Провадження 1-кп/168/16/15
Справа № 168/788/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2015 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Прилісне Маневицького району Волинської області,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженої, непрацюючого, має на утриманні малолітню дитину,засудженої Ковельським міськрайонним судом Волинської області 11.11.2014 р. за ч.2 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі з застосуванням відповідно до ст.75 КК іспитового строку тривалістю 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
09.07.2014 р. близько 13.30 год. ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, з кімнати у вказаному будинку повторно умисно таємно викрала належне ОСОБА_5 майно вартістю 1435 грн., а саме: мобільний телефон марки «Самсунг S 5360» вартістю 490 грн. з сім-картою мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн., картою пам`яті на 8 гб вартістю 65 грн., який знаходився на підлозі в кімнаті, акумуляторну батарею до вказаного мобільного телефона вартістю 75 грн., що знаходилась та комп`ютерному моніторі в кімнаті, велосипед марки «Мустанг» вартістю 795 грн., що знаходився в коридорі.
Таким чином ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснила, що перебуваючи в будинку ОСОБА_5 знайшла його телефон, вирішила викрасти майно ОСОБА_5 , щоб вирішити свої фінансові проблеми. Зазначила, що у вчиненому розкаюється, усвідомила наслідки свого вчинку, частково відшкодувала потерпілому шкоду в сумі 500 грн., обіцяє в подальшому повністю відшкодувати шкоду, просить її суворо не карати, врахувати, що вона має на утриманні малолітню дитину і не позбавляти її волі.
Факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, крім повного визнання нею вини, підтверджується такими доказами:
- показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 про те, що дійсно в нього було викрадено велосипед, який він зберігав в приміщенні коридору, мобільний телефон марки «Самсунг S 5360» з сім-картою мобільного оператора «МТС», картою пам`яті на 8 гб, акумуляторну батарею до вказаного мобільного телефона, що знаходилась та комп`ютерному моніторі в кімнаті. Пояснив, що обвинувачена частково відшкодувала йому шкоду, щодо покарання покладається на розсуд суду;
- протоколом огляду місця події від 14.08.2014 р., згідно з яким у ході процесуальної дії встановлено місце, де знаходився велосипед і акумуляторна батарея до мобільного телефону, належних ОСОБА_5 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2014 р., згідно з яким в ході процесуальної дії обвинувачена ОСОБА_4 вказала і детально розповіла обставини викрадення майна та місце знаходження викрадених речей, належних ОСОБА_5 ;
- копією товарного чека про придбання мобільного телефона марки «Самсунг S 5360» та копією стартового пакета мобільного номеру;
- довідкою про те, що про вартість станом на 09.07.2014 р. бувших у використанні мобільного телефона марки «Самсунг S 5360» становить 490 грн., сім-карти 10 грн., карти пам`яті на 8 Гб 65 грн., акумуляторної батареї до мобільного телефона 75 грн., велосипеда спортивного типу марки «Мустанг» - 796 грн.
- довідкою ломбарду «Скарбниця», згідно з якою підтверджено факт здачі в ломбард мобільного телефона марки «Самсунг S 5360».
Вказані докази узгоджуються між собою і є належними і допустимими.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, тобто скоєння нею злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої немає.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка не працює, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатра і нарколога не перебуває, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а тому вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Крім того, 11.11.2014 року ОСОБА_4 була засуджена вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч.2 ст.185 КК України на три позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку - 2 роки і з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Крадіжку майна, належного ОСОБА_5 обвинувачена ОСОБА_4 вчинила 09.07.2014 р., тобто до ухвалення вироку Ковельського міськрайонного суду щодо неї, що свідчить про сукупність злочинів, а тому остаточне покарання їй слід призначити за правилами, встановленими ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Ковельського міськрайонного суду від 11.11.2014 року більш суворим призначеним за даним вироком.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, визначених ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді - 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.11.2014 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю три роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1