Справа
№1-158/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської
області

В
складі: головуючої судді - Чередникової
B.C.

при секретарі - Мирній
Т.Ф.

з
участю: прокурора - Мамедова
Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уроженця та мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні одну
неповнолітню дитину, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимий,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 допустив злісне ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утриманнядитини( аліментів).

Злочин скоєно
при таких обставинах.

Згідно постанови Яготинського районного суду Київської області від
04.02.2005 року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, в розмірі 1А частини всіх видів заробітку щомісячно, але не
менше 14 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з
28.01.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

З метою ухилення від сплати аліментів ОСОБА_1, являючись фізично здоровим та працездатним, маючи
професії монтажника конструкцій, монолітника ніде не працює, на обліку в центрі
зайнятості, як шукаючий роботу, не перебуває, ніяких дій, направлених на
погашення заборгованості по сплаті аліментів та виплаті аліментів не
здійснював, ніякої іншої допомоги дитині не надавав, в добровільному порядку
аліменти не сплачував, в результаті чого станом на 01.03.2007 року виникла
заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_2
на загальну суму 2157 грн. 20 коп. на протязі 18 місяців.

Підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав повністю і пояснив, що був обізнаний,
щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини і про наслідки
ухилення від сплати аліментів, був присутнім при розгляді справи в суді. Він є
здоровим, працездатним, періодично працював, але аліменти систематично не
сплачував. Державного виконавця не повідомляв про фактичне місце проживання та
роботи. В скоєному злочині розкаюється, приступив до сплати аліментів,
сплативши стягувачці 420 грн.

Крім визнання вини самим підсудним, вина його повністю підтверджується
показаннями потерпілої, свідків та матеріалами кримінальної справи.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що після винесення судом рішення про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на утримання їхньої неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_2, підсудний злісно
ухилявся від сплати аліментів. Фактично не отримує аліменти з 2005 року.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює на посаді державного
виконавця відділу державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного
управління юстиції. У неї в провадженні знаходиться виконавчий лист про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої
дитини та стягнення аліментів на утримання самої ОСОБА_3 Заборгованість по
аліментам була нарахована в сумі 4314 грн. 40 коп. за 18 місців станом на
01.03.2007 року, з яких на утримання неповнолітньої дитини 2157,20 грн. решта
на утримання матері дитини.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, періодично працює у ОСОБА_6 на роботах по ремонту квартир, іноді разом з ним
працював в лютому та березні цього року ОСОБА_1, за що він отримував гроші.

Вина також підтверджується матеріалами кримінальної справи, дослідженими в
ході судового слідства:

заявою потерпілої про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за
злісне ухилення від сплати аліментів від 14.03.2007 р.( а.с.7);

рішенням Яготинського районного суду Києвської області від 04.02.2005 року
та виконавчим листом 2-115/2005р., виданими Яготинським районним судом
Київської області згідно яких ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в розмірі 1А частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше розміру одного неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян на дитину, починаючи з 28.01.2005 року і до досягнення дитиною
повноліття( ах.ах. 8-Ю);

поданням старшого державного виконавця ОСОБА_7 від 20 лютого 2007 року про
притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за злісне ухилення від
сплати аліментів (а.с.13);

розрахунками старшого державного виконавця відділу державної виконавчої
служби Лубенського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7 нарахування
заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_1, якими підтверджується факт
заборгованості по аліментах , факт не сплати аліментів та не погашення
заборгованості протягом тривалого часу( а.с. а.с. 27-28);

довідкою Лубенського міськрайонного центру зайнятості, згідно якої ОСОБА_1
на обліку як шукаючий роботу(безробітній) не перебуває( а.с.24);

довідками Лубенського обласного наркологічного диспансеру та поліклінічного
відділення Лубенської ЦРЛ, що ОСОБА_1 на диспансерному обліку в медичних
закладах не перебуває (а.с.а.с. 38,40,42);

розпискою
потерпілої від 11.05.2007 року про сплату 300 грн. (а.с. 67);

квитанцією про
перерахунок аліментів в сумі 120 грн. 21.05.2007 року (а.с. 71).

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що підсудний ОСОБА_1
сплатив потерпілій в ході судового слідства сукупно 420 грн.( 300+120).

Досліджені судом докази переконливо свідчать про злісне ухилення ОСОБА_1
від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Підсудний має нести кримінальну відповідальність за ст.
164 ч. 1 КК України як за злісне ухилення від сплати встановлених судом коштів
на утримання дітей (аліментів), так як він, будучи здоровим та працездатним,
протягом тривалого часу злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання
неповнолітнього сина, які були присуджені згідно рішення суду.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий,
характеризується за місцем проживання посередньо, є здоровим, працездатним,
думку потерпілої, яка прохає суворо не карати підсудного, сприяв розкриттю
злочину, приступив до сплати аліментів, сплативши стягувачці аліменти під час
судового слідства в сумі 420 грн., щиросердно розкаюється в скоєному злочині- данні
обставини суд визниє такими, що пом'якшують покарання, і вважає необхідним
призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Суд враховує, що виправлення ОСОБА_1 можливе без відбування покарання і
вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробовуванням з
іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід
залишити підписку про невиїзд.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 164 ч.І КК України і призначити покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати засудженого
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України для постійного місця проживання без
дозволу органів кримінально-виконавчої

системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично
з'являтися на реєстрацію в ці органи.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про
невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти діб з дня проголошення вироку.