Справа № 1-кп/593/67/2015
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

в підготовчому судовому засіданні в місті Бережанах розглянув матеріали кримінального провадження № 0000100 від 17 квітня 2015 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Бережани, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, пенсіонерки, вдови, не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2015 року з прокуратури Бережанського району Тернопільської області до Бережанського районного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт затверджений 25 травня 2015 року, за кримінальним провадженням внесеним 17 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 у період з 07 грудня 2011 року до 05 грудня 2014 року здійснювала догляд за особою, яка досягла 80 річного віку - ОСОБА_5 , 1930 р.н. та перебувала з цього приводу на обліку в Управлінні соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації та відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про соціальні послуги» та п. 1 Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558, їй була призначена та виплачувалася щомісячна компенсаційна виплата.
Під час здійснення догляду за особою, яка досягла 80 річного віку, ОСОБА_4 періодично виїжджала за межі держави та не здійснювала догляду за ОСОБА_5 у періоди з 31 травня 2012 року по 05 липня 2012 року, з 12 вересня 2012 року по 19 жовтня 2012 року, з 12 червня 2013 року по 23 липня 2013 року, з 07 вересня 2013 року по 02 листопада 2013 року, з 18 липня 2014 року по 10 серпня 2014 року.
28 листопада 2012 року у ОСОБА_4 , яка знала, що не здійснювала і не буде здійснювати постійного догляду за ОСОБА_5 , оскільки виїжджала закордон та мала намір в подальшому виїжджати за межі держави, виник умисел протягом періоду, у який вона буде доглядати за перестарілою особою, тобто до 05 грудня 2014 року, заволодіти бюджетними коштами, що призначаються на виплату допомоги малозабезпеченій сім`ї (на яку вона мала право згідно ст. З Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» при здійсненні постійного догляду за особою, яка досягла 80- річного віку), шляхом замовчування відомостей про виїзд закордон та нездійснення постійного догляду, що мають значення для призначення такої допомоги Управлінням соціального захисту населення Бережанської РДА.
28 листопада 2012 року ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, переслідуючи умисел заволодіння коштами державного бюджету, які призначаються на виплату допомоги малозабезпеченим сім`ям, в порушення ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та абзацу 1 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, звернулася із заявою в Управління соціального захисту населення Бережанської РДА, що знаходиться в м. Бережани по вул. Шевченка, 13, про призначення їй допомоги малозабезпеченій сім`ї, приховуючи від працівників Управління соціального захисту населення, що вона не здійснювала постійного догляду за ОСОБА_5 протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої державної соціальної допомоги, бо у період з 12 вересня 2012 року по 19 жовтня 2012 року перебувала за межами України, хоча при заповненні заяви була повідомлена про обов`язок повідомляти про обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. Працівники Управління соціального захисту населення Бережанської РДА, не знаючи про обставини, які мають значення для призначення соціальної допомоги, у відповідності до п. 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, 04 грудня 2012 року призначили ОСОБА_4 виплату допомоги малозабезпеченій сім`ї на шість місяців з 01 листопада 2012 року по 30 квітня 2013 року та щомісяця виплачували їй вказану соціальну допомогу, перераховуючи на особовий рахунок у банку: у листопаді 2012 року - 176,09 грн., у грудні 2012 року - 178,61 грн., у січні 2013 року - 180,65 грн., у лютому 2013 року - 180,65 грн., у березні 2013 року - 180, 65 грн., у квітні 2013 року - 180,65 грн., на загальну суму 1077,30 грн.
У наступні шість місяців період з травня 2013 року по жовтень 2013 року ОСОБА_4 , за її зверненням про продовження виплати, правомірно отримувала допомогу малозабезпеченій сім`ї, оскільки протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої державної соціальної допомоги здійснювала догляд за ОСОБА_5 .
Продовжуючи свій умисел на заволодіння коштами з державного бюджету, які призначаються на виплату допомоги малозабезпеченим сім`ям, ОСОБА_4 29 листопада 2013 року, в порушення ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та абзацу 1 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250, звернулася із заявою в Управління соціального захисту населення Бережанської РДА, що знаходиться в м. Бережани по вул. Шевченка, 13, про продовження виплати їй допомоги малозабезпеченій сім`ї, приховуючи від працівників Управління соціального захисту населення, що вона не здійснювала постійного догляду за ОСОБА_5 протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої державної соціальної допомоги, бо у період з 07 вересня 2013 року по 02 листопада 2013 року перебувала за межами України, хоча при заповненні заяви була повідомлена про обов`язок повідомляти про обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги. Працівники Управління соціального захисту населення Бережанської РДА, не знаючи про обставини, які мають значення для призначення соціальної допомоги, у відповідності до п. 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, 02 грудня 2013 року продовжили виплату ОСОБА_4 допомоги малозабезпеченій сім`ї на шість місяців з 01 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року та щомісяця виплачували їй вказану соціальну допомогу, перераховуючи на особовий рахунок у банку: у листопаді 2013 року - 180,65 грн., у грудні 2013 року - 191,84 грн., у січні 2014 року - 191,84 грн., у лютому 2014 року - 191,84 грн., у березні 2014 року - 191, 84 грн., у квітні 2014 року - 191,84 грн., на загальну суму 1139,85 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у замовчуванні відомостей, які мали бути повідомленими Управлінню соціального захисту населення, ОСОБА_4 заволоділа коштами державного бюджету на загальну суму 2 217, 15 гривень.
В зв`язку з вказаним ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні подала клопотання відповідно до якого просить звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, пояснила, що дійсно вчинила дії вказані в обвинувальному акті, вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, повністю відшкодувала завдані збитки, а тому просить клопотання задовольнити, кримінальне провадження закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності.
Суд вислухавши пояснення обвинуваченої, думку прокурора, який вважає, що клопотання підлягає до задоволення, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 45 Кримінального кодексу України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з обвинувального акта щодо ОСОБА_4 , щодо неї встановлено такі пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, а тому ОСОБА_4 може бути звільнена від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої має бути задоволено, а кримінальне провадження закрите у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності внаслідок дійового каяття.

Керуючись ст. ст. 12, 45, 190 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.288, п.2 ч.3 ст.314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження, внесене 17 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

Копію даної ухвали, після її проголошення, негайно вручити учасникам процесу.

Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення, якщо не буде оскаржена.

Ухвала суду може бути оскаржена в Апеляційний Суд Тернопільської області протягом 7 діб з дня її оголошення через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя