Справа № 454/1245/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/6/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000202 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого, проживаючого в АДРЕСА_2

за ч.3 ст. 185; ч.1 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_12 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2014 року

ОСОБА_7 визнано винним і засуджено:

за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на один рік обмеження волі ;

за ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на три місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання .

ОСОБА_8 визнано винним і засуджено:

за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на один рік обмеження волі ;

за ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України на три місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та з іспитовим строком один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком суду 01 березня 2014 року близько 20 год. ОСОБА_7 , пошкодивши навісний замок підвалу потерпілої ОСОБА_13 в буд АДРЕСА_3 , повторно таємно викрав 2 скляних банки ємкістю по 1,5 літра з консервацією домашнього виробництва вартістю 20 грн. кожна, 11 скляних банок ємкістю по 0,5 літра з консервацією домашнього виробництва вартістю 15 грн. кожна, 3 скляні банки ємкістю по 1,5 літра з консервацією домашнього виробництва вартістю 25 грн., на загальну суму 230 грн.

03 березня 2014 року близько 22 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 на пропозицію останнього з підвалу потерпілої ОСОБА_14 в буд. АДРЕСА_3 повторно таємно викрали 20 скляних банок ємкістю по 0,5 літра кожна з консервацією домашнього виробництва вартістю 15 грн. кожна, на суму 300 грн., 2 скляні банки ємкістю 3 літри з виноградним вином, вартістю по 20 грн. за 1 літр, на суму 60 грн. кожна, 1 скляну банку ємкістю 0,5 літра з квасолею, вартістю 10 грн., 13 кг цибулі вартістю по 8 грн. за 1 кг, на суму 104 грн, на загальну суму 534 грн.

Крім того, 12 березня 2014 року о 17 год. ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка» ТзОВ «Львівхолод» по вул. Шашкевича, 8 в м. Сокалі, за попередньою змовою групою осіб вчинили закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а саме: пляшки горілки «Хортиця» ємкістю 1 л., вартістю 82,74 грн. та пляшки горілки «Карпатська» ємкістю 0,5 л, вартістю 46,74 грн., на загальну суму 129,48грн., але свого умислу не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_7 був затриманий охоронцем магазину при виході.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорює висновків суду щодо доведеності вини засуджених та правильності кваліфікації їхніх дій, проте вважає вирок суду незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, внаслідок м`якості. При цьому покликається на те, що суд, призначаючи покарання із застосуванням ст.69, ст. 75 КК України, пославшись на обставини, що пом`якшують покарання, не зазначив, які саме обставини істотно знизили ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також, всупереч вимог закону, своє рішення щодо звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням належним чином не мотивував. При цьому суд, призначаючи покарання, не взяв до уваги, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 раніше судимі, вчинений ними злочин відноситься до умисних тяжких злочинів, є корисливим злочином проти власності, вчинений повторно. На підставі наведеного просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі; за ч.1 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді трьох місяців арешту. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі. ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі; за ч.1 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді трьох місяців арешту. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення засуджених та їх захисників, які заперечили проти поданої апеляційної скарги, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і в апеляційній скарзі не заперечується. Кваліфікація дій засуджених також ніким не оспорюється.

Посилання прокурора у апеляційній скарзі на те, що суд призначив засудженим покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, та на неправильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, є безпідставними і свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшли.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 із застосуванням ст. 69 КК України, судом, всупереч доводам прокурора, наведені підстави прийняття ним такого рішення та вказано обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винних, а також з урахуванням викрадених обвинуваченими речей та їх вартості.

Як вбачається із вироку суду, суд обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, визнав їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, а також те, що обвинувачені мають захворювання, а саме ОСОБА_8 хворий на панкреатит, а ОСОБА_7 хворий на туберкульоз.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається із вироку суду засуджені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є особами молодого віку, мають постійне місце проживання, за яким позитивно характеризуються, свою вину визнали повністю, у вчиненому розкаялися, активно сприяли розкриттю злочинів, претензії будь-якого характеру з боку потерпілих від злочинів, відсутні.

Врахувавши обставини справи та сукупність пом`якшуючих обставин, стан здоров`я обвинувачених, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд першої інстанції мотивовано дійшов висновку, що виправлення обвинувачених можливе без відбування покарання та обґрунтовано застосував до них ст. 75 КК України, на підставі якої звільнив їх від відбування покарання з випробуванням.

Обставина, що кримінальне правопорушення, яке вчинили засуджені, є тяжким, а також те, що останні раніше притягались до кримінальної відповідальності, не містить заборони для застосування щодо них ст. 75 КК України.

На думку колегії суддів призначене засудженим покарання є справедливим, необхідним і достатнім для їх виправлення та запобіганню новим кримінальним правопорушенням. На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити прокурору в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст., ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_12 залишити без задоволення а вирок Сокальського районного суду Львівської області від 26 червня 2014 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4