Провадження № 1кп/201/27/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003289 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коммунарськ Луганської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
05.06.2012 р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі. Звільнився 04.07.2013 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 27 днів
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В розгляді справи приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

12.09.2014 року близько о 17.30 годин ОСОБА_3 , знаходився у дворі будинку № 171 по пр. Гагаріна у м. Дніпропетровську в районі магазину «АТБ», де на побутовому грунті між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_3 раптово виник єдиний прямий умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечними для життя в момент заподіяння. Після чого ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з особистих неприязних стосунків на ґрунті сварки з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки, знаходячись за вищевказаною адресою, невстановленим ножем наніс ОСОБА_5 один удар в область черева з лівої сторони, чим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черева ліворуч з раною у лівому підребер`ї по передньо-паховій лінії з випадінням петлі тонкої кишки назовні, яка переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу раньового каналу шкіри, підшкірно-жирової клітковини, чотирьох ушкоджень тонкої кишки та ушкодження брижі тонкої кишки з гематомою навколо, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а самеумисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним частково та пояснив, що 12.09.2014 року він, зі своїм товаришем ОСОБА_7 , приїхав на пр. Гагаріна в м. Дніпропетровську з метою купівлі б/в телефону. Телефон вони не знайшли і обвинувачений зайшов до магазину «АТБ», а ОСОБА_8 залишився на вулиці. Через деякий час ОСОБА_7 зателефонував і повідомив, що знайшов телефон і попросив вийти. На вулиці ОСОБА_7 завів обвинуваченого в двори, в місце, яке погано проглядається з усіх боків, де обвинувачений побачив потерпілого ОСОБА_5 і його дівчину на ім`я ОСОБА_9 , які були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 повідомив, що телефон є у ОСОБА_5 і вони почали спілкуватись, в ході чого з`ясувалось, що телефон ОСОБА_5 закладений, однак де він не сказав, а почав питати чи є гроші. Обвинувачений повідомив, що гроші з ним і після цього ОСОБА_9 встала і почала ображати обвинуваченого брутальною лайкою та кидатись на нього, намагаючись вдарити. Обвинувачений один раз пхнув її долонею в лоб і в цей час ОСОБА_5 схопив пакунок з продуктами обвинуваченого, перекинув його через себе і сказав «Ну, тепер моя черга». Він почав нападати на обвинуваченого і намагався засунути руку в карман його брюк в якому лежали гроші. Обвинувачений засунув свою руку в цю кишеню, в якій крім грошей лежав розкладний ніж. В ході бійки ОСОБА_5 схопив обвинуваченого за руку, витяг її з кишені та намагався вивернути. Ніж в цей час розклався, так як він є автоматичним і рука обвинуваченого, яка знаходилась зверху, зажата рукою ОСОБА_5 , сприснула та він випадково вдарив ОСОБА_5 ножем в область животу. Після цього обвинувачений пихнув ОСОБА_5 і з місця події пішов. Обвинувачений розцінював ситуацію як своє пограбування, а тому він захищався і не мав намір наносити потерпілому тілесні ушкодження ножем.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження у наданих сторонами кримінального провадження і досліджених в судовому засіданні доказах, а саме.

З показань потерпілого, допитаного в судовому засіданні вбачається, що в той день він, разом зі своєю знайомою ОСОБА_10 приїхали на пр. Гагаріна, де купили пакет вина та сіли його розпивати у дворі. В цей час до них підійшов раніше знайомий ОСОБА_11 , а через деякий час ОСОБА_3 , якого потерпілий раніше не знав та який присів біля них. Через деякий час ОСОБА_12 встала і відійшла в бік, розмовляючи по телефону. Потерпілий також піднявся, однак в цей момент обвинувачений замахнувся на потерпілого і той відчув як по тулубу зліва потекла кров, а отім побачив свої кишки. ОСОБА_3 і ОСОБА_11 в цей час мовчки встали і пішли геть, а ОСОБА_10 , яка підійшла, викликала швидку допомогу. Під час спілкування зі ОСОБА_3 , конфліктів між ними не було, як не було і бійки, телефон потерпілий не продавав.

Показання потерпілого в частині, то що саме ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження потерпілому підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання (а.с. 170) в ході якого потерпілий вказав на ОСОБА_3 , як особу, яка нанесла потерпілому один удар ножем в живіт.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що в той день йому зателефонував ОСОБА_3 і попросив допомогти йому придбати мобільний телефон на що свідок погодився і вони приїхали на пр. Гагаріна де шукали телефон, однак не знайшли і розійшлися у своїх справах. ОСОБА_13 побачив біля гаражів ОСОБА_5 і раніше йому не знайому ОСОБА_14 , які вживали спиртні напої та запросили свідки присісти до них. Він погодився і в ході розмови з`ясувалось, що ОСОБА_5 хоче продати телефон, а тому свідок зателефонував ОСОБА_3 з пропозицією купити цей телефон. ОСОБА_3 підійшов і вони почали спілкуватись з приводу купівлі телефону в ході чого ОСОБА_5 пояснив, що телефон у його товариша, треба зачекати годину і поцікавився у ОСОБА_3 чи є у нього гроші на що той відповів ствердно. Вони почали чекати і спілкуватись в ході спілкування ОСОБА_15 почала грубою нецензурною лайкою ображати ОСОБА_3 і він попросив ОСОБА_5 заспокоїти її на що вона почала ще більше нецензурно висловлюватись. ОСОБА_3 пхнув її і, в цей час, піднявся ОСОБА_5 і сказав: «А тепер моя черга». Вони зі ОСОБА_3 почали битись, а ОСОБА_15 в цей час нецензурно кричала на ОСОБА_16 . Під час бійки в руках у потерпілого нічого не було і він хапався за кишеню ОСОБА_17 , де лежали гроші на телефон. Свідок почав їх розбороняти і помітив, що ОСОБА_3 був в неадекватному стані. Після того як свідок їх розборонив вони зі ОСОБА_3 пішли а ОСОБА_15 продовжувала репетувати їм у слід. ОСОБА_3 взяв скляну пляшку і кинув в її бік ОСОБА_18 . Після цього вони пішли і ОСОБА_3 сказав, що підрізав потерпілого , однак свідок цього не бачив, як не бачив і ножа. Вони почали телефонувати 103, однак не додзвонились. Після бійки у ОСОБА_3 не було тілесних ушкоджень однак він скаржився, що у нього болить голова.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 12.09.14 р. вона разом з ОСОБА_5 перебували в дворі будинків по пр. Гагаріна в м. Дніпропетровську, де розпивали вино. Вона була в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому події пам`ятає погано. Під час їх спілкування до них підійшов ОСОБА_13 , а ще через деякий час до них підійшов ОСОБА_16 і вони почали спілкуватись з ОСОБА_5 з приводу телефону. В ході спілкування свідок посварилась зі ОСОБА_3 і почала щось йому кричати образливе. В ході сварки вона почала спілкування зі своїм колишнім чоловіком по телефону, а тому відійшла трохи вбік та не бачила і не чула, що відбувалось, однак коли вона повернулась то побачила, що ОСОБА_3 разом з ОСОБА_13 кудись ідуть, а ОСОБА_19 лежить на землі і у нього з живота тече кров. Свідок викликала швидку допомогу і міліцію. Потім ОСОБА_5 говорив свідкові, що після удару ножем ОСОБА_20 сказав йому: «Це тобі за неї».

Показання свідка ОСОБА_10 в частині, то що саме ОСОБА_3 спілкувався з ОСОБА_5 підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання (а.с. 49) в ході якого ОСОБА_10 вказала на ОСОБА_3 , як особу, з якою був конфлікт і бійка.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що в той день між 17 і 18 годиною він проходив позаду магазину АТБ, що розташований по пр. Гагаріна в м. Дніпропетровську і побачив двох громадян, який шли з боку гаражів. В цей час один з них зупинився, нагнувся, взяв порожню пляшку, повернувся на 5-6 кроків і кинув пляшку в бік магазину «Майстер» виразився нецензурною лайкою і вони пішли далі. Після цього свідок побачив, що на бордюрі сидів хлопець, спиною до свідка, який був начебто п`яний. Так як це нормально в тому районі то свідок не звернув на нього увагу. Свідок дійшов до гаражу і через деякий час до нього прийшов сусід і сказав, що той хлопець лежить з порізаним животом. Свідок пішов до хлопця і побачив, що той лежить на землі і з живота тече кров. Свідок викликав міліцію і швидку. Також там була ОСОБА_10 , яку свідок знає та яка була п`яна і виражалась лише нецензурною лайкою. Місцевість де знайшли хлопця, проходна і проглядається звідусіль.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив 12.09.2014 р. йому зателефонувала жінка, яка п`яним голосом з нецензурною лайкою повідомила, що ОСОБА_5 , який являється братом дружини свідка, підрізали і треба гроші на його лікування. Вона повідомила де це сталось і свідок поїхав на пр. Гагаріна, однак він там нікого не виявив. Після декількох телефонних дзвінків він з`ясував, що ОСОБА_5 в 16-й лікарні і свідок приїхав туди, де дав трохи грошей медсестрі. Після цього він поїхав додому і до нього знову зателефнувала дівчина, яка через деякий час приїхала і взяла грошей для ОСОБА_5 . Також свідок пояснив, що ОСОБА_5 не міг намагатись вчинити грабіж, так як він боягуз.

В ході огляду 12.09.2014 р.місця події - ділянки місцевості, розташованої біля гаражу № 36 будинку АДРЕСА_3 було виявлено картонну коробку з написом «Портвейн», три пластикові стаканчики з речовиною червоного кольору, осколки від скляної пляшки темного кольору (а.с. 6), що підтверджує показання обвинуваченого, свідків та потерпілого в частині того, що потерпілий і свідки розпивали вино та, що ОСОБА_3 кидав скляну пляшку в бік ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта № 3715е від 24.09.2014 р. (а.с. 126) у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черева ліворуч з раною у лівому підребер`ї по передньо-паховій лінії з випадінням петлі тонкої кишки назовні, яка переходить в раньовий канал, з ушкодженням по ходу раньового каналу шкіри, підшкірно-жирової клітковини, чотирьох ушкоджень тонкої кишки та ушкодження брижі тонкої кишки з гематомою навколо, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та які було спричинено від однієї механічної дії гострого предмету, який володів колюче-ріжучими властивостями , яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями, що діяв у напрямку зліва на право.

Оцінюючи вищеперелічені докази, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що 12.09.2014 р. близько 17-30 годин у дворі будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_3 наніс удар ножем в живіт ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження і умисні дії ОСОБА_16 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Показання обвинуваченого про те, що він випадково в ході бійки наніс тілесне ушкодження потерпілому, так як його рука, в якій був ніж, сприснула зверху вниз і ніж війшов в живіт потерпілого, суд розцінює як намагання обвинуваченого знизити ступінь своєї вини і, відповідно, тяжкість покарання, а тому не приймає до уваги з огляду на наступне. З протоколу проведення слідчого експерименту (а.с. 128) вбачається, що ході слідчого експерименту обвинувачений вказав, що наніс потерпілому удар в ліву частину брюшної полості ножем, який знаходився в правій руці, згідно висновку експерта №3800 е від 30.09.2014 р. (а.с. 136) вказаний механізм не суперечить тілесним ушкоджень, що виявлені у потерпілого, а згідно висновку експерта № 3715е від 24.09.2014 р. (а.с. 126) тілесне ушкодження потерпілого було спричинено від однієї механічної дії гострого предмету у напрямку зліва на право. В своїй сукупності ці докази спростовують посилання обвинуваченого на те, що удар було нанесено зверху вниз.

Посилання обвинуваченого на те, що він знаходився в стані афекту, суд не приймає до уваги, так як з висновку судово-психіатричного експерта № 129 від 04.06.2015 р. ОСОБА_3 в досліджуваній ситуації в стані фізіологічного афекту чи в іншому емоційному стані, який би суттєво вплинув на свідомість та поведінку, не знаходився.

Посилання обвинуваченого на те, що він діяв в межах необхідної оборони, суд також вважає необгрунтованими, так як з показань потерпілого та свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_13 , які були безпосередніми очевидцями подій, не вбачається факту нападу ОСОБА_5 на ОСОБА_23 . Згідно показів потерпілого та свідків між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, який переріс в бійку в ході якої ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження потерпілому. Отже, з обставин встановлених судом не вбачається дій ОСОБА_3 , які можна було б кваліфікувати як необхідну оборону.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за злочин, що посягає на життя людини, вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується, на момент скоєння злочину і на сьогоднішній день може давати звіт своїм діям та керувати ними.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає відшкодування завданої шкоди.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд відносить рецидив злочину.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який похилого віку, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочин, що посягає на життя людини, однак на шлях виправлення не став, продовживши вчинення аналогічних злочинів, вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення. Крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2012 року до чотирьох років позбавлення волі, звільнився 04.07.2013 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 27 днів і вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та невідбутого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2012 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, 1 місяця позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2012 року, визначивши остаточно до відбування п`ять років один місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 16 вересня 2014 року.

Речові докази туфлі чорного кольору, пара шкарпеток, джинси синього кольору,пояс, кепку та труси що зберігаються в камері схову речових доказів Жовтневого РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речові докази два сліди пальців рук зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази футболку чорного кольору, сорочку, брюки та три ножі, що зберігаються в камері схову речових доказів Жовтневого РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській областіповернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1