Справа № 110 - 202 2007 р. Головуючий
у І інстанції: Каралюс В.М.
119 ч.1, 125 ч.1 КК України Доповідач: Галапац І.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах

апеляційного суду
Львівської області в складі:

Головуючого
Перетятька В.О. Суддів Галапаца І.І., Волинця М.М. з участю прокурора
Білінської Н.Й. адвоката ОСОБА_1 засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в
інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Городоцького районного суду Львівської
області від 17 жовтня 2006 року, -

встановила:

цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н., громадянин України, уродженець

м. Турка Львівської області, житель АДРЕСА_1, з

неповною середньою освітою,

непрацюючий,
несудимий,

засуджений за ст. 119 ч.1 КК України
на три роки шість місяців обмеження волі.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.,
громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_2, непрацюючий, несудимий,

засуджений за ст. 125 ч.1 КК України
до штрафу в розмірі 850 грн.

Запобіжний захід
засудженим залишений попередній: ОСОБА_2 -

тримання під вартою, ОСОБА_3 - підписку про
невиїзд з постійного місця

проживання.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_2 обчислюється з 29
березня 2006

року.

2

Вирішено питання
з речовими доказами.

За
вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними та засуджено за те, що вони 28 березня 2006 року біля 01 год. 30 хв.,
знаходячись в смт Великий Любінь Городоцького району Львівської області біля
приміщення Великолюбінської лікарні по вул. Львівській та перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, спричинили ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження під час
нанесення йому ударів кулаками. Після чого, ОСОБА_2 умисно наніс удар кулаком в
голову ОСОБА_4, в результаті
чого останній, впавши на землю та вдарившись потилицею об бордюр, отримав тупу
закриту черепну мозкову травму, яка в подальшому спричинила смерть останнього.

В апеляції адвокат ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 покликається на
те, що висновок суду про те, що ОСОБА_2 винен у вчиненні вбивства через
необережність є незаконним і не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає, що судом не було проведено послідовного аналізу доказів по справі,
виходячи з конфліктної ситуації між засудженим та потерпілим, оскільки дії
ОСОБА_2 були спрямовані на те, щоб зупинити конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Зазначає, що судом не враховано, що ініціатором конфлікту
був сам ОСОБА_4 та те, що брат покійного -
потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив взагалі не наказувати
ОСОБА_2

Просить вирок районного суду скасувати та закрити відносно ОСОБА_2 справу
за відсутністю в його діях складу злочину.

Засуджений
ОСОБА_3 вироку суду не оскаржував.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2, які
підтримали апеляцію, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни,
розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_2 стверджена зібраними по справі та перевіреними у судовому
засіданні доказами, а саме.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 в судовому
засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що дійсно 27 березня 2006 року в смт
Великий Любінь, коли він з ОСОБА_3 біля 1
год. йшли додому, по дорозі біля лікарні побачили ОСОБА_4, який безпричинно
почав їх ображати нецензурними словами, після чого намагався вдарити ОСОБА_3 в
обличчя, однак ОСОБА_3 ухилився і вдарив ОСОБА_4 два рази рукою в обличчя, і
оскільки ОСОБА_4 хотів вдарити ОСОБА_3, то він - ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_4 кулаком в обличчя, від чого той
впав та вдарився потилицею об бордюр. Побачивши, що ОСОБА_4 не встає, вони
допомогли йому підвестися і він пішов від них.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та дав аналогічні
пояснення.

Протоколом огляду місця події від 28 березня 2006 року, згідно
якого на подвір'ї будинку АДРЕСА_3
біля сходів будинку виявлено труп ОСОБА_4 (а.с. 4-11).

3

Протоколом
огляду місця події від 31
березня 2006 року та фототаблицею до нього, згідно
якого на бордюрі тротуару біля Великолюбінської лікарні виявлено волосся
темного кольору (а.с. 100-102).

Висновком
судово-медичної експертизи №34/06
від 20 квітня 2006 року, згідно
якого причиною смерті ОСОБА_4 є тупа закрита черепно-мозкова травма, яка
виразилась підшкірним крововиливом на голові, крововиливами під тверду мозкову
оболонку і в м'яку мозкову оболонку, що призвело до удавлення речовини
головного мозку. Смерть потерпілого, настала приблизно, протягом 6-8 годин від
моменту отримання даної травми. Протягом перших годин з моменту отримання
ушкоджень потерпілий міг виконувати активні дії.

Крім цього, при експертизі трупа ОСОБА_4 виявлено на чолі
справа і зліва, спинці носа, на правій щоці, на підборідді зліва - 5 саден; на
передній поверхні обох колін, на долонній поверхні лівої кисті - подряпини
лінійної форми; на повіках лівого ока -
синець, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 144-148).

Поясненнями на досудовому слідстві експерта ОСОБА_5, який проводив
розтин трупа ОСОБА_4, що показання ОСОБА_2, та ОСОБА_3 про те, що спочатку
ОСОБА_3 вдарив кулаком потерпілого в обличчя, а потім ОСОБА_2 вдарив кулаком
ОСОБА_4, від чого той впав і вдарився потилицею об бордюр, відповідають
локалізації тілесних ушкоджень в потерпілого ОСОБА_4 Крім цього, травма, яка спричинила
смерть, могла утворитись під час падіння останнього на потилицю (а.с. 104-105).

Висновком судово-імунологічної експертизи №146/2006-ім.
від 28 квітня 2004 року, з якої вбачається, що при порівняльному дослідженні 20
волосин з пучка волосся, вилученого з місця події, з поверхні бордюру,
виявились схожими за основними диференціюючими ознаками зі зразками волосся з
голови трупа ОСОБА_4 і можуть походити від нього (а.с. 162-166).

Вищенаведене вірно оцінено судом І інстанції і в
сукупності спростовує доводи апеляції, а тому висновок суду про винність
ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України, є правильний,
оскільки засуджений скоїв вбивство ОСОБА_4 через необережність.

Крім цього, колегія суддів вважає, що покарання
засудженому ОСОБА_2 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, є
необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

вирок Городоцького районного суду Львівської області від 17 жовтня 2006 року відносно
ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_1 в його інтересах - без задоволення.