Справа №1-8/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2007 року Іваничівський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого Г.М.
Дильного

з участю
секретаря Л.М.
Кирилюк

з участю
прокурора С.К.Лісневської

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1- ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженки та; жительки
м. Борислав Львівської області, українки, громадянки України, освіта
неповна середня, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої

у вчиненні злочину, передбаченому ст.185 ч.1 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_1
в листопаді 2006 року перебуваючи в квартирі ОСОБА_3, яка проживає за адресою
АДРЕСА_1, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці квартири, таємно
викрала з одежної шафи перстень виготовлений із золота вагою 5.65 грам, ціною
678 грн. перстень виготовлений з золота вагою 4.77 грам, ціною 572 грн.40 коп.,
перстень виготовлений із срібла ціною 40 грн., та золоті коронки вагою 6.17
грам, ціною 1076 грн.40 коп. Всього ОСОБА_1 вчинила крадіжку на загальну суму 2
366 грн.80 коп.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому їй
злочині визнала повністю і пояснила, що 16 листопада 2006 року вона приїхала в
АДРЕСА_1 щоб продати мед. Вона ходила із ОСОБА_2. Біля 12 години дня зайшли в
квартиру на першому поверсі будинку по вулиці, що розташована біля цукрового
заводу їх зустріла жінка старшого віку та запросила до квартири. Жінка хотіла
купити 3 літри меду. Власниця квартири залишила їх в кухні, а сама вийшла по
гроші. Залишившись в кухні вона вирішила скористатись відсутністю власниці, щоб
щось викрасти. Наскільки вона пам»ятає, коли жінка повернулася і була на кухні
із ОСОБА_2, чи можливо її там ще не було, точно не пам»ятає, зайшла у спальню
квартири, де з шафи взяла сумочку білого кольору, у якій був фультляр з
пластмаси та викрала 2 персня із золота, один перстень із срібла, та чотири
золоті коронки із зубів. Потім повернулася назад до кухні. Про те, що вона
викрала золоті речі ОСОБА_2 нічого не знала. Через деякий час їх затримали
працівники міліції і доставили в райвідділ, де під час огляду вилучили
викрадені речі.

Суд, заслухавши визнавальні покази підсудної, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі,
оскільки вони ніким не оспорюються.

З врахуванням
досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку,

що ОСОБА_1 своїми умисними діями, направленими на таємне
викрадення чужого майна (крадіжку), вчинила злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК
України.

Обираючи
покарання підсудній суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого нею

злочину, що він
відноситься до категорії тяжких.

Не вбачаючи
обтяжуючих вину обставин, як пом'якшуючі суд враховує щире каяття

та активне
сприяння розкриттю злочину.

При призначенні
покарання суд враховує , що ОСОБА_1 вчинила тяжкий злочин,

вину визнала повністю, раніше не
судима.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд -ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК
України та призначити її покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінів з
доходів громадян .

Міру запобіжного заходу засудженній до набрання вироком
законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з
моменту проголошення через Іваничівський районний суд.