А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.01.2015 р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/777/40/15 за клопотанням слідчого СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь Республіки Молдова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина Республіки Молдови, молдованина, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зі слів не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч.2 ст.189 КК України, в якому захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.01.2015 року.
Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначено з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 до 13 год. 30 хв. 11 березня 2015 року.
Органом досудового слідства встановлено, що 13.01.2015 близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , в АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу викрав номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_1 з автомобіля марки Opel Vectra, що належить ОСОБА_11 .
Після чого ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, сховали вказаний номерний знак неподалік місця вчинення злочину та залишили на лобовому склі автомобіля записку, в якій зазначили номер свого мобільного телефону. Після отримання телефонного дзвінка власника автомобіля вони мали намір пред`явити останньому вимогу щодо виплати грошової винагороди за повернення викрадених номерних знаків.
У клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий вказав, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до семи років. З урахуванням того, що підозрюваний ніде не працює, не одружений, його майновий стан є незадовільним, немає постійного місця проживання на території Закарпатської області (тобто за місцем вчинення злочину), а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, яка йому загрожує, є всі підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити чи сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. У зв`язку з цим слідчий вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти зазначеним ризикам.
Ухвалою слідчого судді дане клопотання задоволено з наведених в ньому мотивів.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, виступ захисника на підтримання апеляційної скарги, промови прокурорів, які вважають ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_8 , участь у судовому засіданні приймали як підозрюваний, так і його захисник - адвокат ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 189 КК України, кримінальних правопорушень. Вказаний висновок підтверджується копіями повідомлень ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому вручені з дотриманням вимогст. 278 КПК України та наданими прокурором доказами.
Висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також може продовжувати вчиняти інші злочини, що існує ризик протиправної поведінки ОСОБА_8 , апеляційний суд також визнає обґрунтованим.
Вищезазначені висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, визнає доведеними та належним чином обґрунтованими, тому доводи апеляційної скарги захисника про непідтвердженість цих ризиків та невмотивованість висновків слідчого судді у цій частині відхиляє.
З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, апеляційний суд вважає також обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обгрунтовано враховано тяжкість вчинених злочинів, один з яких, відповідно до ст. 12 КПК України, є тяжким і за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, дані про його особу ОСОБА_8 ніде не працює, не має постійного джерела доходів, а також те, що підозрюваний немає постійного місця проживання на території Закарпатської області, де вчинено інкриміновані йому злочини.
Виходячи з наведеного, а також враховуючи те, що на даний час ОСОБА_8 пред`явлено підозри у скоєнні декількох аналогічних злочинах, вчинених на території Закарпатської області, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею щодо нього обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду й вчинення нових кримінальних правопорушень, що інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам перешкоджати кримінальному провадженню підозрюваним ОСОБА_8 .
Судом правильно визначено початок та закінчення строку перебування ОСОБА_8 під вартою.
При визначенні розміру застави слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і вірно встановив такий у розмірі 50 мінімальних заробітних плат, що становить 60 900 гривень.
Крім того, у випадку внесення застави ОСОБА_8 роз`яснено передбачені ст. 182 КПК України процесуальні права й покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 194 цього ж Кодексу.
Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, не є підставою для визнання постановленої ухвали слідчого судді незаконною чи необґрунтованою та не утворюють підстави для застосування менш суворого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 197, 199, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.01.2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави в розмірі 50 мінімальних заробітних плат щодо ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: