Справа№1-22/10
Провадження №1-кд/751/28/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2010 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Кузьміна М. В.

при секретарі ГРИЩЕНКО Н.С.

за участю прокурорів КАЛИТА А.Д., БАСАЛИКА В.О.

адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 26.12.2005 року Деснянським райсудом м. Чернігова за ч. 2 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки; 19.10.2007 року Деснянським райсудом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, 69, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився умовно-достроково на 1 рік за постановою Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2009 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

26.09.2009 року, приблизно о 09-00 годині, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в квартирі № 48, будинку № 14 по вул. 1-ї ОСОБА_3 м. Чернігова, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 5130», з карткою памяті ємністю 1 Мб, на суму 1100 грн., з сім-картою оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., а всього на загальну суму 1 125 грн., що належить ОСОБА_4, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного злочину спочатку визнав та пояснив, що дійсно 25.09.2009 року він приїхав до білим ОСОБА_5, яка мешкає в квартирі 48 будинку 14 по вул. 1-ї ОСОБА_3, купили горілки, поїсти. Разом вживали горілку, вночі сходили, купили ще горілки і знову продовжували розпивати спиртні напої. Вранці він з кухні пішов через кімнату на балкон і побачив на підлозі, біля батареї, мобільний телефон. Він забрав цей телефон, повернувшись з балкону, зі своїм знайомим на імя Володимир пішов на Центральний ринок. По дорозі він викинув з мобільного телефону сім-карту. На Центральному ринку продав телефон незнайомому чоловіку за 600 грн. Гроші витратив на себе.

Однак, після запитання адвоката підсудний ОСОБА_2 змінив свої покази і пояснив, що телефон він не брав і свою вину у вчиненні вказаного злочину не визнає.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_2 своєї вини у скоєнні даного злочину не визнав та пояснив, що явку з повинною він написав під тиском працівників карного розшуку, його вина повністю доведена в судовому засіданні та підтверджується показами допитаного потерпілого, допитаних свідків та дослідженими матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що дійсно 25.09.2009 року в квартиру, де він мешкає разом з дружиною, прийшов ОСОБА_2, хлопець на імя Володимир, разом з його сестрою ОСОБА_5 вони на кухні, вночі, розпивали спиртні напої. Він зі своєю дружиною спав у кімнаті, телефон він поклав на підлогу біля вікна, коли прокинувся, то побачив, що телефону немає. Він пішов на кухню та спитав у дружини та сестри, де хлопці. Останні сказали, що вони поїхали. Він спитав де його телефон, після цього сестра почала дзвонити ОСОБА_2, останній спочатку казав, що не брав, а потім приїхав, розплакався, обіцяв повернути гроші, але до цього часу телефон йому не повернуто. Заявлений позов підтримує.

Свідок ОСОБА_5, яка є сестрою потерпілого та пояснила, що перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_2, в судовому засіданні показала, що дійсно 25.09.2009 року до них у квартиру прийшли Кондратенко та ОСОБА_2 На кухні вони вживали спиртні напої, всі ходили до магазину, потім знову вживали спиртні напої, вранці виявилось, що у брата пропав мобільний телефон. Викликали міліцію, яка забрала ОСОБА_2

Згідно показів свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено, що вона перебуває з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах, 25.09.2009 року вона разом з чоловіком була вдома. Ввечері разом з ОСОБА_5 до них у квартиру прийшов ОСОБА_2 та хлопець на імя Володимир. Вони всі вживали спиртні напої, потім з ОСОБА_4 вони пішли спати. Вранці, коли ОСОБА_4 спав, вона вийшла на кухню, там була ОСОБА_5 та хлопці, хтось кудись ходив. Потім хлопці пішли, а коли ОСОБА_4 прокинувся, зясувалось, що зник мобільний телефон ОСОБА_4. Після цього звернулись до міліції.

Таким чином, оцінюючи покази вказаних свідків, які співпадають з показами потерпілого та дослідженими матеріалами справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 в скоєнні крадіжки мобільного телефону, що належать ОСОБА_4 доведена, і суд кладе їх в основу вироку.

Крім цього, вина ОСОБА_2 також підтверджується дослідженими матеріалами справи. Згідно явки з повинною (а.с. 4) ОСОБА_2 визнав, що він 25.09.2009 року, перебуваючи в квартирі 48 будинку 14 по вул. 1-ї ОСОБА_3 вживав спиртні напої, а вранці, 26.09.2009 року, викрав мобільний телефон «Нокіа», який в цей же день продав на Центральному ринку невідомому чоловіку за 600 грн. Дана явка з повинною написана власноруч ОСОБА_2 і тому суд кладе її в основу вироку.

Згідно пояснень, даних ОСОБА_2 (а.с. 5-6) він також визнає, що 26.09.2009 року він викрав мобільний телефон, який належить ОСОБА_4

Будучи допитаним в якості підозрюваного (а.с. 19) ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у вчиненні крадіжки мобільного телефону та докладно розповів яким чином він викрав мобільний телефон, кому продав, описав особу, якій продав мобільний телефон.

Під час проведення ставки віч-на-віч (а.с. 20) між потерпілим та підсудним ОСОБА_2 підсудний знову підтвердив, що викрав мобільний телефон, який належить ОСОБА_4

Будучи допитаним 05.10.2009 року в якості обвинуваченого ОСОБА_2 свою вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю та знову докладно розповів яким чином він викрав мобільний телефон, що належить потерпілому, де, кому і за скільки продав (а.с. 29).

Будучи допитаним в якості обвинуваченого 26.11.2009 року вже після призначення адвоката ОСОБА_2 знову визнав свою вину та знову докладно розповів де він був, з ким розпивав спиртні напої і як він викрав мобільний телефон потерпілого та кому продав.

Таким чином, суд вважає, що підсудний ОСОБА_2, не визнаючи свою вину у вчиненні вказаного злочину, намагається уникнути кримінальної відповідальності і до його показів, даних на прохання адвоката, суд ставиться критично, тому що під час досудового слідства, вже будучи допитаним в якості підозрюваного та обвинуваченого, він добровільно давав покази, докладно розповідав яким чином вчинив злочин і дані покази, які були досліджені судом, співпадають повністю з показами потерпілого, допитаних свідків і доводять вину підсудного. Жодного разу під час досудового слідства підсудний та його адвокат не висловлювали скарг в частині того, що підсудний давав покази під примусом зі сторони працівників карного розшуку і тому суд не може прийняти до уваги покази підсудного в частині того, що він вимушений був давати визнавальні покази.

Оцінюючи отримані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_2 за фактом таємного викрадення майна, яке належить ОСОБА_4, вчиненого повторно - органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України, за обставини, які помякшують вину підсудного ОСОБА_2 суд визнає сприяння розкриттю злочину.

За обставини, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_2, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обговорюючи питання про обрання міри покарання підсудному ОСОБА_2, суд приймає до уваги дані, характеризуючи особу підсудного, те, що він неодноразово був засуджений, але на шлях виправлення не став і скоїв новий злочин під час умовно-дострокового звільнення, тому суд вважає за необхідне обрати відносно нього міру покарання в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України, лише у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст. 71 КК України, так як ОСОБА_2 вчинив новий злочин під час невідбутого покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.10.2007 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає задоволенню тому, що шкода завдана винними діями підсудного і даний цивільний позов був визнаний підсудним ОСОБА_2 в повному обсязі.

Речових доказів немає.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

Засудив:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.10.2007 року у вигляді шести місяців позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_2 міру покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1 125 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на утримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31, взявши під-варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з часу затримання.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з часу проголошення.

Суддя М.В. Кузьмін