Справа 1- 199-2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 10 " жовтня 2007
року

Нововолинський міський
суд Волинської області

в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.

при секретарі Тимовській Н.В.

за участю прокурора Свириденко З.В

захисника ОСОБА_1.

законного представника
ОСОБА_2

цивільного позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
(закритому) судовому засіданні в залі (виїзному судовому засіданні) в місті
(селі) Нововолинську справу по
обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
з середньою спеціаьною освітою,
не одруженого, робітника ВСП шахта № 9 «НВ» ДП «Волиньвугілля», раніше не
судимого, -

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2, СТ.304 КК
України; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з середньою освітою, учня Нововолинського ВПУ-1,
не одруженого, раніше не судимого ,- у вчиненні злочинів, передбачених ст.. 185 ч.2 КК України, ст.15 п.2 - 289 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_4 і
ОСОБА_5. 11 вересня 2006 року приблизно о 23 год. за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6., який звільнений від
кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію»,
переслідуючи корисливу мету, зайшли на територію вищого професійного училища №
1, що по вул..Центральній №3-а в м.Нововолинську, звідки таємно викрали
металеву оглядову споруду, яка складається із двох рівновеликих частин
загальною вартістю 800 грн., чим спричинили дирекції Нововолинського ВПУ
матеріальної шкоди на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив, що 11 вересня 2006 року ввечері він
запропонував ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поїхати в училище. На його мотоциклі всі троє
заїхали на територію училища,

де з кущів забрали дві металеві балки, які відразу ж здали на металобрухт,
отримавши 160 грн. Виручені гроші поділили між собою. Зазначив, що на даний час
викрадена металева споруда повернута в училище, а також сплачена її вартість в
касу ВПУ-1. Пояснив, що йому не було відомо якого віку ОСОБА_5. та ОСОБА_6. і
він не міг знати, що вони неповнолітні, оскільки знайомий з ними недавно по навчанню в ВПУ-1.

Підсудний ОСОБА_5. в судовому засіданні підтвердив
показання підсудного ОСОБА_4
щодо обставин вчинення ними крадіжки металевої споруди з
території ВПУ-1. Зазначив, що коли вони каталися на мотоциклі ОСОБА_4, то останній запропонував поїхати в училище, щоб допомогти
йому щось занести. Пояснив, що розумів, що металева споруда, яка лежала біля
кущів на території ВПУ-1, десять метрів від воріт, це майно училища. Споруду
повернули а також його мама внесла гроші в сумі 250 чи 270 грн. в касу училища.
Сказав, що знайомий з ОСОБА_4по навчанню в училищі, він вчився на 2-му курсі, а ОСОБА_4 на
3-му.

Аналогічні покази щодо обставин вчинення даної крадіжки
дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_6., який пояснив, що станом на вересень
місяць 2006 року він недовго був знайомий з ОСОБА_4і не може сказати, чи знав останній про його вік.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка директор
ВПУ-1 ОСОБА_7. в судовому засіданні показала, що викрадена з території
училища оглядова споруда-естакада є складовою частиною гаража і окремо на
балансі не стоїть. На момент крадіжки складові цієї споруди були демонтовані з
гаража і зберігалися окремо біля полігону, де знаходиться навчальне гірниче
обладнання, оскільки в подальшому мали бути використані для монтажу естакади на
території навчальної майстерні. Зазначила, що складові металевої споруди
повернуті в училище, ніяких претензій до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адміністрація
училища немає.

Цивільний позивач представник ВПУ-1 ОСОБА_3. в судовому
засіданні пояснив, що матеріальних претензій до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 училище немає, а тому цивільний позов не заявлявся.

Крім показань підсудних, свідків, вина ОСОБА_4
і ОСОБА_5 у вчиненні, за попередньою змовою, групою осіб,
крадіжки майна належного ВПУ-1, підтверджується протоколом огляду місця події
від 15 вересня 2006 року /а.с.4/, листом Нововолинського ВПУ-1
/а.с.2/,протоколом огляду предметів від 20.10 2006 року /а.с.9/ і їх дії вірно
кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Досудовим слідством, ОСОБА_4 обвинувачується у втягненні неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у злочинну
діяльність. В судовому засіданні ОСОБА_4. заперечив ту обставину, що йому було
відомо про вік ОСОБА_5 та ОСОБА_6 У своїх поясненнях з цього приводу ОСОБА_5. і ОСОБА_6. також не ствердили, що
ОСОБА_4 знав їх вік, посилаючись на недовготривале знайомство. Ці покази не
спростовані досудовим слідством та в судовому засіданні. Фізичні дані ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, їх загальний розвиток, зовнішньо не

свідчать про їх неповнолітній вік, а тому суд, з
врахуванням досліджених доказів, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст.304 КК України, за якою
останнього слід виправдати.

Підсудний ОСОБА_5. органами
досудового слідства обвинувачується в тому, що він 08 березня 2007 року
приблизно о 23 год.
біля під'ізду будинку № 1-а по проспекту Перемоги в м.
Нововолинську , намагався повторно, незаконно заволодіти транспортним засобом
марки «Фольксваген-Транспортер»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 27624 рн., що
належить ОСОБА_8., при цьому злочин не довів до кінця з причин, що не залежали
від його волі, оскільки був затриманий працівниками міліції.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_5. не визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому дій та показав, що 08 березня 2007 року пізно
ввечері повертався з дискотеки і проходив біля будинку № 1-а, що на проспекті
Перемоги навпроти магазину «Марія». Там побачив мікроавтобус Фольксваген - Транспортер, а окільки був п'яним, то подумав, що це
автомобіль його знайомого ОСОБА_9. Наміру вчиняти крадіжку вказаного автомобіля
він не мав, а тільки через не закриті задні двері потрапив всередину
мікроавтобуса, які за ним захлопнулися. Хотів вибратися звідти і шукаючи вихід,
випадково нажав на кнопку, внаслідок чого запрацював стартер. Через деякий час
приїхали працівники міліції, і, перелякавшись він через двері водія вибіг з
автомобіля та почав втікати в сторону міського стадіону, де його затримали
працівники міліції. Ствердив, що замків в дверях автомобіля не пошкодив, в
т.ч.3і сторони водія. Зазначив, що навиків водіння автомобілем немає і не міг
фізично керувати вказаним мікроавтобусом. Не заперечив, що перебуваючи в салоні
автомобіля, підсвічував за допомогою запальнички, але робив це для того, щоб
знайти вихід.

З оголошених в суді
показань потерпілого ОСОБА_8. вбачається, що 8 березня 2007року він знаходився
вдома і приблизно о 23 год.
почув, що запускається стартер його автомобіля. Він з
балкона квартири побачив, що неподалік буса стоять двоє осіб. Він намагався їх
прогнати, а коли вийшов з квартири, то зауважив, що в автомобілі хтось
підсвічує і вернувся додому та зателефонував в міліцію. Коли приїхали
працівники міськвідділу, то через двері водія вибіг незнайомий хлопець і побіг
в сторону міського стадіону. Пояснював, що в цей момент пошкоджень замків на
дверях автомобіля не виявив. Оцінку автомобіля не проводив. Претензій немає.

Свідок ОСОБА_9. в судовому
засіданні показав, що протягом 2-х, 3-х років знайомий з ОСОБА_5. Пояснив, що
керує мікроавтобусом марки Фольксваген-Транспортер за дорученням батька. Не заперечив, що ОСОБА_5. розказував йому про випадок,
як він переплутав його, ОСОБА_9. мікроавтобус з чужим. Говорив, що випадково попав
туди через несправні задні двері. Свідок ОСОБА_9 також пояснив, що ОСОБА_5
знав, що в його автомобілі поломаний замок на задніх дверях.

Покази підсудного ОСОБА_5, які підтверджені показаннями
свідка ОСОБА_9, не спростовані як матеріалами досудового слідства так і

в
судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу
злочину, передбаченого ст. 15 п.2
- 289 ч.2 КК України,
і вважає, що за цією статтею підсудного ОСОБА_5 слід виправдати.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудному ОСОБА_4.
суд не вбачає.

До обставин, що пом'якшують
покарання, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину, повернення
викраденого майна.

Призначаючи підсудному ОСОБА_4. покарання , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину,
який віднесено до злочинів середньої тяжкості, дані про його особу, і вважає за
доцільне призначити йому покарання у
виді позбавлення волі. Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 продовжує навчатися,
працює, має матір інваліда 2-ї групи, враховуючи його бездоганну поведінку, на
момент розгляду справи його не можна вважати суспільно небезпечним, суд на
підставі ч.4 ст.74 КК України, звільняє ОСОБА_4. від покарання.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудному ОСОБА_5 суд не вбачає.

До обставин, що пом'якшують покарання ОСОБА_5, суд
відносить активне сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого майна,

Призначаючи підсудному
ОСОБА_5 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який віднесено
до злочинів середньої тяжкості, дані про його особу, і вважає за доцільне
призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Беручи до уваги те, що
ОСОБА_5. продовжує навчання, бездоганно поводиться, на момент розгляду справи
його не можна вважати суспільно небезпечним, суд на підставі ч.4 ст.74 ЮС
України, звільняє ОСОБА_5 від покарання.

Речовий доказ - автомобіль Фольксваген - Транспортер р/н НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_8.,
частини металевої споруди - залишити у власності Нововолинського ВПУ-1.

Керуючись ст.ст. 323, 324
КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.185 КК України та призначити йому покарання виді 1-го / одного / року
позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.74 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.

За ст. 304 КК України -
виправдати.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд, обрану
ОСОБА_4. -скасувати.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1-го / одного / року
позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.74 КК України, звільнити ОСОБА_5
від призначеного покарання.

За
ст. 15 п.2-289
ч.2 КК України - виправдати.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд обрану
ОСОБА_5 скасувати.

Речовий доказ - автомобіль Фольксваген-Транспортер р/н НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_8., частини
металевої споруди - залишити у власності Нововолинського ВПУ-1.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляції
протягом 15 діб з моменту його проголошення.