києва, два автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . В цей же день ОСОБА_7 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_16 , підписав від імені своїх батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 оформлені ОСОБА_16 довіреності серії АВЕ № 732936 та серії АВЕ № 732937, а також розписався в журналі реєстрації правочинів приватного нотаріуса ОСОБА_16 про одержання вказаних довіреностей від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Після цього зазначені довіреності ОСОБА_16 передав ОСОБА_8 , який в свою чергу за невстановлених досудовим слідством обставин передав їх в м. Чернівці на підприємство СП «Ніко-Україна-Чернівці» для здійснення перевезення вказаних автомобілів.
Після цього, в перших числах грудня 1999 року, ОСОБА_7 передав виготовлені підроблені інвойси № 4646 від 3.01.1999 року та № 4647 від 28.07.1999 року за невстановлених досудовим слідством обставин невстановленій досудовим слідством особі в м. Хельсинки (Фінляндія) на підприємство «Catamaunt Oy».
8 грудня 1999 року невстановлені досудовим слідством особи, діючи за вказівкою ОСОБА_6 через банківську установу «Central Pacific Bak corp» перерахували на розрахунковий рахунок підприємства «Catamaunt Oy», за два автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 31 700 доларів США.
12 грудня 1999 року водій ОСОБА_13 , отримавши дві нотаріально посвідчені довіреності серії АВЕ № 732936 та серії АВЕ № 732937, оформлені на його ім`я від імені ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , на належному СП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вантажному автомобілі марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_5 , причіп НОМЕР_6 , виїхав до Фінляндії.
13 грудня 1999 року він прибув у м. Хельсинки (Фінляндія) на склад підприємства «Catamaunt Oy», де отримав два автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також пакет товарно-супровідних документів на вказані автомобілі, (книжку МДП GX 28596158, підроблені інвойси № 4646 від 3.01.1999 року та № 4647 від 28.07.1999 року, згідно яких вказані автомобілі реалізовані підприємством Catamaunt Oy» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 нібито за ціною 9980 доларів США за кожний та СМR № 1312991/1 і СМR № 1312991/2 від 13.12.1999 року), який йому надала невстановлена досудовим слідством особа, після чого виїхав в напрямку митного кордону України.
16 грудня 1999 року, прибувши в зону діяльності митного поста „Нові Яриловичі Чернігівської митниці, ОСОБА_13 , не будучі обізнаним про підробленість інвойсів № 4646 від 3.01.1999 року та № 4647 від 28.07.1999 року та довіреностей серії АВЕ № 732936 та № 732937, надав їх разом з СМR № 1312991/1 та № 1312991/2 від 13.12.1999 року та книжкою МДП № GX 28596158 інспектору митниці ОСОБА_17 . Останній, не будучи обізнаним про підробленість пред`явлених інвойсів та довіреностей, оформив митні декларації форми МД-7 № 10203/9/4748 від 16.12.1999 року та № 10203/9/4749 від 16.12.1999 року та проставив на них відбиток особистої номерної печатки № 159, чим засвідчив факт переміщення вказаних автомобілів через митний кордон України. В свою чергу ОСОБА_13 підписав їх як особа, що здійснює перевезення автомобілів за дорученнями їх власників.
В той же день на підставі вказаних інвойсів та довіреностей, а також декларації форми МД-7 № 10203/9/4748 від 16.12.1999 року та № 10203/9/4749 від 16.12.1999 року, СМR № 1312991/1 й № 1312991/2 від 13.12.1999 року та книжки МДП № GX 28596158 ОСОБА_13 , не будучі обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим слідством осіб, перемістив через митний кордон України два автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .
17 грудня 1999 року ОСОБА_13 доставив вищевказані автомобілі до відділу несупроводженого багажу Київської спеціалізованої митниці (м. Київ, вул. Федорова, 32), де надав інспектору митниці ОСОБА_18 для проведення митного огляду два автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та товарно-супровідні документи на них, а саме: підроблені інвойси № 4646 від 3.01.1999 року, № 4647 від 28.07.1999 року та довіреності серії АВЕ № 732936, № 732937, митні декларації форми МД-7 № 10203/9/4748 від 16.12.1999 року та № 10203/9/4749 від 16.12.1999 року, книжку МДП № GX 28596158 та СМR № 1312991/1 та № 1312991/2 від 13.12.1999 року. В свою чергу ОСОБА_18 , не будучи обізнаним про підробленість зазначених інвойсів та довіреностей, оформив доставку вказаних автомобілів в митницю призначення та проставив на СМR № 1312991/1 й № 1312991/2 від 13.12.1999 року відбиток особистої номерної печатки № 024, після чого повернув оформлені документи ОСОБА_13 .
В цей же час (для доставки автомобілів в автосалон ТОВ «Автосоюз») до відділу несупроводженого багажу Київської спеціалізованої митниці прибули ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після проведення митного оформлення вищевказаних транспортних засобів ОСОБА_7 , знаходячись у відділі несупроводженого багажу Київської спеціалізованої митниці, отримав від ОСОБА_13 оформлені товарно-супровідні документи на вказані транспортні засоби, які в подальшому передав ОСОБА_6 .
Того ж дня ОСОБА_13 , за вказівкою ОСОБА_7 , доставив вищевказані автомобілі до офісу ТОВ «Автосоюз» (м. Київ, вул. Саксаганського, 53/80).
В подальшому, на виконання єдиного злочинного умислу, з метою ухилення від сплати податків при митному оформленні ввезених контрабандним шляхом автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим слідством особам, в середині грудня 1999 року звернувся до громадян України ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , не ставлячи їх до відома щодо свого злочинного наміру, і запропонував за грошову винагороду в розмірі 100 доларів США оформити на їх ім`я в митному відношенні два автомобілі іноземного виробництва. Останні погодились і надали йому для цього копії своїх паспортів серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8 .
Знаючи, що співробітники МЗС України, які тривалий час перебувають у закордонному відрядженні, при ввезенні на митну територію України придбаних за кордоном автомобілів, вартість яких не перевищує половину суми отриманої заробітної плати, мають пільги під час їх розмитнення і звільняються від сплати обов`язкових митних платежів, на початку грудня 1999 року ОСОБА_4 запропонував своїм знайомим ОСОБА_21 , яка раніше працювала оператором персонального комп`ютера в Управлінні кадрів та учбових закладів МЗС України, та ОСОБА_22 , яка на той час займала посаду спеціаліста 2-ої категорії Управління кадрів та учбових закладів МЗС України і мала доступ до гербової печатки зазначеного управління та досвід оформлення документів Міністерства закордонних справ України, виготовляти за грошову винагороду на осіб, які не є співробітниками МЗС України, підроблені довідки МЗС України, котрі б надавали їм право на оформлення на пільгових засадах у митному відношенні (розмитненні) автотранспортних засобів, нібито ввезених ними в Україну.
ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , будучи обізнаними про порядок оформлення, зовнішній вигляд та зміст довідок, котрі видавалися співробітникам вказаного Міністерства, які тривалий час працювали за кордоном і мали пільги щодо оформлення у митному відношенні ввезених в Україну для особистого користування автомобілів, з корисних мотивів, погодилися на пропозицію ОСОБА_4 .
В другій половині грудня 1999 року, з метою оформлення в митному відношенні на ім`я ОСОБА_19 та ОСОБА_20 автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6» на пільгових умовах, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_21 і ОСОБА_22 прибули на кіностудію "Кінематографіст" за адресою м. Київ, вул. Комінтерна, 5. Там, в одному з приміщень кіностудії, ОСОБА_22 , діючи спільно з ОСОБА_21 і ОСОБА_4 , знаючи, що співробітники МЗС України, які тривалий час перебувають у закордонному відрядженні, при ввезенні на митну територію України придбаних за кордоном автомобілів, мають пільги під час їх розмитнення і звільняються від сплати обов`язкових митних платежів, та будучи обізнаною про зовнішній вигляд та зміст довідок, які видаються для цього співробітникам Міністерства, використовуючи комп`ютерну техніку означеної установи, на 2-х бланках з відбитками гербової печатки Управління кадрів та учбових закладів МЗС України, виготовила довідку № 6-3/6478 від 20.12.1999 року, в яку внесла завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_19 нібито являється співробітником МЗС України і в період з 10.10.1997 року по 17.12.1999 рік, перебуваючи на посаді водія-механіка Генерального консульства України в м. Санкт-Петербурзі (Російська Федерація), отримав заробітну плату в сумі 18757 доларів США, а також довідку № 6-3/6482 від 21.12.1999 року, в яку внесла завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_20 , нібито являється співробітником МЗС України і в період з 15.11.1997 року по 17.12.1999 рік, перебуваючи на посаді бухгалтера Генерального консульства України в м. Санкт-Петербурзі (Російська Федерація), отримала заробітну плату в сумі 18048 доларів США. Після цього ОСОБА_21 підписала зазначені підроблені довідки від імені начальника Управління кадрів та учбових закладів ОСОБА_23 і начальника валютно-фінансового управління МЗС України ОСОБА_24 .
Тоді ж, ОСОБА_22 , використовуючи комп`ютерну техніку кіностудії Кінематографіст та надані ОСОБА_4 ксерокопії паспортів громадян України серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_19 та серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_20 , фотокартку ОСОБА_19 , ксерокопії службових паспортів МЗС України серії КС № 320498 та серії КС № 227882, які вона взяла в МЗС України та заздалегідь приготовлені чисті аркуші паперу з проставленими нею на робочому місці в Управлінні кадрів та учбових закладів МЗС України відбитками гербової печатки зазначеного Управління, виготовила підроблені копії 1, 2, 4, 5, 32, 33 сторінки нібито із службових паспортів МЗС України серії КС № 320498 та серії КС № 227882 на ім`я ОСОБА_19 і ОСОБА_20 . В той же день ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні вказаної кіностудії, підписав виготовлені ОСОБА_22 підроблені копії перших сторінок паспортів від імені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а ОСОБА_21 власноручно завірила кожну сторінку зазначених паспортів записом «З оригіналом згідно» та нерозбірливим підписом.
Виготовлені зазначеним вище чином документи, з зовнішньої сторони оформлені нібито правильно, але які містили завідомо неправдиві відомості ОСОБА_4 забрав їх у ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , заплативши їм 500 доларів США за кожну підроблену довідку МЗС України.
З метою оформлення в митному відношенні на ім`я ОСОБА_19 та ОСОБА_20 автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6» на пільгових умовах, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , як осіб, на яких необхідно виготовити підроблені інвойси.
В другій половині грудня 1999 року невстановлені досудовим слідством особи, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , використовуючи комп`ютерну техніку та бланк підприємства «Catamaunt Oy», за невстановлених досудовим слідством обставин виготовили підроблені інвойси № 5382 та № 5381 від 23.09.1999 року, в які внесли неправдиві дані про те, що означені вище два автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , підприємство «Catamaunt Oy» нібито продало громадянам ОСОБА_19 та ОСОБА_20 за ціною 7 600 доларів США за кожний.
Зазначені підроблені інвойси, разом з митними деклараціями форми МД-7 №10203/9/4748 та № 10203/9/4749 від 16.12.1999 року в двадцятих числах грудня 1999 року ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні офісу ТОВ «Автосоюз» за адресою м. Київ, вул. Саксаганського, 53/80, передав ОСОБА_4 . В свою чергу ОСОБА_4 за невстановлених досудовим слідством обставин власноручно підписав вказані інвойси від імені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 як покупців зазначених автомобілів.
21 грудня 1999 року, реалізовуючи розроблений ОСОБА_6 злочинний план, ОСОБА_4 прибув на митний пост «Славутич» Чернігівської митниці, де за грошову винагороду в розмірі 1 900 грн. домовився з інспектором митниці ОСОБА_25 , який не був обізнаний щодо його злочинних намірів, про оформлення останнім лише за документами фактів нібито вивезення з України водієм ОСОБА_13 автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за дорученнями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і подальшого ввезення в Україну зазначених транспортних засобів нібито ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
Для цього ОСОБА_4 надав ОСОБА_25 митні декларації форми МД-7 № 10203/9/4748 та № 10203/9/4749 від 16.12.1999 року, два підроблених інвойси № 5382 та № 5381 від 23.09.1999 року та копії підроблених паспортів громадян України для виїзду за кордон серії НОМЕР_9 та серії КС № 227882, оформлених на ім`я ОСОБА_19 і ОСОБА_20
Чигиринцев ОСОБА_26 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 , проставив відбиток особистої номерної печатки Чернігівської митниці № 164 в графі «виїзд» митної декларації форми МД-7 № 10203/9/4749 від 16.12.1999 року, чим засвідчив факт нібито вивезення 21.12.1999 року водієм ОСОБА_13 автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номер кузова НОМЕР_2 , за межі України.
Тоді ж на прохання ОСОБА_25 інспектор митного поста «Славутич» Чернігівської митниці ОСОБА_27 , також не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 проставив відбиток особистої номерної печатки № 135 в графі «виїзд» митної декларації форми МД-7 № 10203/9/4748 від 16.12.1999 року, чим засвідчив факт нібито вивезення 21.12.1999 року водієм ОСОБА_13 автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номер кузова НОМЕР_3 , за межі України.
Після цього, ОСОБА_25 та ОСОБА_27 , не будучи обізнаними про підробленість інвойсів № 5382 та № 5381 від 23.09.1999 року та копій закордонних паспортів серії НОМЕР_9 та серії НОМЕР_10 , оформили нові митні декларації форми МД-7 № 10106/9/3477 та № 10106/9/3478 від 21.12.1999 року на нібито ввезення означених автомобілів в Україну ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . 21 грудня 1999 року ОСОБА_4 , знаходячись на митному посту «Славутич» Чернігівської митниці, підписав зазначені підроблені митні декларації від імені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , після чого забрав у ОСОБА_25 по одному їх примірнику та заплатив йому за це 1900 грн.
24 грудня 1999 року ОСОБА_4 , з метою доведення розробленого НалескінимС.Л. злочинного плану до кінця, прибув разом з ОСОБА_19 , який не був обізнаний про їх злочинні наміри, на Київську регіональну митницю (м. Київ, Столичне шосе, 90) для розмитнення вищевказаних двох автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6» і надав інспектору зазначеної митниці ОСОБА_28 підроблені декларації форми МД-7 № 10106/9/3477 та № 10106/9/3478 від 21.12.1999 року, підроблені інвойси № 5382 та № 5381 від 23.09.1999 року, підроблені ксерокопії службових паспортів МЗС України серії КС № 320498 та КС № 227882, ксерокопії загальногромадянських паспортів серії НОМЕР_11 Падуна ОСОБА_29 та ОСОБА_20 та підроблені довідки МЗС України № 6-3/6478 від 20.12.1999 року і № 6-3/6482 від 21.12.1999 року.
На підставі вищевказаних документів, в той же день інспектор Київської регіональної митниці ОСОБА_28 , не будучи обізнаним про підробленість вказаних декларацій, інвойсів, ксерокопій службових паспортів МЗС України та довідок МЗС України, оформив автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в митному відношенні і видав ОСОБА_19 посвідчення митниці на реєстрацію даних транспортних засобів в органах ДАІ МВС України серії АА № 2632916 та серії НОМЕР_12 від 24.12.1999 року та, враховуючи наявність у ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пільг при митному оформленні автомобілів, нарахував їм до сплати митні збори в сумі по 78, 55 грн. кожному, замість 33619,91 грн., які мали б бути сплачені за кожний автомобіль при наданні митному органу дійсних документів.
24 грудня 1999 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_19 прибув в МРЕВ-3 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, де на його прохання ОСОБА_19 підписав заяви № 3640 та № 3641 від 24.12.1999 року на реєстрацію автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , в органах ДАІ МВС України.
В той же день вказані заяви, разом з посвідченнями митниці на реєстрацію транспортних засобів в органах ДАІ МВС України серії АА № 2632916 та №2632917 від 24.12.1999 року, квитанціями про сплату митних платежів серії АВ14 № 0060974 та АВ 14 № 0060975 від 24.12.1999 року, підробленими інвойсами № 5382 та № 5381 від 23.09.1999 року, ОСОБА_4 надав до МРЕВ-3 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, де на їх підставі була проведена реєстрація автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , на ім`я громадян ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , після чого отримав там свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_19 та серії НОМЕР_14 на ім`я ОСОБА_20 і реєстраційні номерні знаки НОМЕР_15 та НОМЕР_16 .
Після оформлення автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , в Київській регіональній митниці та МРЕВ-3 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_4 в кінці грудня 1999 року прибув в кафе, розташоване за адресою м. Київ, Столичне шосе, 90, де передав ОСОБА_6 свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_13 та № НОМЕР_17 і реєстраційні номерні знаки НОМЕР_15 та НОМЕР_16 , за що отримав від нього грошову винагороду в розмірі 9 000 доларів США.
На початку квітня 2000 року до директора ТОВ «Автосоюз» ОСОБА_6 звернувся громадянин України ОСОБА_30 та замовив автомобіль марки Suzuki Grand Vitara 2.5V6». ОСОБА_6 пообіцяв ОСОБА_30 знайти необхідний автомобіль протягом 1 місяця.
На виконання вказаного замовлення та продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_6 в квітні 2000 року знову звернувся до ОСОБА_4 і запропонував прийняти участь в контрабандному ввезенні в Україну ще двох автомобілів марки "Suzuki Grand Vitara 2.5V6» та їх митному оформленні на пільгових умовах по підроблених документах, ОСОБА_4 погодився.
Після цього ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного наміру, доручив йому підшукати осіб, на яких можна було б ввезти в Україну та розмитнити автомобілі на пільгових умовах.
На виконання єдиного злочинного умислу, з метою контрабанди автомобілів марки "Suzuki Grand Vitara 2.5V6» та ухилення від сплати податків при митному оформленні вказаних автомобілів, ОСОБА_4 в квітні 2000 року звернувся до громадянки України ОСОБА_31 , не ставлячи її до відома щодо свого злочинного наміру, і запропонував за грошову винагороду в розмірі 50 доларів США оформити на її ім`я в митному відношенні автомобіль іноземного виробництва. Остання погодилась і надала йому для цього копію свого паспорта громадянина України серії НОМЕР_18 .
Для ввезення на територію України іншого автомобіля з використанням завідомо підроблених документів, ОСОБА_4 вирішив використати копію паспорта громадянина України ОСОБА_32 серії НОМЕР_19 , яку останній надав раніше, не ставлячи його до відома про свої злочині наміри.
Після цього, ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 , прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , як осіб, на яких можна шляхом контрабанди ввезти автомобілі в Україну та оформити їх на пільгових умовах.
В подальшому, на виконання розробленого ОСОБА_6 єдиного злочинного плану, 19 квітня 2000 року ОСОБА_7 , знаходячись в офісі ТОВ «Автосоюз» за адресою м. Київ, вул. Саксаганського 53/80, використовуючи службовий номер телефону № НОМЕР_1 зателефонував до підприємстві «Catamaunt Oy» (м. Хельсинки, Фінляндія) на № 935-09-50-50 і замовив два автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», вартістю 16700 доларів США кожний, на ім`я ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які не мали наміру на придбання вказаних автомобілів та не ставлячи їх до відома про свої злочинні наміри.
На підставі отриманих замовлень 26 квітня 2000 року співробітники підприємства «Catamaunt Oy», оформили на ім`я ОСОБА_31 та ОСОБА_32 інвойси № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року на автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та НОМЕР_21 вартістю 16 700 доларів США за кожний.
В цей же час, 20 квітня 2000 року ОСОБА_8 , знаходячись в офісі ТОВ «Автосоюз», за адресою м. Київ, вул. Саксаганського 53/80, використовуючи службовий номер телефону № НОМЕР_22 зателефонував на підприємство «Ніко-Україна-Чернівці» (м. Чернівці) на телефонний № НОМЕР_23 та замовив там від імені ОСОБА_31 та ОСОБА_32 вантажний автомобіль для перевезення вказаних автомобілів з Фінляндії до України, і отримав копію паспорта серії НОМЕР_24 водія СП «Ніко-Україна-Чернівці» ОСОБА_33 , який повинен був здійснювати перевезення вказаних автомобілів, для оформлення відповідних довіреностей на нього від імені ОСОБА_31 та ОСОБА_32 .
21 квітня 2000 року ОСОБА_8 і ОСОБА_7 прибули в офіс приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16 (м. Київ, вул. Урицького, 45, кім. 100), де на підставі наданої ОСОБА_8 копії паспорта серії НОМЕР_24 на ім`я ОСОБА_33 Пузік ОСОБА_34 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , оформив довіреності серії АВК № 265108 та серії АВК № 256109, згідно яких ОСОБА_31 та ОСОБА_32 нібито уповноважили водія СП «Ніко-Україна-Чернівці» ОСОБА_33 доставити до м. Києва, два автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та НОМЕР_21 . В цей же день ОСОБА_7 , перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_16 , підписав від імені ОСОБА_31 оформлену ОСОБА_16 довіреність серії АВК № 265109. Після цього зазначені довіреності ОСОБА_16 передав ОСОБА_8 , який в свою чергу за невстановлених досудовим слідством обставин передав їх в м.Чернівці на підприємство СП «Ніко-Україна-Чернівці» для здійснення перевезення вказаних автомобілів.
2 травня 2000 року водій ОСОБА_33 , отримавши дві нотаріально посвідчені довіреності серії АВК № 265108 та серії АВК № 256109, оформлені на його ім`я від імені ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , на належному СП «Ніко-Україна-Чернівці» вантажному автомобілі марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_5 , причіп НОМЕР_6 , виїхав до Фінляндії.
3 травня 2000 року він прибув у м. Хельсинки (Фінляндія) на склад підприємства «Catamaunt Oy», де отримав два автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та НОМЕР_21 , а також пакет товарно-супровідних документів на вказані автомобілі, (книжку НОМЕР_25 , інвойси № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року, згідно яких вказані автомобілі реалізовані підприємством Catamaunt Oy» нібито ОСОБА_31 та ОСОБА_32 за ціною 16700 доларів США за кожний, та СМR № 305002/1 та № 305002/2 від 3.05.2000), який йому надала невстановлена досудовим слідством особа, після чого виїхав в напрямку митного кордону України.
8 травня 2000 року, прибувши в зону діяльності митного поста „Бачівськ Глухівської митниці, ОСОБА_33 не будучі обізнаним про підробленість довіреностей серії АВК № 265108 та серії АВК № 256109 від 21.04.2000 року, надав їх разом з інвойсами № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року, СМR № 305002/1 і № 305002/2 від 3.05.2000 року та книжкою МДП № АХ 29510130 брокеру ТОВ «ТД Полісся» ОСОБА_35 , яка також не будучі обізнаною про підробленість зазначених довіреностей, надрукувала митні декларації форми МД-7 № 200689/0054 та № 200688/0054 від 08.05.2000 року, які передала ОСОБА_33 . Після цього, останній надав вказані митні декларації разом з підробленими довіреностями серії АВК № 265108 та серії АВК № 256109 від 21.04.2000 року, інвойсами № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року, СМR № 305002/1 і № 305002/2 від 3.05.2000 року та книжкою МДП № АХ 29510130 інспектору митниці ОСОБА_36 . Останній, не будучи обізнаним про підробленість пред`явлених довіреностей, проставив на митних деклараціях форми МД-7 № 200689/0054 та № 200688/0054 від 08.05.2000 року відбиток особистої номерної печатки № 115, чим засвідчив факт переміщення вказаних автомобілів через митний кордон України. В свою чергу ОСОБА_33 підписав їх як особа, що здійснює перевезення автомобілів за дорученнями їх власників.
В той же день на підставі вказаних довіреностей, а також декларації форми МД-7 № 200689/0054 та № 200688/0054 від 08.05.2000 року, інвойсів № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року, СМR № 305002/1 та № 305002/2 від 3.05.2000 року й книжки МДП № АХ 29510130 ОСОБА_33 , не будучі обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим слідством осіб, перемістив через митний кордон України два автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та НОМЕР_21 .
10 травня 2000 року ОСОБА_33 доставив вищевказані автомобілі до офісу ТОВ «Автосоюз» (м. Київ, вул. Саксаганського, 53/80), де передав ОСОБА_6 товарно-супровідні документи на автомобілі, а саме: інвойси № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року, СМR № 305002/1 та № 305002/2 від 3.05.2000 року, підроблені довіреності серії АВК № 265108 та серії АВК № 256109 від 21.04.2000 року, митні декларації форми МД-7 № 200688/0054 та № 200689/0054 від 8.05.2000 року та книжку МДП № АХ 29510130.
Знаходячись в офісі ТОВ «Автосоюз» ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 склав від імені ОСОБА_31 та ОСОБА_32 митні декларації фізичних осіб на ввезення автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та НОМЕР_21 під виглядом несупроводженого багажу, та надав їх для підпису водію ОСОБА_33 як довіреній особі. Після підписання зазначених митних декларацій ОСОБА_33 передав вказані декларації ОСОБА_6 .
Для проведення митного огляду автомобілів на території ТОВ «Автосоюз» ОСОБА_6 доставив туди старшого інспектора відділу несупроводженого багажу Київської спеціалізованої митниці ОСОБА_37 , який на підставі наданих ОСОБА_6 митних декларацій фізичних осіб від 10.05.2000 року, інвойсів № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року, СМR № 305002/1 та № 305002/2 від 3.05.2000 року, підроблених довіреностей серії АВК № 265108 та серії АВК № 256109 від 21.04.2000 року, митних декларацій форми МД-7 № 200688/0054 та № 200689/0054 від 8.05.2000 року, а також книжки МДП № АХ 29510130, не будучи обізнаним про фіктивність вказаних довіреностей, оформив доставку вказаних автомобілів в митницю призначення та проставив на поданих йому документах відбиток особистої номерної печатки № 133, після чого повернув оформлені документи ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим слідством обставин, передав ОСОБА_4 для завершення митного оформлення автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та JSAFTD62V00118323 товарно-супровідні документи на них, а саме: митні декларації форми МД-7 № 200688/0054 та № 200689/0054 від 8.05.2000 року інвойси № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року, СМR № 305002/1 та № 305002/2 від 3.05.2000 року, підроблені довіреності серії АВК № 265108 та серії АВК № 256109 від 21.04.2000 року, а також копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_24 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_26 , на ім`я ОСОБА_33 .
На виконання єдиного злочинного умислу, з метою ухилення від сплати податків при митному оформленні ввезених контрабандним шляхом автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та НОМЕР_21 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим слідством особам, в середині травня 2000 року знову звернувся до ОСОБА_22 та запропонував за матеріальну винагороду виготовити підроблені довідки МЗС України на ім`я ОСОБА_31 та ОСОБА_32 з метою оформлення на них автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та JSAFTD62V00118323в митному відношенні на пільгових умовах, на що ОСОБА_22 з корисливих мотивів погодилась.
З цією метою в середині травня 2000 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_22 прибули на кіностудію "Кінематографіст" за адресою м. Київ, вул. Комінтерна, 5. де, в одному з приміщень кіностудії, остання, знаючи, що співробітники МЗС України, які тривалий час перебувають у закордонному відрядженні, при ввезенні на митну територію України придбаних за кордоном автомобілів, мають пільги під час їх розмитнення і звільняються від сплати обов`язкових митних платежів, та будучи обізнаною про зовнішній вигляд та зміст довідок, які видаються для цього співробітникам Міністерства, використовуючи комп`ютерну техніку означеної установи, на 2-х бланках з відбитками гербової печатки Управління кадрів та учбових закладів МЗС України, виготовила довідку № 6-3/1999 від 04.05.2000 року, в яку внесла завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_32 нібито являється співробітником МЗС України і в період з 09.02.1998 року по 01.05.2000 рік, перебуваючи у довгостроковому закордонному відрядженні у Посольстві України в Республіці Узбекистан, отримав заробітну плату в сумі 34672 доларів США, а також довідку № 6-3/1985 від 02.05.2000 року, в яку внесла завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_31 , нібито являється співробітником МЗС України і в період з 10.01.1998 року по 29.04.2000 рік, перебуваючи у довгостроковому закордонному відрядженні у Посольстві України в Естонській Республіці, отримала заробітну плату в сумі 34840 доларів США. Після цього невстановлена досудовим слідством особа за невстановлених досудовим слідством обставин підписала зазначені підроблені довідки від імені начальника Управління кадрів та учбових закладів ОСОБА_23 .
Надалі ОСОБА_22 , на підставі наданих ОСОБА_4 ксерокопії паспортів громадян України серії НОМЕР_18 на ім`я ОСОБА_31 та серії НОМЕР_19 на ім`я ОСОБА_32 , ксерокопії службових паспортів МЗС України серії КС № 291314 та серії КС № 294037, які вона взяла в МЗС України та заздалегідь приготовлені чисті аркуші паперу з проставленими нею на робочому місці в Управлінні кадрів та учбових закладів МЗС України відбитками гербової печатки зазначеного Управління, використовуючи комп`ютерну техніку кіностудії Кінематографіст виготовила підроблені копії 1, 2, 4, 5, 32, 33 сторінок нібито із службових паспортів МЗС України серії КС № 291314 та серії КС № 29403 на ім`я ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , які власноручно завірила записом «згідно» та нерозбірливим підписом.
Виготовлені зазначеним вище чином документи, з зовнішньої сторони оформлені нібито правильно, але які містили завідомо неправдиві відомості РідельВ.В. забрав у ОСОБА_22 , заплативши їй 500 доларів США за кожну підроблену довідку МЗС України.
16 травня 2000 року ОСОБА_4 , з метою доведення розробленого НалескінимС.Л. злочинного плану до кінця, прибув разом з ОСОБА_31 , яка не була обізнана про їх злочинні наміри, на Київську регіональну митницю (м. Київ, Столичне шосе, 90) для завершення митного оформлення вищевказаних двох автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6» і надав інспектору зазначеної митниці ОСОБА_38 декларації форми МД-7 № 200688/0054 та №200689/0054 від 8.05.2000 року, інвойси № 5156 та № 5157 від 26.04.2000 року, підроблені ксерокопії службових паспортів МЗС України серії КС № 291314 та серії КС № 294037, ксерокопії загальногромадянських паспортів серії СН №937213 на ім`я ОСОБА_31 , серії СН № 844189 на ім`я ОСОБА_39 , підроблені довідки МЗС України № 6-3/1999 від 04.05.2000 року і № 6-3/1985 від 02.05.2000 року, підроблені довіреності серії АВК № 265108 та серії АВК №256109 від 21.04.2000 року, а також копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_24 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_26 , на ім`я ОСОБА_33 .
На підставі вищевказаних документів, в той же день інспектор Київської регіональної митниці ОСОБА_38 , не будучи обізнаним про підробленість вказаних довіреностей, довідок МЗС України та ксерокопій службових паспортів оформив автомобілі марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та НОМЕР_21 в митному відношенні і видав ОСОБА_40 посвідчення митниці на реєстрацію даних транспортних засобів в органах ДАІ МВС України серії АА № 0817089 та серії НОМЕР_27 від 16.05.2000 року та, враховуючи наявність у ОСОБА_31 та ОСОБА_32 пільг при митному оформленні автомобілів, нарахував їм до сплати митні збори в сумі по 81.01грн. кожному, замість 32857,79 грн., які мали б бути сплачені за кожний автомобіль при наданні митному органу дійсних документів.
В той же день, після оформлення автомобілів марки «Suzuki Grand Vitara 2.5 V6», номера кузовів НОМЕР_20 та НОМЕР_21 , в Київській регіональній митниці ОСОБА_4 прибув в кафе, розташоване за адресою м. Київ, Столичне шосе, 90, де передав ОСОБА_6 посвідчення митниці на реєстрацію транспортних засобів в органах ДАІ МВС України серії АА № 0817089 та серії НОМЕР_27 від 16.05.2000 року за що отримав від нього грошову винагороду в розмірі 9 000 доларів США.
В той же день невстановлені досудовим слідством особи діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 здійснили реєстрацію автомобіля марки "Сузукі Гранд Вітара", номер кузова НОМЕР_20 на ім`я ОСОБА_31 та зняли його з обліку для реалізації. Крижановський власноруч заповнив квитанції № 245, 246, 248 та 250 від 16.05.2000 року про сплату обовязкових платежів при реєстрації автомобіля від імені ОСОБА_31 .
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 70 КК України (в редакції 1960 року) як переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчинене у великих розмірах групою осіб, які організувалися для заняття контрабандою та за ч. 3 ст. 212 КК України як умисне ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене за попередньою змовою групою осіб, особою, раніше судимою за ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що призвело до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів в особливо великих розмірах.
Після надходження до суду справа була призначена до попереднього та до судового розгляду.
Обвинуваченому, а потім підсудному ОСОБА_4 своєчасно, на адресу, вказану у обвинувальному висновку, поштою направлялися судові повістки.
В судове засідання 15.03.2011 року, підсудний з`явився та, як вбачається з матеріалів справи, розписався про день та час розгляду справи по суті.
В подальшому ОСОБА_4 до суду не з`являвся, про причини своєї неявки не повідомляв. У зв`язку з чим судом 06.04.2011 року була винесена постанова про його примусовий привід, а також направлялася повістка на адресу, яка зазначена в обвинувальному висновку.
У призначений день, а саме 27.04.2011 року, підсудний ОСОБА_4 знову не з`явився, що потягло за собою винесення судом , в черговий раз постанови про його примусовий привід. Яка також виконана не була.
25.05.2011 року вкотре була винесена постанова про примусовий привід підсудного, однак ОСОБА_41 доставлено в судове засідання не було, а працівники міліції жодної інформації про виконання приводу на адресу суду не надсилали. У зв`язку з чим 17.06.2011 року було оголошено розшук підсудного ОСОБА_4 .
Протягом майже 2 років він не був розшуканий.
15.05.2013 року було поновлене провадження по справі та підсудний викликався в судове засідання 31.05.2013 року, на яке знову не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з повісткою, яку Рідель не отримав.
13.12.2013 року було повторно оголошено розшук підсудного ОСОБА_4 .
Загалом протягом трьох з половиною років Рідель не був розшуканий.
19.12.2014 року знову було поновлене провадження по справі та підсудний викликався в судове засідання 25.12.2014 року, на яке вкотре не з`явився
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що на момент направлення справи в суд, підсудний ОСОБА_4 за адресою, вказаною в обвинувальному висновку не проживав і не знаходився, оскільки, хоча він і з`являвся декілька разів на попередній та судові розгляди справи, у суду не було і немає жодного підтвердження отримання ним особисто повісток. В подальшому в судові засідання, для слухання справи по суті, не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомляв, а отже органом досудового слідства неправильно встановлені анкетні дані підсудного.
Враховуючи вище викладене, на обговорення учасників процесу судом було поставлено питання про направлення справи на додаткове розслідування.
Прокурор заперечував проти направлення справи для проведення додаткового розслідування, мотивуючи тим, що немає достатніх підстав для цього.
Не дивлячись на позицію прокурора суд вважає, що справа підлягає направленню для проведення додаткового розслідування з наступних підстав.
Відповідно до ст. 281 КПК України справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 368 КПК України однобічним або неповним у всякому разі визнається дізнання, досудове чи судове слідство, коли не була з`ясована з достатньою повнотою особа обвинуваченого (підсудного), в тому числі його фактичне місце проживання та реєстрації.
Враховуючи те, що неодноразово винесені постанови про привід підсудного не виконані, суд позбавлений можливості встановити його місце знаходження, на момент направлення справи в суд підсудний ОСОБА_4 за адресою, вказаною в обвинувальному висновку не проживав, так як за повістками в суд не з`являвся, отже органом досудового слідства неправильно встановлені анкетні дані підсудного. Крім того, у зв`язку з відсутністю нових даних про особу підсудного, суд позбавлений можливості оголосити його розшук, оскільки це призведе до тривалого розшуку, що стане причиною порушення судом принципу розумних строків перебування справи в провадженні судді.
Під час додаткового розслідування необхідно належним чином встановити анкетні дані ОСОБА_4 , про що чітко зазначити у відповідних процесуальних документах.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 45, 281, 368, 370 КПК України
постановив:

кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.70 КК України ( в редакції 1960 року), ч.3 ст.212 КК України направити для проведення додаткового розслідування прокурору м. Києва.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 залишити без змін у виді тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 УДПСУ в м.Києві та Київській області.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1