Справа № 690/315/15-к
Провадження № 1-кп/690/30/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
15 травня 2015 року. Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_5 24 лютого 2014 року, діючи умисно, використовуючи особисту комп`ютерну техніку, розташовану за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 за допомогою персональних акаунтів в соціальних мережах «Вконтакте» з логіном « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з логіном « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), усвідомлюючи, що його персональні сторінки мають відкритий доступ і з ними має змогу ознайомитись необмежено коло користувачів соціальних мереж Інтернету «Вконтакте» та «Facebook», умисно розмістив на «стіні» своїх персональних сторінок соціальних мереж «Вконтакте» та «Facebook» статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », шляхом копіювання її частини та розмішення посилання на сайт « ІНФОРМАЦІЯ_5 »( ІНФОРМАЦІЯ_5 »), з повною версією зазначеної статті.
Згідно висновку експерта від 17 березня 2015 року № 5/1 стаття під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 . Путину: ІНФОРМАЦІЯ_7 », що була розміщена ОСОБА_5 на його персональних сторінках в соціальних мережах «Вконтакте» та «Facebook», містить публічні заклики до приєднання частини України (а саме південно-східні її території та АР Крим) до складу Російської Федерації, тобто державного кордону України, що суперечить положенням ст.ст. 1, 2, 5, 17 Конституції України.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 110 КК України, як розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Згідно положень ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого особа визнала свою винуватість, є злочином середньої тяжкості. Шкода, внаслідок вчинення зазначеного злочину, була завдана лише державним інтересам, тому відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України, у даному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронними органами у виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст. 110 КК України 1 рік позбавлення волі. Приймаючи до уваги щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, на підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.3 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_5 згідний.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
- для прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким буде затверджено дану угоду в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст. 424 КПК України обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено та є зрозумілим.
- для обвинуваченого ОСОБА_5 відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України. Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит в судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено та є зрозумілим.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі не виконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 розповсюдив матеріали із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 110 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Речові докази по справі: SIM-карту мобільного оператора «life:)» з номером телефону НОМЕР_1 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК УКраїни, суд, -
затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 квітня 2015 року між прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не змінювати свого місця проживання та роботи без дозволу органів кримінально-виконавчої системи .
Речові докази по справі: SIM-карту мобільного оператора «life:)» з номером телефону НОМЕР_1 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий ОСОБА_1