Справа № 206/778/15-к
Провадження № 1-кп/206/72/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" березня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, №0001921 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.10.2014 року за обвинуваченням -

ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Підгороднє, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-10.08.2004 Синельниківським міжрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185 ч. 4, ст. 185, ст.ст. 69, 70 КК України - 4 роки позбавлення волі;

- 16.02.2011 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст.186, ст. 69 КК України - 2 роки позбавлення волі;

-17.02.2011 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 20.11.2014 приблизно о 23:30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням в житло, прийшов до будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, вчиняючи злочин повторно, проник на територію зазначеного домоволодіння, де прослідував до будинку, розташованого на вказаній території, та з метою подолання перешкоди у вигляді вікна, за допомогою арматури, яку тримав в обох руках, шляхом нанесення удару, пошкодив склопакет вікна будинку АДРЕСА_3 , тим самим отримавши можливість доступу до житла. Після чого, з метою доведення свого злочинного умислу до завершення, 20.11.2014 приблизно о 23:35 год. знаходячись на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , проник в середину будинку, де повторно, таємно, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме електродриль «Інтерскол» потужністю 750В, вартістю 457 грн. 50 коп.

Отримавши реальну можливість розпоряджатись майном, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, умисними злочинними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду у розмірі 457 грн.50 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе визнав повністю, у скоєному злочині розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в установчій частині вироку, та суду пояснив наступне.

Точної дати він не пам`ятає зазначивши що вчинив кримінальне правопорушення у минулому році, та можливо 20.11.2014 вночі близько 23:30 год., прийшов та проник через вікно до будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де викрав електродриль «Інтерскол» та продав її.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_3 , просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, в зв`язку з тим що не оспорює обставини викладені в обвинувальному акті.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники судового процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.п.87). На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, не перебуває (т.1 а.п.89, 90) а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Отже, суд вважає, що з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із відсутністю обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , а також відсутність у потерпілого претензій матеріального або морального характеру відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також беручи до уваги позицію потерпілого, який наполягав на призначені покарання не пов`язаного із позбавленням волі обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, до набрання вироку законної сили, залишити без змін після чого скасувати.

Речові докази по справі

- електродриль «Інтерскол» потужністю 750В - повернути ОСОБА_5

- сумку спортивну чорного кольору, взуття чоловіче (черевик) чорного кольору - повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави

- 393грн., 12коп., витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №153/38 від 12.02.2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1