УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 серпня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого:
Палічука А.О. Суддів: Нікітіна О.С. Кадегроб А.І.

за
участю прокурора: Головіної Т.А. з участю засудженого: ОСОБА_1 розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на
вирок Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 червня
2007 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець

селища Знам'янка Знам'янського району Кіровоградської
області,

циган, громадянин України, освіта неповна середня,
неодружений,

такий, що не працює, мешканець селища Знам'янка
Знам'янського

району, раніше судимий:

06.05.1996 року Знам'янським міським судом
Кіровоградської

області за
ст.ст.229-6 ч. 1,46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою
виконання вироку на 2 роки;

· 25.05.1998
року Знам'янським міським судом Кіровоградської області за ст.229-6 ч.2, ст.43
КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 29.11.1999 року ухвалою
Полтавського міськсуду звільнений умовно-достроково від відбування покарання на
5 місяців 27 днів.

· 20.06.2001
року Знам'янським міським судом Кіровоградської області за ст.ст.140 ч.3, 142
ч.2, 42, 43 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; звільнився
25.03.2006 року по відбуттю строку покарання

засуджений за
ст.190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.

Вироком суду постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілого ОСОБА_2. матеріальні збитки у розмірі 832 грн.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за
вчинення злочинів при наступних обставинах.

11
лютого 2007 року близько 19 години, маючи намір на
заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, ОСОБА_1 прийшов до будинку ОСОБА_2.,
який розташований у АДРЕСА_1, де шляхом зловживання довірою потерпілого, взяв у
останнього бензопилу, пообіцявши
ОСОБА_2. повернути її наступного дня, однак не дотримавшись даної обіцянки,
заволодів бензопилою "Партнер"
вартістю 1147 грн. 20 коп. Після чого ОСОБА_1 зник з бензопилою та розпорядився нею
на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальних збитків на вказану
суму.

12
лютого 2007 року близько 18 год., маючи намір на
заволодіння чужим майном шляхом шахрайство
ОСОБА_1 прийшов до будинку ОСОБА_2., розташованого

Справа
№11-а-бЗО 2007р. Головуючий
в суді 1-ї інстанції - Попова Н.І.

Категорія
- ст. 190 ч.2 КК України Доповідач
у апеляції - Палічук А.О.

за вище
вказаною адресою, де шляхом зловживання довірою потерпілого, взяв у останнього
зварювальний апарат та мідний кабель для зварювальних робіт довжиною 27 м та 27
мм у діаметрі,
пообіцявши ОСОБА_2. повернути зазначені речі наступного дня, однак не
дотримавшись даної обіцянки, заволодів зварювальним апаратом вартістю 432 грн.
та мідним кабелем для зварювальних робіт довжиною 27 м та 27 мм у діаметрі
вартістю 400 грн., а всього майном на загальну суму 832 грн. Після чого ОСОБА_1
зник з вказаними речами та розпорядився ними на власний розсуд, чим заподіяв
потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 832 грн.

В апеляції та доповненні до неї засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи вини і
кваліфікації злочину, просить пом'якшити призначене йому покарання,
застосувавши статтю 69 КК України, посилаючись на те, що вину визнав повністю,
щиро розкаявся, частково відшкодував завдані потерпілому матеріальні збитки,
хворіє на туберкульоз, від злочину не настало тяжких наслідків. Крім того,
апелянт зазначив, що під час розгляду справи судом не були роз'ясненні його
права, а також не було з'ясовано чи має він клопотання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку без зміни,
засудженого ОСОБА_1, що
підтримав свою апеляцію, вивчивши матеріали справи та зваживши доводи апеляції,
колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Як встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній
проведені з дотриманням вимог ст.22 КПК України. Викладені у вироку висновки
про винність ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України за
обставин, вказаних у вироку суду, грунтуються на зібраних по справі доказах,
які досліджені судом першої інстанції у відповідності зі ст.299 ч.3 КПК
України, відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оскаржуються. Дії
засудженого правильно кваліфіковані як заволодіння майном шляхом зловживання
довірою (шахрайство), повторно, тобто за ст.190 ч.2 КК України.

Призначаючи міру покарання засудженому, суд першої
інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним
злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного
ОСОБА_1, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює. У якості
обставин, які пом'якшують покарання, суд першої інстанції обгрунтовано визнав
те, що: засуджений хворіє на туберкульоз легень, щиро розкаявся у скоєному, від
злочину не настало тяжких наслідків.

Доводи ОСОБА_1 про можливість застосування ст.69 КК України при призначенні
йому покарання з урахуванням перелічених ним в апеляції обставин - є
неспроможними, оскільки районним судом у відповідності з вимогами ст.65 КК
України були вивчені та враховані всі можливі обставини, які характеризують
особу та пом'якшують покарання.

Що стосується тверджень апеляції про те, що суд першої
інстанції-під час розгляду справи не роз'яснив ОСОБА_1 його права та не
з'ясував до початку судового слідства наявність у нього клопотань, то вони
також є необгрунтованими, оскільки з протоколу судового засідання (а.с.106)
вбачається, що районний суд у відповідності до ст.ст.294, 296 КПК України
виконав всі дії, які відносяться до підготовчої частини судового засідання.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обгрунтовано призначив засудженому ОСОБА_1 покарання у межах санкції
ст.190 ч.2 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а вирок

Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 6 червня 2007троку щодо

ОСОБА_1 - залишити без
зміни.