Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
засудженої
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 18 листопада 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом апеляційної інстанції, та касаційною скаргою засудженої
ОСОБА_1 на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Херсонської області від 8 липня 2008 року щодо ОСОБА_1,
в с т а н о в и л а:
вироком Каховского
міськрайонного суду Херсонської області від 31 березня 2008 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянка України, мати трьох
дітей,

була засуджена за ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 цього ж
Кодексу на п'ять років позбавлення волі зі звільненням відповідно до ст. 75 КК
України від покарання з випробуванням упродовж трирічного іспитового строку з
покладенням на неї передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України обов'язку
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання
або роботи.

Вироком суду першої інстанції
ОСОБА_1 визнана винною і засуджена за те, що 28 листопада 2007 року приблизно о
20-ій годині вона, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в будинку
АДРЕСА_1, під час сварки на ґрунті особистих неприязних стосунків зі своїм
співмешканцем ОСОБА_2 нанесла йому кілька ударів ножем в тулуб, заподіявши
тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, в результаті чого в той же
вечір настала смерть потерпілого.

Розглядаючи справу ОСОБА_1 за
апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Херсонської області 8
липня 2008 року постановила свій вирок, яким вирок Каховського міськрайсуду від
31 березня 2008 року щодо ОСОБА_1 в частині призначення покарання скасувала і
призначила їй за ст. 115 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 цього ж
Кодексу п'ять років позбавлення волі.

Конкретизовуючи доведене в
суді обвинувачення, суд апеляційної інстанції в судовому рішенні зазначив, що
дії ОСОБА_1 були відповіддю на протиправну поведінку потерпілого, який першим
почав наносити їй удари металевим совком.

На вирок суду апеляційної
інстанції прокурором внесено подання, в якому поставлено питання про його
скасування і направлення справи на новий апеляційний розгляд. Автор подання
посилається на те, що призначене ОСОБА_1 покарання не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого нею злочину і є несправедливим унаслідок м'якості.

У касаційній скарзі засуджена
ОСОБА_1 просить вирок змінити, перекваліфікувати її дії зі ст. 115 ч. 1 КК
України на менш тяжкий злочин, врахувавши при цьому ту обставину, що в
ситуації, яка склалась, вона діяла у стані необхідної оборони.

Заслухавши суддю-доповідача,
думку прокурора, який вважав касаційну скаргу засудженої необґрунтованою і
просив залишити її без задоволення, а касаційне подання задовольнити, пояснення
засудженої, в яких вона заперечувала проти задоволення касаційного подання і
просила задовольнити її касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційних подання та скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вони
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.
299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового
розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних
обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

Проводячи в даній справі
скорочене судове слідство, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1
погоджувалась із пред'явленим їй обвинуваченням і фактичних обставин вчинення
нею злочину не оспорювала.

Такий висновок суду на
матеріалах справи не ґрунтується, оскільки, як видно із даних протоколу
судового засідання, в своїх показаннях засуджена стверджувала, що, завдаючи
потерпілому удари ножем, вона захищалась від нього, бо він бив її совком (а.с.
162-163).

Таким чином, відтворені в
показаннях ОСОБА_1 фактичні обставини справи суттєво різняться з тими
фактичними обставинами, які встановлені органом досудового слідства.

З огляду на це, підстав
вважати, що засудженою не оспорювались фактичні обставини вбивства потерпілого,
в суду не було, а тому він мав провести судове слідство в повному обсягу.

За умови, коли судом допущені
істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили суду
повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований та
справедливий вирок, постановлені в ній судові рішення відповідно до ст.ст. 370
ч. 1, 398 ч. 1 п. 1 КПК України підлягають скасуванню, а справа - направленню
на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді справи суду
необхідно провести судове слідство в повному обсягу, перевірити та дати оцінку
показанням засудженої про те, що під час вбивства потерпілого вона знаходилась
у стані необхідної оборони.

При новому судовому розгляді
справи підлягають перевірці також і доводи касаційного подання про м'якість
призначеного ОСОБА_1 покарання.

Керуючись ст.ст. 394, 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора,
який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та касаційну
скаргу засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Каховського
міськрайонного суду Херсонської області від 31 березня 2008 року і вирок
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Херсонської області від 8 липня 2008 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд у той же міськрайсуд в іншому складі суду.

Судді:

Ю.М. Кармазін О.А. Коротких Т.С. Таран