АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-40
2007 р. Головуючий
Категорія ст. 125 ч. 1 ВІТЕР
КК України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30"
січня 2007 р. Колегія судців судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого ЩЕПОТКІНОЇ В.В.

суддів ЯТЧЕНКА
М.О., ОХРІМЕНКА І.К.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_1 на вирок Христинівського
районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, раніше
не судима, -

виправдана
у пред'явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК
України за відсутністю в її діях складу злочину.

ОСОБА_2 обвинувачувалась в порядку ст. 27 КПК України
ОСОБА_1 у тому, що вона, проживаючи по сусідству, будучи фізично міцнішою,
ігноруючи конституційну недоторканість житла та маючи намір на фізичну розправу
над нею,

2005
року самоправно в 18 год. 30 хв. зайшла в її квартиру в АДРЕСА_1, де самочинно
дістала з кишені жіночого халату гроші та кинула їх на підлогу, на її
зауваження нанесла їй чотири удари металевою дитячою іграшкою, схопила руками
за коси на голові, нанесла телефонним апаратом два удари по голові та чотири удари
по ногах, а також руками та ногами в різні частини тіла, чим спричинила їй
легкі тілесні ушкодження.

2006
року ОСОБА_1 змінила обвинувачення і вказала, що дані
події мали місце не 25.09.2005 p., a 24.09.2005 року і що з датою вона помилилася.

В обґрунтування
свого обвинувачення ОСОБА_1 посилалась на матеріали перевірки її заяви Христинівський РВ УМВС України в Черкаській області;
пояснення її сина ОСОБА_3, який з її слів був очевидцем даних подій;
пояснення свідка ОСОБА_4 та заключения
акту судово-медичного дослідження.

Суд виправдав
ОСОБА_2, мотивуючи тим, що потерпіла ОСОБА_1 не надало суду об'єктивних та
безперечних доказів винуватості підсудньої.

В апеляції
ОСОБА_1, посилаючись на невірну оцінку доказів судом, просить скасувати
виправдувальний вирок суду щодо ОСОБА_2 та направити справу на новий судовий
розгляд.

2

Заслухавши
суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_1, яка підтримала свою апеляцію, виправдану
ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення апеляції, вивчивши доводи апеляції
та матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності.

При цьому
відповідно до ч. З ст. 62 Конституції України обвинувальний вирок не може
ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачаться на її користь.

Потерпіла
ОСОБА_1, як в своїй скарзі приватного обвинувачення, так і в судовому засіданні
в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_2 в умисному заподіянні їй легких тілесних
ушкоджень посилалась на результати перевірки її заяви щодо ОСОБА_2 Христинівською РВ УМВС України в Черкаській
області; пояснення її сина ОСОБА_3, який був очевидцем даних подій; пояснення
свідка ОСОБА_4, а також висновки акту судово-медичного дослідження відносно
неї.

Підсудна ОСОБА_2
свою вину в пред'явленому обвинуваченні не визнала і пояснила, що 24.09.2005
року вона разом з сусідками ОСОБА_5
та ОСОБА_6 в під'їзді зустріли ОСОБА_3 і сказали, що найняли
автомобіль для викачки каналізації і потрібно заплатити усім сусідам по 20 грн.
ОСОБА_1 відмовилась платити, почала скандалити, а потім пішла до себе в
квартиру. Вони постукали в двері квартири і запропонували їй дати гроші.
ОСОБА_1 відкрила двері і почала ображати ОСОБА_2, кричала. На її крик з
квартири на площадку вийшов її малолітній син, який сказав: «Мамо, віддай
кошти, у тебе ж є». Після чого ОСОБА_1 пішла в квартиру, винесла 20 грн., які
кинула їм під ноги. Вона підняла гроші і вони всі разом пішли від її квартири.
Ніхто в квартиру ОСОБА_1 не заходив, фізичне насильство до ОСОБА_1 вона не
застосовувала і тілесних ушкоджень їй не спричиняла. ОСОБА_1 її оговорює, маючи
намір стягнути з неї гроші. 25.09.2005 року ОСОБА_1 їздила з нею та іншими
особами до Одеси на базар, вона була одягнена в футболку і ніяких тілесних
ушкоджень у неї не було видно.

Христинівський
районний суд Черкаської області всебічно та повно дослідив докази по справі,
заслухавши як докази обвинувачення, так і захисту, прийшов до обґрунтованого
висновку, що потерпша ОСОБА_1 не надала суду об'єктивних та беззаперечних
доказів винності ОСОБА_2, а доводи підсудньої про її непричетність до злочину
не спростовані потерпілою по справі.

Так, свідок
ОСОБА_6 повністю підтвердила покази підсудньої про обставини їх зустрічі з
потерпілої ОСОБА_1 24.09.05 року,
пояснивши, що в квартиру ОСОБА_1 вони не заходили, ОСОБА_2 потерпілу не била.
Очевидцями даних подій були тільки вона, ОСОБА_5 та малолітній син ОСОБА_1.

Свідки ОСОБА_7
та ОСОБА_8 підтвердили в суді, що 25.09.05 року ОСОБА_1 їздила з ними та
ОСОБА_2 автобусом на ринок в Одесу, ніяких претензій ні до кого вона не пред'являла
і не скаржилась на ОСОБА_2.

Суд першої
інстанції допросив малолітнього
свідка ОСОБА_3, який дав покази, що ОСОБА_2 в їх квартирі била його матір
пластмасовою іграшкою по ногах і по голові, і оцінив його покази критично,
вказавши, що він знаходився під впливом своєї матері-потерпілої по справі, що
його покази в частині предмета, яким наносилися удари, протирічать показам
самої потерпілої.

Свідки ОСОБА_4
та ОСОБА_9, які були допитані за клопотанням потерпілої, очевидцями даних подій
не були.

Свідок ОСОБА_10, який перевірив
заяву ОСОБА_1 як дільничний інспектор Христинівського РВ УМВС, в суді пояснив,
що він на місце події не виїжджав, а пояснення відібрав тільки від ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, інших осіб не опитував, та виніс постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст. ст. 296 та 194 КК

3

України на
підставі ст. 6 п. 2 КПК України та рекомендував потерпілій звернутися до суду в
порядку ст. 27 КПК України .

В відмовних матеріалах, на які посилається потерпіла ОСОБА_1, ніяких об'єктивних доказів, які вказують на вчинення злочину
ОСОБА_2, не вбачається.

В акті судово-медичного дослідження потерпілої ОСОБА_1 яке було проведено 28.09.2005 року, тілесних ушкоджень на голові
потерпілої, про які показувала вона та її син, не виявлено, а
виявлено 2 синці на плечі і стегні розміром 2x3 см.

За таких обставин Христинівський райсуд дав належну оцінку усім доказам по справі, тлумачачи усі сумніви на користь підсудньої, при
відсутності об'єктивних доказів її винності,
прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та
виправдав по даному обвинуваченню.

Підстав для скасування даного
вироку колегія суддів судової палати не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Христинівського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2006
року відносно ОСОБА_2
залишити без зміни, а апеляцію потерпілої ОСОБА_1 - без
задоволення.