пр. № 1-кп/759/476/15 ун. № 759/7320/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Казахстані, українець, гр-н України, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

якому оголошено підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
За невстановлених обставин ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу придбав бойовий припас ручну осколкову гранату РГД-5, яку носив і залишив без передбаченого законом дозволу зберігати за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .

20 січня 2015 року близько 16 год 15 хв за місцем вказаного помешкання ОСОБА_8 було виявлено та вилучено вказаний бойовий припас, який він зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вилучений у ОСОБА_8 бойовий припас складається із стандартного промислово виготовленого уніфікованого запалу до ручних гранат дистанційної дії, який відноситься до бойових припасів, та відповідно стандартного промислово виготовленого корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 із зарядами вибухової речовини, які при поєднанні в одну конструкцію являють собою ручну осколкову гранту РГД-5, яка відноситься до бойового припасу, вільний обіг яких заборонено.

Вказані суспільно небезпечні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити вказане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 , оскільки в справі наявні належні докази того, що ОСОБА_8 на час вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, був неосудним, думку захисника, який підтримав думку прокурора, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до встановленого порядку дослідження доказів та на підставі висновку комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 87 від 21 квітня 2015 року, судом визнано недоцільним забезпечення участі ОСОБА_8 у судовому засіданні.
Як видно з дослідженого судом протоколу огляду місця події 20 січня 2015 року близько 16 год 15 хв за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на ручну осколкову гранту РГД-5, яку ОСОБА_7 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Згідно з дослідженим судом висновок вибухово-технічної експертизи № 1/12-ВТ від 21 січня 2015 року вилучений 20 січня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_8 предмет складається із стандартного промислово виготовленого уніфікованого запалу до ручних гранат дистанційної дії, який відноситься до бойових припасів, та відповідно стандартного промислово виготовленого корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 із зарядами вибухової речовини, які при поєднанні в одну конструкцію являють собою ручну осколкову гранту РГД-5, яка відноситься до бойового припасу, вільний обіг яких заборонено.

За таких обставин, суд вважає безспірно доведеним те, що 20 січня 2015 року ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 263 КК Україною, а саме зберігав бойовий припас без передбаченого законом дозволу.

Об`єктивно і безспірно доведений під час судового розгляду факт незаконного зберігання ОСОБА_9 бойового припасу прямо вказує на його причетність і до незаконного придбання та носіння цього бойового припасу, при цьому те, що не встановлено конкретних обставин придбання та носіння (час, місце, джерело, маршрут), не впливає на правову оцінку таких дій ОСОБА_8 як суспільно небезпечних.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що вони не оспорюють формулювання оголошеної підозри, та правову кваліфікацію суспільно небезпечних дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, а відтак суспільно небезпечне діяння, яке поставлено ОСОБА_10 у провину, дійсно мало місце, вчинено саме ним, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, як безспірно встановлено дослідженням висновку стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 87 від 21 квітня 2015 року, ОСОБА_7 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав стійким хронічним розладом «Шизофренія параноїдна форма, безперервно прогредієнтний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний дефект», а тому за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, ОСОБА_7 і на даний час страждає вказаним стійким хронічним розладом, а тому за своїм психічним станом також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не може правильно сприймати обставини справи, давати свідчення, приймати участь в судовому засіданні. ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Таким чином, суд також вважає доведеним те, що ОСОБА_7 на час вчинення суспільно небезпечного діяння, в якому він підозрюється, страждав стійким хронічним розладом, внаслідок якого за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 263 К України, у стані неосудності, а тому не підлягає кримінальній відповідальності за вчинене.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 93 та ст. 94 КК України до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру певного виду.

Оскільки психічно хворий ОСОБА_7 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в примусовому порядку, тому, враховуючи ступень небезпеки ОСОБА_8 для інших осіб, до нього згідно з правилами ст. 94 КПК України належить і достатньо застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Враховуючи обґрунтованість заявленого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 , обраний судом вид примусового заходу медичного характеру, суд вважає за необхідне змінити в порядку ст. ст. 377 та 508 КПК України до набрання вироком законної сили обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення ОСОБА_8 до психіатричного закладу в умовах, що виключає його небезпечну поведінку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 395, 508, 512-513 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 у вигляді направлення до психіатричного закладу - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Казахстані, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ змінити, помістити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Казахстані, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу в умовах, що виключає його небезпечну поведінку.

До поміщення ОСОБА_8 до психіатричного закладу утримувати його під вартою у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Речові докази по справі ручну осколкову гранту РГД-5 та інші предмети, заборонені у вільному обігу зберігати в кімнаті речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_11