Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/243/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 119 (98) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0001151 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2014 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладено певні обов`язки. Вказаним вироком вирішено питання щодо судових витрат, а також стягнено з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 3044 грн. 74 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 50000 грн. моральної шкоди, а також 1868,76 грн. витрат в дохід місцевого бюджету за лікування потерпілого.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він скоїв вбивство через необережність, при наступних обставинах.

4 червня 2014 р. близько 19 год. між ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та раніше йому знайомим ОСОБА_10 на вул. Радянська в м. Олександрія Кіровоградської області відбулася приватна розмова, під час якої на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли, сталася сварка. Під час сварки ОСОБА_8 умисно наніс удар долонею правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_10 . Уникаючи сварки ОСОБА_10 пішов до свого будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 . На відстані близько 30 метрів від свого домоволодіння, його наздогнав ОСОБА_8 , який лівою рукою наніс один удар в обличчя ОСОБА_10 , при цьому не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити. ОСОБА_10 , втративши рівновагу, впав на спину, вдарившись потиличною частиною голови об бруківку проїзної частини вулиці внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми: крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки, забій головного мозку, перелом основи черепу, крововиливу у м`які тканини голови, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 204 від 16 липня 2014 р. відносяться до категорії тяжких як такі, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

5 червня 2014 р. ОСОБА_10 було доставлено до міського лікувального закладу «Міська лікарня № 1 м. Олександрії», де він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Безпосередньою причиною його смерті виявилася черепно-мозкова травма з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, забій головного мозку, перелом основи черепу.

В апеляції прокурор просить вирок районного суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.1 ст. 119 КК України у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що судом допущено невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через його м`якість. Так, в судовому засіданні із показань обвинуваченого встановлено, що безпосередньо після нанесення ним удару ОСОБА_10 він допоміг занести потерпілого до будинку, намагався викликати швидку допомогу. Через декілька днів обвинувачений купив ліки на суму 133,50 грн., а в період судових розглядів перерахував вдові потерпілого кошти в сумі 1000 грн. За таких обставин вважає безпідставним визнання судом, як пом`якшуючі обставини, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, часткове добровільне відшкодування шкоди шляхом придбання ліків потерпілому та часткове відшкодування шкоди його вдові, оскільки сума, яку обвинувачений відшкодував потерпілій не є співрозмірною з розміром заподіяної шкоди.

Судом, зазначено у вироку, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, однак, вказане документально не підтверджено.

Крім того, судом допущено неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, через застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Судом не взято до уваги, що державним обвинувачем пропонувалось суду призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі реально, однак суд необґрунтовано дійшов думки щодо зменшення розміру покарання та призначив ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, що унеможливлює виправлення і перевиховання обвинуваченого. Крім того, судом залишено поза увагою вимоги п. 1 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких призначення судами кримінального покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Заслухавши доповідача, провівши судове слідство в обсязі допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, які характеризують його особу, заслухавши висновок прокурора, який підтримав апеляцію частково та просив вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які погодились з вимогами прокурора щодо направлення справи на новий судовий розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.
Допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_8 пояснив, що 4.06.2014 року під час сварки з ОСОБА_10 вдарив останнього долонею в обличчя, можливо й двічі від чого ОСОБА_10 упав на дорожнє покриття вдарившись потилицею й знепритомнів, якого потім занесли до будинку і викликали швидку допомогу.

Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

З висунутого ОСОБА_8 обвинувачення вбачається, що він 4 червня 2014 р. близько 19 год., під час сварки з ОСОБА_10 наніс останньому удар долонею в обличчя, який уникаючи подальшої сварки пішов до свого будинку. В свою чергу обвинувачений сам наздогнав ОСОБА_10 , якому знову рукою наніс удар в обличчя від якого потерпілий впав вдарившись потиличною частиною голови об бруківку проїзної частини вулиці внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми: крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки, забій головного мозку, перелом основи черепу, крововиливу у м`які тканини голови, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 204 від 16 липня 2014 р. відносяться до категорії тяжких як такі, що є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Отже із висунутого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_10 помер від отриманого 4.06.2014 року удару ОСОБА_8 , внаслідок якого впав вдарившись потиличною частиною голови об бруківку проїзної частини вулиці.

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 пояснив, що наніс ОСОБА_10 лише один удар, від якого останній впав. Про це він повідомляв також під час проведеного з ним слідчого експерименту. 4.06.2014 року ОСОБА_10 був доставлений в лікарню потім був відпущений додому де перебував близько доби, а 5.06.2014 року знову був доставлений в лікарню.

Відповідно висновку експерта № 204 від 16.07.2014 року при досліджені трупу ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно - мозкова травма, крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки, забій головного мозку, перелом основи черепу, крововиливи у м`які тканини голови, які відносяться до категорії тяжких як такі, що являються небезпечними для життя в момент їх заподіяння (т.1 а.с.29-42). Додатковим висновком експерта № 204 від 30.09.2014 року підтверджується факт нанесення ОСОБА_8 лише одного удару ОСОБА_10 ( т.1 а.с. 149-153).

Судом першої інстанції залишено поза увагою, розбіжності в показаннях ОСОБА_8 щодо кількості нанесення ударів ОСОБА_10 .

Також судом залишено поза увагою те, що відповідно висновку експерта № 204 від 16.07.2014 року у ОСОБА_10 мались тілесні ушкодження: закрита черепно - мозкова травма, крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки, забій головного мозку, перелом основи черепу, крововиливи у м`які тканини голови, які відносяться до категорії тяжких як такі, що являються небезпечними для життя в момент їх заподіяння та від отримання яких він в подальшому помер.

Однак при наявності у ОСОБА_10 такого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень залишились поза увагою суду підстави відпуску його з лікарні 4.06.2014 року, перебування вдома протягом доби та причини повторної госпіталізації в лікарню 5.06.2014 року.

За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний дослідити всі докази, яким органи досудового слідства обґрунтовували висновок про винність ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України. Однак суд першої інстанції цього не зробив і відповідних доводів обвинуваченого не спростував.

Суд першої інстанції визначив обсяг досліджених ним доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, що виходячи з положень диспозиції зазначеної статті, позбавляє можливості колегію суддів входити в обговорення вини та кваліфікації дій обвинуваченого, а тому апеляційний суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, допущені судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, в ході якого необхідно врахувати вищевикладене, а також вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи і в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 9, 376, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2