Справа № 366/1957/13-к
Провадження № 1-кп/366/162/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2013 року Іванківський районний
суд Київської області у складі:

головуючого - судді Ткаченка Ю.В.,

при секретарі судового засідання
Євтушенко В.Д.

за участю прокурора Шевченко О.О.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Іванків, Київської
області кримінальне провадження за
обвинувальним актом за номером Єдиного
реєстру досудових розслідувань
0000048 про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Середній
Єгорлик, Целінського району,
Ростовської області, РФ, жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
не одруженого, працюючого на пилорамі в
с. Коленці, Іванківського району,
обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1
Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2013 року, приблизно о 08 годині,
ОСОБА_1, в обхід контрольно-пропускних
пунктів міліції, встановлених по
периметру зони відчуження та зони
безумовного обов'язкового відселення,
в районі с. Рагівка, Поліського району,
Київської області, проник на територію
зони відчуження та прибув у виселене
село Поліське, яке відноситься до зони
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи, де у
відселених будинках, назбирав та склав
до чотирьох мішків, які заздалегідь
приніс із собою, та розмітив на
господарському візку, який також
привіз із собою вироби побутового
призначення з кольорового металлу та
намагався їх перемістити за межі зони
відчуження без передбаченого законом
дозволу і без проведення
дозиметричного контролю до с. Рагівка,
з метою збуту.

Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15,
ч. 3 ст. 267-1 КК України, визнав повністю,
щиро розкаявся.

Враховуючи повне визнання
обвинуваченим ОСОБА_1 своєї вини,
підтвердження ним обставин вчинення
кримінального правопорушення, яке йому
інкримінується, суд визнає на підставі
ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року)
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин
справи, які ніким не оспорюються.
Обвинуваченому роз'яснено наслідки
застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012
року), проти яких, він не заперечує.

Вищезазначені встановлені судом
обставини підтверджуються доказами, що
отримані судом з досліджених у
судовому засіданні таких
процесуальних джерел доказів, як
показання обвинуваченого.

Зокрема, допитаний як обвинувачений
ОСОБА_1. показав суду про те, що він
проживає в с. Рагівка разом з матір'ю.
Останніх 4 (чотири) місяці працює на
пилорамі в с. Коленці, Іванківського
району, заробляє на життя по 3000 гривень
щомісяця, приблизно, все залежить від
того скільки напрацював. На день
вчинення кримінального правопорушення
він не працював і не мав грошей. Тоді
він вирішив піти та назбирати
металолому. 25.06.2013 року, зранку, він взяв
господарській возик, мішки та пішов до
виселеного села Поліське. Дозволу на
проникнення у виселене село у нього не
було. Про те що село Поліське виселене
він знав, оскільки 11 років прожив там.
Прибувши на територію села Поліське,
він почав ходити по відселеним
будинкам та збирати металобрухт.
Назбиравши, склав все до возика і повіз
додому. Вже на зворотньому шляху він
був затриманий працівниками міліції, а
весь метал вилучили.

Вказані докази дають достатні підстави
вважати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні
вищезазначеного кримінально караного
діяння.

Призначаючи вид та міру покарання
обвинуваченому ОСОБА_1, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, який в силу ст. 89 КК
України, раніше не судимий, за місцем
проживання характеризується
посередньо, не одружений, працює, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває.

Суд ураховує також наявність
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66
Кримінального кодексу України
пом'якшуючої покарання обвинуваченого
обставини, зокрема, щирого каяття,
відсутність передбачених ч. 1 ст. 67
Кримінального кодексу України
обтяжуючих покарання обвинуваченого
обставин.

Враховуючи обставини справи, особу
обвинуваченого, суд вважає, що слід
призначити покарання в межах санкції
статті у вигляді штрафу.

Така міра покарання буде достатньою
для його виправлення та попередження
вчинення ОСОБА_1 нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1 - не обирався.

Цивільний позов відсутній у матеріалах
кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального
процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.
267-1 КК України Кримінального кодексу
України, та призначити йому покарання у
вигляді штрафу у розмірі 75 (семи десяти
п'яти) неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 1275 (одна
тисяча двісті сімдесят п'ять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_1 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору. Копія
вироку не пізніше наступного дня після
ухвалення надсилається учаснику
судового провадження, який не був
присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його нене скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, вважається, що вирок не
набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30
(тридцяти) днів з дня його проголошення
до Апеляційного суду Київської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Іванківський районний суд
Київської області.

Суддя: