УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року колегія суддів судової палати з
кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Ященка В.А.

суддів - Прокопенка О.Б., Сахнюка В.Г.

з участю прокурора - Кононенко К.М.

засудженої ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією

потерпілої ОСОБА_2 на вирок
Ковпаківського районного суду м. Суми, від 27 листопада

2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка АДРЕСА_1, мешканка м. Суми, раніше
не судима,

засуджена за ст. 122 ч. 1 КК
України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнена від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_1 зобов'язана не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально - виконавчої системи і повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнана винною та засуджена за те, що 11 червня 2006 року, близько 17 години, перебуваючи в парку
по вул. Веретенівська в м. Суми, підійшла до свого колишнього
чоловіка ОСОБА_3, його дружини ОСОБА_2, між нею та ОСОБА_2, з підстав неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої
ОСОБА_1 вхопила ОСОБА_2 руками за волосся
та нанесла декілька ударів ногами в різні частини тіла, викручувала пальці на руках, прокусила 5-й палець лівої кисті та вирвала з
лівого вуха сережку, у зв'язку з чим ОСОБА_3
було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження.

На вирок суду від потерпілої ОСОБА_2 надійшла апеляція в якій ставиться
питання про скасування вироку суду та
постановления вироку судом апеляційної інстанції, яким кваліфікувати дії ОСОБА_1 як розбій та призначити їй відповідне покарання,
а також стягнути з ОСОБА_1 матеріальні збитки, викликані з тимчасовою втратою
нею працездатності, а також втратою сережки під час бійки.

Вислухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_1, котра погоджуючись з вироком суду, просила відмовити в задоволенні
апеляції, думку прокурора Кононенко К.М. про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, викладені в
апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Викладені у вироку висновки суду, щодо доведеності вини ОСОБА_1 в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесних
ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 за обставин викладених у вироку,
підтверджені зібраними у справі та перевіреними судом доказами в передбачуваному
кримінально-процесуальним законодавством порядку.

Справа № 11 - 90 Головуючий
у першій інстанції - Рунов Г.Ю.

Категорія - 122
ч. 1 КК України Доповідач
- Прокопенко О.Б.

2

Колегія суддів, перевіряючи справу вважає, що суд першої
інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи. При цьому
суд розглядав справу у відповідності з вимогами ст.299 КПК України, визнавши
недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким
не оспорювалися, в тому числі і потерпілою ОСОБА_2 За таких обставин потерпіла
взагалі позбавлена права оспорювати фактичні обставини справи.

Злочинні дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КК України кваліфіковані вірно.

Що ж стосується доводів ОСОБА_2 про
вчинення ОСОБА_1 більш тяжкого злочину проти приватної власності та злочину
проти громадського порядку та моральності, то вони належним чином перевірялися
органами досудового слідства і не знайшли свого підтвердження, а тому і були
прийняті рішення про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.44, 68),
котрі ніким не оспорені.

Не заслуговують на увагу вказівки
ОСОБА_2 про необхідність стягнення апеляційним судом на її користь матеріальних
збитків, викликаних тимчасовою втратою нею працездатності, та збитки, пов'язані
із втратою сережки під час бійки.

Так із матеріалів кримінальної справи вбачається, що 24
серпня 2006 р. постановою слідчого ОСОБА_2 була визнана потерпілою у справі, і
їй роз'яснені відповідні права (а.с.37). ОСОБА_2 у
відповідності з вимогами ст.28 КПК України цивільний позов у кримінальній
справі при проведенні досудового слідства та в суді, до початку судового
слідства, не заявила, а тому суд першої інстанції його і не розглядав. В
теперішній час, у відповідності із ч.4 ст.28 КПК України, потерпіла має право
пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином і у зазначеній
частині доводів апеляції ОСОБА_2, її права, як потерпілої у кримінальному
процесі, не порушені.

При призначенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.
122 КК України покарання, судом в повному обсязі дотримані вимоги ст. 65 КК
України" і покарання їй призначено з урахування тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу винної та обставин, що пом'якшують покарання, а саме:
позитивних характеристик, визнання вини і щирого каяття у вчиненому та
наявність на утриманні неповнолітньої дитини. В зв'язку з викладеним суд,
врахувавши викладені обставини, прийшов до правильного висновку про можливість
її виправлення без відбування покарання і застосував положення ст.ст.75, 76 КК
України. Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 призначено покарання необхідне й
достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав до
задоволення апеляції потерпілої, і у зазначеній частині, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України, колегія
суддів судової палати з кримінальних справ, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського
районного суду м. Суми від 27 листопада 2006 року відносно ОСОБА_1 залишити
без зміни, а апеляцію потерпілої ОСОБА_2 - без задоволення.