АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-102/08 Головуючий
ч. 2 ст. 286 ФЕТІСОВА
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2008 р. Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого ІЛЬЧЕНКА A.M.

суддів ЄВТУШЕНКА
В.Г., ЛИГИ М. П.

за
участю прокурора СУБОТІНОЇ С.
А.

адвоката ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянула
кримінальну справу за апеляційним поданням старшого помічника прокурора
Черкаського району Рога Т.С. на постанову Черкаського районного суду від 20 листопада 2007 року, якою
вирішено повернути прокурору Черкаського району кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. Хацьки Черкаського
району, раніше ' не
судимого, -

у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 286 КК
України, а саме в тому, що він 6.08.2006
року близько 22.30
год., рухаючись на мотоциклі МТ-11 по вул.. Джулаївка с. Хацьки Черкаського
району, порушив вимоги п. п. 2.3 б, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, проявив
безпечність та неуважність, не вибрав безпечної для руху швидкості, в
результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, внаслідок чого ОСОБА_3 від
одержаних тілесних ушкоджень помер.

Згідно
постанови про попередній розгляд справи задоволено клопотання потерпілої
ОСОБА_4 про направлення справи на додаткове розслідування, в якому потерпіла
порушила питання про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за більш тяжкий
злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, а також - про наявність у діях
останнього іншого умисного злочину - залишення її батька ОСОБА_3 в небезпеці.

При цьому суд
звернув увагу на такі обставини:

- потерпілій не
було вчасно повідомлено про прийняте рішення про закриття кримінальної справи
за ч. 1 ст. 115 КК України, чим
порушені її права на оскарження цього рішення;

2

- в ході
досудового слідства не вирішувалося питання щодо наявності або відсутності в
діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст.. 135 чи ст..
136 КК України(залишення у небезпеці, або ненадання допомоги особі, яка
перебуває в небезпечному стані.

У
зв'язку з наведеним суд вирішив повернути справу на додаткове розслідування з
метою поновлення прав потерпілої і ретельної перевірки усіх обставин справи та
вирішення питання про кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115, або ст.. 135 чи ст.. 136 КК України.

У
апеляції прокурор, який брав участь при попередньому розгляді справи, просить
скасувати постанову суду і направити справу на новий судовий розгляд,
мотивуючи, що суд безпідставно ухвалив рішення про повернення справи на
додаткове розслідування.

Зокрема,
апелянт звертає увагу, що потерпіла Войцехівська могла ознайомитися з
матеріалами справи згідно ст..
217 КПК України, але не побажала це робити і будь-яких заяв і
клопотань під час досудового слідства не заявляла, у тому числі і щодо
постанови про закриття справи в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України, з
якою вона знайомилася 22.06.2007
року в порядку ст..
217 КПК України.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення і дебати прокурора, про задоволення апеляції,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_2
і його захисника ОСОБА_1, які погоджуються з думкою прокурора, вивчивши
матеріали справи і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ст.. 237, 246 КПК України
при попередньому розгляді справи суддя за клопотанням, зокрема, потерпілого чи
його представника може повернути справу на додаткове розслідування у разі
наявності підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею Кримінального
кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин, чи для
пред'явлення йому обвинувачення, яке до цього не було пред'явлено.

У даній
справі під час її попереднього розгляду потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання
про повернення справи на додаткове розслідування із згаданих вище питань.

Задовольняючи
дан6е клопотання суд обґрунтовано звернув увагу на допущені органом досудового
слідства порушення вимог кримінально-процесуального закону, які забезпечують дотримання
прав потерпілого у кримінальній справі, зокрема - ч.3 ст. 214
КПК України, якою передбачено вручення потерпілому копії постанови про
закриття справи, в зв'язку з чим потерпіла не змогла скористатися передбаченим ст.. 315 КПК України
правом оскарження такої постанови.

При
цьому суд обґрунтовано зазначив про наявність у справі підстав для кваліфікації
дій обвинуваченого за статтями Кримінального кодексу, які передбачають
відповідальність за більш тяжкий злочин чи для пред'явлення обвинувачення, яке до
цього не було пред'явлено(ч. 1
ст. 115, ст.. 135 чи ст.. 136 КК України).

Такі
підстави вбачаються з висновку судово-медичної експертизи про те, що характер,
локалізація і взаємо розташування виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_3
тілесних ушкоджень вказують, що виникнення їх при дорожньо-транспортній пригоді
неможливо. До таких підстав слід віднести і визнавальні (перші) показання
ОСОБА_2 про побиття ним потерпілого ОСОБА_3, про що він виклав у своїй явці з
повинною, а також - під час його допиту як підозрюваного; під час відтворення
обстановки та обставин події за його участі.

Більше
того, колегія суддів виявила, що у справі є посилання про те, що ОСОБА_2 дав визнавальні
показання і під час його допиту, як обвинуваченого, при пред'явленні йому
обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України(т. 1 а. с. 113-115).

Про такі
показання згадує сам обвинувачений під час його «додаткового» допиту як
обвинуваченого від 4.10.2006
року(т. 1 а. с. 149), де він заявив,
що від показань, даних ним «в якості обвинуваченого» він відмовляється
повністю.

Разом з
тим, у справі немає такого протоколу допиту обвинуваченого ОСОБА_2

3

Колегія
суддів звернула увагу, що після документів, які свідчать про пред'явлення
ОСОБА_2 обвинувачення
за ч. 1 ст. 115 КК України 14.08.2006 року (т. 1 а. с. 113-115) у справі є
протокол про відмову від участі захисника(в якому, до речі, немає підпису
підозрюваного ОСОБА_2) та постанови слідчого про прийняття відмови (т. 1 а. с. 116, 117), хоча очевидно на
їх місці повинен знаходитися протокол допиту обвинуваченого (якого саме і немає
у справі), на що також слід звернути увагу прокурора при провадженні
додаткового розслідування.

На підставі
викладеного, керуючись ст..
ст.. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову
судді Черкаського районного суду від 20
листопада 2007 року про
направлення на додаткове розслідування кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України
залишити без змін, а апеляцію прокурора -
без задоволення.