В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/274/2014 (130/3495/14-к), що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 11.11.2014 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , молдаванина, громадянина Республіки Молдова, уродженця с. Каларашовка Окницького району Республіки Молдова, останнє постійне місце проживання - АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, невійськовозобов"язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз:
- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2010 р. за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до п`яти років позбавлення волі, 10.11.2014 р. звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 2 місяці 20 днів згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2014 року
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

10.11.2014 р. приблизно о 19-30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Жмеринка Вінницької області, йдучи по вул. Київській тротуаром маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, умисно відкрито, повторно, заволодів майном ОСОБА_7 , а саме схопив сумку та вирвав її у потерпілої ОСОБА_7 . Внаслідок дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 впала на землю, а ОСОБА_4 заволодів належною їй жіночою сумкою, із особистими речами та грошима в сумі 300 грн., купюрами 3 по 100 грн., чим завдав ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 300 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є грабіж вчинений повторно.
Цивільний позов не заявлено.
Також, 11.11.2014 р. приблизно о 02-00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в м. Жмеринка Вінницької області на вул. Центральна біля магазину «Господарчий», помітивши ОСОБА_8 , яка йшла тротуаром по вул. Центральній м. Жмеринка Вінницької області, наздогнавши її та з метою реалізації свого злочинного наміру, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, відкрито, повторно схопив сумку ОСОБА_8 , намагаючись її вирвати з рук останньої. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 ОСОБА_8 впала на землю, а ОСОБА_4 заволодів жіночою сумкою, яка належала ОСОБА_8 , і в якій знаходились її особисті речі, мобільний телефон «Нокіа Х1», вартістю 400 грн., а також грошові кошти в сумі 6000 грн., чим завдав ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 6400 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є грабіж вчинений повторно.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. У судовому засіданні показав, що він звільнився із ОСОБА_9 та прямував на батьківщину в Молдову, вийшов на вокзалі в м.Жмеринка та відстав від поїзда. Вирішив прогулятись містом, помітив невідому жінку в районі залізничного вокзалу, схопив за сумку, потерпіла впала на землю, вирвав у жінки сумку та втік, перескочивши через паркан, однак нічого цінного в сумці не знайшов, бо було темно і викинув сумку в дворі. Надалі в центрі міста він помітив іншу невідому жінку та таким самим способом, шляхом ривка вирвав сумочку і у неї, від чого потерпіла впала на землю. Обвинувачений втік на іншу вулицю, в сумці він знайшов гроші та мобільний телефон, він міг ними розпорядитись. Надалі обвинуваченого зупинив патруль міліції та все викрадене було у нього вилучено. У скоєному розкаявся, пояснив вчинення злочинів хворобою матері та відсутністю можливості заробити гроші, розумів, що відкрито викрадав чуже майно. Час, місце, спосіб вчинення злочину, кількість та вартість викраденого не оспорив.
Потерпілими у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилась, надала заяву (а.судового провадження 25), у якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, погодилась із обвинуваченням, цивільний позов заявляти не буде, шкода, завдана злочином їй відшкодована, приймати участь у судових дебатах не бажає, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_8 до суду не з`явилась, надала заяву (а.судового провадження 40), у якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, погодилась із обвинуваченням, цивільний позов заявляти не буде, шкода, завдана злочином їй відшкодована, приймати участь у судових дебатах не бажає, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочини вчинені обвинуваченим не є складними, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільні позови по справі не заявлявся.
Прокурор не оспорив фактичні обставини справи, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочинів був повнолітнім (а.с. 47), вчинив злочини, маючи судимість за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, за які останній раз був засуджений вироком Малиновського райсуду м. Одеси від 14.05.2010 р. за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5-ти років позбавлення волі та 10.11.2014 р. був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на два місці двадцять днів згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2014 року (а.с. 47-52, 56-57); на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с.55), не одружений, не працюючий, за місцем відбування покарання характеризується позитивно (а.с. 58-59), не є інвалідом першої-другої груп, під вартою знаходиться з 11.11.2014 року (а.с.63-64)
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочини, що вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є грабіж вчинений повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, які, згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, особу винного, а саме те, що ОСОБА_10 неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, на шлях виправлення не став, вчинив злочини під час умовно-дострокового звільнення, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані злочином збитки, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, а саме те, що він дав правдиві покази і тим самим сприяв встановленню істини у справі.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які при призначенні виду і розміру покарання покладаються на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не мають.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно із ізоляцією його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, із застосуванням правил складання покарань за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.
Цивільні позови потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не заявлено.
Наявності процесуальних витрат не встановлено.
Речові докази підлягають поверненню володільцям (а.с.60-61) відповідно до матеріалів справи.
Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін. (а.с. 63-64).
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
За ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2010 року, визначити остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання, тобто з 11.11.2014 року, зарахувавши попереднє ув`язнення в строк покарання.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 до набрання вироком чинності, залишити без змін.
Речові докази - сумку з особистими речами, мобільний телефон «Нокіа Х1», шість тисяч гривень, купюрами 2 по 500 гривень та 100 по 50 грн. - залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення направити потерпілим, що не були присутні при його ухваленні.

Суддя