Справа
№ 1-398/08
В И Р О К

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

16
грудня 2008 року
Ленінський районний суд м. Вінниці

в складі :

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі Козубенко М.А.

за участю прокурора: Степанова Д.В.

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Вінниці, єврея, громадянина Ізраїлю, з

середньою освітою, не працюючого, не одруженого,
перебуваю

чого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимого;

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.126; ч.3 ст.27 ч.1 ст.296 КК
України, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Некрасово Вінницького району
Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна,
працюючого автослюсарем, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого: 21.10.2002 р.
Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 186 ч. 2, 357 ч. 1,
70 КК України до 4-х років позбавлення волі;

у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В
середині листопада 2007 року ОСОБА_2,
виступаючи в ролі організатора, підшукав виконавця злочину - ОСОБА_3,
запропонувавши останньому за винагороду в розмірі 300 доларів США, завдати
ОСОБА_4 побої, з метою залякування останнього.

Реалізовуючи
свій злочинний умисел, здійснюючи безпосереднє керівництво підготовкою та
вчиненням злочину, ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 необхідну інформацію щодо місця
проживання та графік роботи потерпілого з метою полегшення вчинення злочину у
вигляді ударів та побоїв потерпілого ОСОБА_4

Діючи
відповідно до заздалегідь розробленого плану, ОСОБА_3 протягом тижня
телефонував на роботу та додому до ОСОБА_4 для з'ясування графіка роботи
останнього. Отримавши усі необхідні дані про потерпілого, ОСОБА_3, реалізуючи
спільно узгоджений із ОСОБА_2 план, 26.11.2007 р. біля 21-ї год. біля під'їзду
будинку АДРЕСА_3 умисно завдав побоїв ОСОБА_4, заподіявши йому удари та побої в
область шиї, спричинивши потерпілому фізичний біль.

Після
чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік та поїхав на зустріч з ОСОБА_2, де
поблизу відділення міського РАЦСу по вул. 50-р. Перемоги, 24 в м. Вінниці
зустрівся з останнім та за вчинення злочину отримав гроші в сумі 300 доларів
США, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім
того, ОСОБА_2, виступаючи в ролі організатора нанесення тілесних ушкоджень та
хуліганського нападу на ОСОБА_4, в
середині січня 2008 року, точної дати слідством не встановлено, підшукав
виконавця вчинення злочину - невстановлену слідством особу на ім'я ОСОБА_5, запропонувавши
останньому за винагороду в розмірі 500 доларів США, з хуліганських спонукань,
завдати ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Реалізовуючи свій злочинний умисел та
здійснюючи безпосередню підготовку та
керівництво вчинення злочину, ОСОБА_2 розробив план, відповідно до якого
невстановленій слідством особі на ім'я ОСОБА_5 надав необхідну інформацію щодо
місця проживання та роботи потерпілого, чим сприяв у спричиненні потерпілому
тілесних ушкоджень шляхом нападу з хуліганських спонукань.

15.01.2008
р. біля 08-30 год., діючи відповідно до розробленого плану, невстановлена
слідством особа на ім'я ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_4, грубо порушуючи
громадський порядок, зневажаючи загальноприйняті правила поведінки і моралі, з
особливою зухвалістю наніс ОСОБА_4 удар рукою в голову, внаслідок чого останній
впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 було нанесено три удари ногами в область
голови та тулуба та нападник з місця вчинення злочину зник та у вечірній час
поїхав на зустріч з ОСОБА_2, де поблизу ЦУМц на площі Гагаріна в м. Вінниці
отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 500 доларів США, якими в подальшому
розпорядився на власний розсуд.

Відповідно
до висновку СМЕ № 467 від 17.04.2008 р. в ОСОБА_4 виявлено синці та садно на
обличчі, крововилив під слизову оболонку верхньої губи, синець в області
реберної дуги справа, які належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли
від дії тупого твердого предмету.

Підсудний
ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав частково та суду пояснив, що
він під час роботи на комбінаті по виготовленню меблів познайомився з ОСОБА_2. Дійсно
він спричинив ушкодження, бив потерпілого ОСОБА_4, однак він перепутав його з
іншою людиною, яка викрала його мобільний телефон раніше. З приводу крадіжки
вказаного мобільного телефону у нього він до міліції не звертався, бо вважав,
що його ніхто не знайде. Організації вчинення злочину не було, за нанесення
потерпілому ударів ОСОБА_2 грошей йому не давав, а він просто позичив у ОСОБА_2
гроші. Просив суд його суворо не карати.

Підсудний
ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав та суду пояснив, що він
познайомився з ОСОБА_3 на меблевому комбінаті й вони почали спілкуватись.
ОСОБА_3 попросив його, щоб він позичив ОСОБА_3 300 доларів США для купівлі
обладнання. Він не просив ОСОБА_3 наносити потерпілому тілесних ушкоджень.
Потерпілого раніше він ніколи не бачив і підстав для побиття останнього у нього
не було, ніяких дій щодо нападу на потерпілого він здійснював. Просив суд його
виправдати.

Потерпілий
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він не знайомий з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 До вчинення злочинів щодо нього додому дзвонили неодноразово невідомі.
26.11.2007 р. біля 21-ї год., коли він повертався додому біля під'їзду будинку
йому було завдано декілька ударів. Він бачив двох молодих чоловіків, які після
нанесення йому ударів почали тікати. Дружина повідомила, що протягом дня до
його приходу на домашній телефон телефонував чоловік та запитував, коли він
повернеться.

Взимку
2008 року зранку він йшов на роботу і до нього підбіг чоловік, який почав
наносити йому удари, після чого чоловік почав тікати. Він не побачив, хто саме
наносив йому удари, але він намагався захиститись, проте йому було нанесено
декілька ударів, внаслідок чого у нього почала йти кров. Просив суд підсудних
суворо не карати, ніяких претензій
матеріального характеру до них він не має.

Свідок ОСОБА_6
в судовому засіданні пояснила, що 26.11.2007 р. до неї додому телефонував
чоловік, який цікавився, чи є її чоловік вдома, на що вона та син повідомляли,
що чоловік приходить пізно, після чого чоловік клав слухавку. Біля 21-ї год.
прийшов чоловік та повідомив, що на нього було вчинено напав. 15.01.2008 р.
чоловік повідомив, що на нього повторно було вчинено напад, коли він йшов на
роботу. Зі слів чоловіка їй відомо, що до нього також телефонували на роботу та
питали про нього. З розмови по голосах вона зрозуміла, що чоловіком цікавиться
молодий хлопець, проте вона не питала, хто саме цікавиться чоловіком.

Свідок ОСОБА_7
в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що на батька було вчинено два
напади, проте йому не відомо, хто саме вчинив напад і причини вчинення нападу.
На батька було вчинено напади, коли він повертався додому і коли йшов на
роботу.

Згідно
протоколів допиту свідка ОСОБА_8 зазначено, що (оголошено том№1 а.с.41,
том №2 а.с.304) в жовтні 2007 року вона почала спільно проживати з ОСОБА_2. В
один з вечорів листопада 2007 року він розповів їй, що незнайомий чоловік
вдарив їхню собаку. Пізніше ОСОБА_2 попросив у неї 300 доларів США, при цьому
комусь телефонував. Окрім того, вона разом з ОСОБА_2 на таксі їздила до РАЦСу,
де ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та розмовляв з якимось хлопцем. Вона від ОСОБА_2
дізналась, що він передав хлопцю 300 доларів США для того, щоб той побив
незнайомця, який вдарив їхню собаку.

Згідно
протоколу допиту свідка ОСОБА_9 (оголошено том №1 а.с. 61) зазначено, що
24.01.2007 р. він був запрошений в якості понятого під час відтворення
обстановки та обставин події за участю ОСОБА_3, в ході якого останній без
будь-якого психічного чи фізичного тиску показав на місцевості та розповів про
обставини нанесення побоїв ОСОБА_4 При цьому, ОСОБА_3 вказав, що вчинив напад
на замовлення ОСОБА_2, отримавши у останнього 300 дол.США.

Згідно
протоколу допиту свідка ОСОБА_10 (оголошено том №1 а.с.60) зазначено покази,
аналогічні показам свідка ОСОБА_9 на досудовому слідстві.

Крім
показів потерпілого та свідків, винуватість підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у
вчиненні інкримінуємих їм злочинах, повністю підтверджується та узгоджується з
іншими доказами, а саме:

- протоколом
огляду місця події від 15.01.2008 р., згідно якого було оглянуто земельну
ділянку біля будинку АДРЕСА_4, де ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження
(том №1 а.с. 6-8);

- зізнавальними
показами ОСОБА_3, де він вказав на обставини вчинення ним злочину та його
організацію з боку ОСОБА_2 (том №1 а.с.43-47);

- протокол
відтворення обстановки та обставин події із ОСОБА_3 від 24.01.2008 р., згідно
якого останній показав на місці про обставини побиття ним ОСОБА_4 27.11.2007 р.
у вечірній час та отримання від ОСОБА_2 кошти в сумі 300 доларів США за
вчинення вказаного злочину (том №1 а.с.51-59);

- протоколами
пред'явлення осіб для впізнання від 26.01.2008 р., згідно якого ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 вказали, що голоси осіб під № 2 (ОСОБА_11) та № 3 (ОСОБА_3) схожі до
голосу особи, що телефонувала 26.11.2007 р. до неї додому та запитувала за чоловіка
(том №1 а.с.65-68);

- протокол
обшуку від 18.01.2008 р., згідно якого у помешканні ОСОБА_3 було виявлено та
вилучено балонову куртку, три блокноти, телефонну картку ВАТ «Укртелеком» та
чорну куртку (том №2 а. с. 100);

- протокол
пред'явлення предметів для впізнання від 26.01.2008 р., згідно якого ОСОБА_4
вказав, що куртка під № 2 (вилучена в помешканні ОСОБА_3 в кімнаті ОСОБА_3)
схожа на куртку, в яку була одягнута особа, що 26.11.2007 р. вчинила на нього
напад (том №2 а. с. 159);

- протокол
відтворення обстановки та обставин події від 29.01.2008 р., згідно якого
ОСОБА_4 на місцевості показав та пояснив, яким чином на нього було вчинено
напад (том №1 а.с.80-84);

- висновок
експерта № 81 від 04-11.02.2008 р., згідно якого кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься
до групи В з ізогемаглютинином анти-А; в слідах на марлевому тампоні,
представленому на дослідження, виявлена кров людини групи В з ізогемаглютинином
анти-А і походження її від потерпілого ОСОБА_4 не виключається (том №2
а.с.224-227);

- висновок експерта
№ 467 від 27.02-17.04.2008 р., згідно якого при обстеженні ОСОБА_4 виявлено
синці та садно на обличчі, крововилив під слизову оболонку верхньої губи,
синець в області реберної дуги справа, які належать до легких тілесних
ушкоджень, що виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо,
15.01.2008 р. (том №2 а.с.242);

- висновок
експерта № 147 від 25-27.03.2008 р., згідно якого кров ОСОБА_3 відноситься до
групи О з ізогемаглютининами анти-А та анти-В; в слідах на марлевому тампоні,
представленому на дослідження, виявлена кров людини групи В з ізогемаглютинином
анти-А і походження її від ОСОБА_3 виключається (том №2 а.с.272-273).

Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що факт заподіяння ОСОБА_3 ударів, побоїв, вчинені групою осіб з
метою залякування потерпілого ОСОБА_4 та організацію вказаного злочину та
хуліганства щодо вказаного потерпілого з боку ОСОБА_2 було доведено в ході
судового розгляду справи.

Так, потерпілий ОСОБА_4 протягом досудового слідства вказазув впевнено, не
змінючи свої покази про те, що йому було спричинено ушкодження двічі в
листопаді 2007 та січні 2008 років. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказали, що голос
ОСОБА_3 схожий на голос особи, що звонила напередодні вчинення злочину додому до
потерпілого та цікавилась місцем його перебування. Згідно протоколу
пред'явлення предметів для впізнання ОСОБА_4 вказав на одяг, який було вилучено
в помешканні ОСОБА_3 та зазначив, за якими критеріями він впізнав вказаний
одяг, як такий, що був на собі, що вчинила щодо нього в листопаді 2007 року
напад та заподіяла побої.

Крім того, сам підсудний ОСОБА_3 при
відтворенні обстановки та обставин події
вказав, яким чином і де саме він наніс потерпілому ОСОБА_4 тілесні
ушкодження за змовою із ОСОБА_2, де останній був організатором. Ці покази також
підтвердили допитані на досудовому слідстві свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Суд не приймає до уваги та відноситься критично до часткової зміни показів
підсудного ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо заперечення причетність до
вчинення злочину ОСОБА_2 та до його тверджень про помилковість спричинення
побоїв, оскільки він перепутав
потерпілого ОСОБА_4 з іншою особою - крадієм його телефона. Вказані покази
ОСОБА_3 є способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності, є
такими, що нічим не підтверджені та не узгоджуються з іншими доказами по
справі, оскільки по факту викрадення у нього телефону він до міліції не
звертався.

За таких обставин, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 необхідно
кваліфікувати за ч.2 ст. 126
КК України, як умисне завдання удару,
побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не
спричинили тілесних ушкоджень, вчиненні групою осіб, з метою залякування
потерпілого.

Не
дивлячись на повне невизнання своєї вини ОСОБА_2 у скоєнні злочинів,
винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні організації умисного завдання побоїв
та хуліганства щодо потерпілого ОСОБА_4 підтверджується зізнавальними показами
ОСОБА_3, де він вказав на обставини вчинення ним злочину та його організацію з
боку ОСОБА_2 (том №1 а.с.43-47), протоколом відтворення обстановки та обставин
події із ОСОБА_3 від 24.01.2008 р., згідно якого останній показав на місці про
обставини побиття ним ОСОБА_4 27.11.2007 р. у вечірній час та отримання від
ОСОБА_2 кошти в сумі 300 доларів США за вчинення вказаного злочину (том №1
а.с.51-59); показами свідків ОСОБА_8, яка вказала, що ОСОБА_2 колись їй
розповідав про те, що він давав гроші в сумі 300 дол. США для побиття чоловіка;
показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_12, які були присутні коли ОСОБА_3 вказував на
ОСОБА_2, як на особу, що була організатором нападу; висновоком експерта № 467
від 27.02-17.04.2008 р., згідно якого при обстеженні ОСОБА_4 виявлено синці та
садно на обличчі, крововилив під слизову оболонку верхньої губи, синець в
області реберної дуги справа, які належать до легких тілесних ушкоджень (том №2
а.с.242).

Суд не приймає до уваги та відноситься критично до невизнання підсудним
ОСОБА_2 в судовому засіданні своєї вини у вчинених злочинах, та розцінює їх
критично, як спосіб захисту з метою
уникнення кримінальної відповідальності, є такими, що нічим не підтверджені та
не узгоджуються з іншими доказами по справі.

За
таких обставин, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 необхідно
кваліфікувати:

-
по епізоду організації вчинення нападу на ОСОБА_13 27.11.07 за ч.3 ст.27, ч.2 ст. 126 КК
України, як організація умисного
завдання ударів, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали
фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчиненні групою осіб, з
метою залякування потерпілого;

-
по епізоду організації хуліганства на ОСОБА_13 15.01.08, за ч.3 ст.27 ч.1 ст.296 КК України, як
організація хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю
(хуліганство).

При
обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особи підсудних, обставини, що пом'якшують чи обтяжують їх покарання.

Зокрема,
судом враховано, що підсудний ОСОБА_3 раніше судимий (том №1 а.с.149), вчинив
новий умисний злочин середньої тяжкості, маючи не зняту і не погашену
судимість, за місцем проживання характеризується позитивно (том №1 а.с.146), на
обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (том №1
а.с.144-145).

Суд
враховує, що підсудний ОСОБА_2 раніше не судимий (том №2 а.с.249), вчинив умисний злочин середньої тяжкості, за місцем
проживання характеризується позитивно (том №2 а.с.253), на обліку в
лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (том №2 а.с.251-252).

Обставин, що обтяжують покарання
підсудних, судом не
встановлено.

Обставинами, що пом'якшують
покарання підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є наявність на утриманні неповнолітніх
дітей.

З
урахуванням наведених обставин справи, осіб підсудних, позиції потерпілого
стосовно застосування не сурового покарання, не пов'язаного з позбавленням
волі, суд вважає, що виправлення підсудних можливе без ізоляції від
суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для їх виправлення і
попередження вчинення ними нових злочинів, буде покарання у вигляді позбавлення
волі з випробуванням.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 126 та ч.
3 ст. 27, ч. 1 ст. 296 КК України.

За
ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 126 КК України призначити йому покарання у виді -
трьох років позбавлення волі;

За
ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 296 КК України призначити йому покарання у виді -
двох років обмеження волі.

Відповідно
до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю
злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та остаточно
призначити покарання у виді - трьох років позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на один рік і шість місяців.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін -
підписку про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 126 КК України та призначити покарання у вигляді - трьох років позбавлення
волі.

Відповідно
до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на один рік і шість місяців.

Запобіжний
захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін -
підписку про невиїзд.

Речові
докази по справі, а саме:

- три записники
сірого, синього та чорного кольорів,
пластикову телефону картку, , чоловічу болоневу куртку чорного кольору,
мобільний телефон марки «Нокіа 6101» сіро-чорного кольору із сім-картою «Асе
Васе», що знаходяться в камері зберігання речових доказів Ленінського РВ ВМУ
УМВС України у Вінницькій області - повернути ОСОБА_3;

- фотографії,
фрагмент паперу, книжка від стартового пакету «Діджус», коробка, що знаходяться в камері зберігання речових
доказів Ленінського РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, - повернути
ОСОБА_14.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя: