Справа №489/3346/15-к 02.06.2015 02.06.2015 02.06.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

У Х В А Л И Л А :

Провадження № 11сс/784/242/15 Слідчий суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1

Категорія: ст.422 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002454 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на

ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_8 та застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комісарівка Березанського району Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 20.07.2015р.

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

В с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2015 року скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт посилається на відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. Стверджує, що останній надав неправдиві показання, оскільки до нього були застосовані незаконні методи досудового слідства. Захисник наполягає на поясненнях ОСОБА_7 про те, що він помилково прийняв потерпілу за свою знайому та не мав наміру її грабувати. Зауважує, що підозрюваний жодних погроз у бік потерпілої не висловлював, нічого у неї не вимагав. Крім того, захисник вважає, що слідчим не було доведено наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Звертає увагу, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, позитивно характеризується односільчанами, працює охоронцем на полі та має постійний дохід.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 22.05.2015р. приблизно о 15 год. 10 хв., діючи повторно, знаходячись поблизу гаражів по вул. Зеленій в м. Миколаєві, маючи умисел на заволодіння чужим майном підбіг до потерпілої ОСОБА_10 з лівого боку, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, схопив її за ноги, від чого остання випустила свій мобільний телефон марки «Нокіа 501», червоного кольору, вартістю 1000 грн., на землю. Після чого, ОСОБА_7 , відпустивши потерпілу, підбіг до вищевказаного телефону та намагався ним заволодіти, проте потерпіла ОСОБА_10 почала кричати та кликати на допомогу.

При цьому ОСОБА_7 , почувши це, почав залишати місце скоєння злочину, але був помічений співробітниками служби охорони ПАТ «Лакталіс» та затриманий ними. Тим самим, ОСОБА_7 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Того ж дня ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та за даним фактом до ЄРДР за № 0002454 внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

23.05.2015р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру в незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Того ж дня слідчий СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва з погодженим з прокурором прокуратури Ленінського району м. Миколаєва ОСОБА_9 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Врахувавши, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, дані про його особу підозрюваного, який не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, слідчий суддя задовольнив вказане клопотання, вважаючи доведеним наявність ризиків вчинити нові злочини та переховуватися від органу досудового розслідування та суду та неможливим запобігання вказаним ризикам іншим більш м`яким запобіжним заходом.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя вірно дійшов до висновку, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, є обґрунтованою, зокрема, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні прямо вказала на ОСОБА_7 , як на особу, яка намагалась її пограбувати, збила її з ніг, перелякала її дитину. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 був затриманий співробітниками служби охорони ПАТ «Лакталіс» безпосередньо після вчинення ним замаху на пограбування ОСОБА_10 .

Доводи захисника про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, спростовуються наданими матеріалами кримінального провадження. Твердження про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 незаконних методів досудового розслідування є безпідставними, оскільки будь-яких доказів застосування таких методів стороною захисту надано не було. Слідчий суддя вірно розцінив вказане як позицію захисту.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, те, що останній постійного місця роботи або іншого законного джерела прибутку не має, стійкі соціальні зв`язки відсутні, що свідчить про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_7 працює охоронцем у орендаторів землі матеріалами кримінального провадження не підтверджується. Жодних документів, які б підтверджували офіційне працевлаштування ОСОБА_7 апелянтом надано не було ані в суді 1-ої інстанції, ані в апеляційному суді.

Що стосується доводів апелянта щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця проживання, то вказаний факт не зменшує ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, надані захисником копії акту обстеження на фактичне проживання від 26.05.2015р. та характеристики підозрюваного ОСОБА_7 не узгоджуються з показаннями самого ОСОБА_7 , наданих слідчому судді, про те, що останні два місяці він проживає у вагончику в полі біля м. Херсон.

Також, слідчий суддя вірно дійшов висновку про наявність ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, постановою заступника прокурора Ленінського району м. Миколаєва ОСОБА_11 23.05.2015р. об`єднано матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002454 з матеріалами кримінального провадження № 0002464, зареєстрованим в ЄРДР 23.05.2015р. з попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України. Вказане також підтверджує наявність ризику вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя правильно дійшов висновку, що вказаним ризикам не можуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Порядок застосування запобіжного заходу передбачений ст. 194 КПК України слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу дотриманий.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: