А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

21.05.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 / головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Цим вироком:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, студента Львівського технічно-економічного коледжу Національного університету "Львівська політехніка", непрацюючого, неодруженого, громадянина України, несудимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , з неповною середньою освітою, учня державного професійного-технічного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівництва", непрацюючого, неодруженого, громадянина України, несудимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі ;
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_4 , з повною середньою освітою, студента Львівського національного аграрного університету, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, несудимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі .
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вони протягом встановленого іспитового строку терміном в один рік не вчинять нового злочину та на підставі п.п. 2,3 ч.1 ст. 76 КК України виконають обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок щодо ОСОБА_6 в частині призначеного судом покарання змінити на штраф 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Обгрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано Закон України про кримінальну відповідальність, оскільки були підстави для пом`якшення призначеного покарання, які суд не врахував, а тому вважає призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом у вироці не відображено, яким належним та допустимим доказом доводиться перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину. Вважає, що суд неправильно застосував ч.1 ст.69 КК України, оскільки в обвинуваченого наявні обставини, які пом`якшують покарання, це: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурор вважає вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення. Обгрунтовує тим, що допитані в судовому засіданні обвинувачені свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю, щиро покаялись та показали, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин, вчинили хуліганські дії, при цьому будучи в стані алкогольного сп`яніння .
Апеляційні скарги іншими учасниками судового розгляду не подавались.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його батька ОСОБА_7 як законного представника про підтримання апеляційної скарги і прохання про пом`якшення покарання, пояснення прокурора в заперечення апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_9 про підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню .
Фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються, тому апеляційний суд на підставі ч.1 ст. 404 КПК України переглядає вирок в межах заявлених апеляційних вимог щодо призначеної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у відповідності до норм кримінального процесуального закону, вирок мотивував встановленими у судовому засіданні доказами, яким дав вірну оцінку. Призначаючи покарання ОСОБА_13 врахував обставини, що пом`якшують його, суспільну небезпечність вчиненого та обрав покарання відповідно до санкції статті, передбаченої ч.2 ст. 296 КК України.
Одночасно судова колегія погоджується з твердженням апелянта про те, що суд невірно навів обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_13 . З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_13 не висувалось обвинувачення у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення будучи у стані алкогольного сп`яніння, як це зазначив у вироку суд . Оскільки суд вийшов за межі обвинувачення в порушення вимог ч.1 ст. 337 КПК України, вказавши у мотивувальній частині на вчинення кримінального правопорушення Келтом у стані алкогольного сп`яніння, тому ця обставина підлягає виключенню з вироку .
Також не було здобуто у судовому засіданні достовірних даних про те, що ОСОБА_14 вчинив правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, тому підлягає виключенню з вироку як необгрунтовано визнана судом обставина, що обтяжує покарання : вчинення Келтом злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Прохання апелянта, підтриманого обвинуваченим та його захисником, а також адвокатом ОСОБА_9 про пом`якшення покарання, в тому числі з врахуванням виключених обставин, що обтяжують його, задоволенню не підлягає з таких підстав.
Хоча обвинувачений ОСОБА_14 щиро розкаявся, матеріальна шкода відшкодована, молодий за віком, тобто є неповнолітній, раніше до відповідальності не притягався, проте враховуючи його участь у вчиненому, суспільну небезпеку та наслідки від кримінального правопорушення, судова колегія вважає, що суд першої інстанції призначив покарання у відповідності до ст. 50 та ст. 65 КК України, тобто покарання достатнє і необхідне для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Судова колегія не знаходить підстав для пом`якшення цього покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки вважає призначене покарання справедливим, а застосування ст. 104, ст.75 КК України - обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу задовольнити частково.
Вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05.02.2015 р, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 296 КК України - змінити.

Виключити з вироку посилання суду на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та обставину, що обтяжує покарання : вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В решті вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді