АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 погоджене із прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.07.2015 року щодо:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянин України, із вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: синів Нікіту ІНФОРМАЦІЯ_2 та Артура ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , садово-дачне товариство «Фронтовик», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, у проваджені СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0007810, внесені до ЕРДР 13.09.2014р. за ознаками кримінальних порушень передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України. 14.09.2014р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України. Ухвалою слідчого судді Оболонського району м. Києва від 16.09.2014р. підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Постановою слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України від 28.11.2014р. досудове розслідування було зупинено у зв`язку із переховуванням від слідства ОСОБА_6 та його оголошено у розшук. Під час виконання дій направлених на встановлення місця перебування ОСОБА_6 слідчим 02.10.2014р. було встановлено, що у період з 17.09.2014 р. по 10.10.2014 р. ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у Київській медичній лікарні № 1, а починаючи з 25.10.2014р. за місцем проживання він не перебував. До матеріалів також додана заява ОСОБА_9 згідно якої він не заперечує проти проживання у його власній квартирі АДРЕСА_3 його брата ОСОБА_6 , проте заява підозрюваного про його намір проживати у цій квартирі відсутня, допитані мешканці будинку АДРЕСА_4 не підтвердили факт проживання ОСОБА_6 за вказаною адресою.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, суд виходив з обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_6 та наявних ризиків, передбачених п.1,4,5 ст. 177 КПК України, крім того слідчій суддя врахував обставини затримання ОСОБА_6 під час якого від чинив опір співробітникам правоохоронних органів. Також, суд врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, наявність утриманців, відсутність судимостей, недотримання умов раніше обраного запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, зокрема: спробам у подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на необґрунтованість ухвали та надмірну суворість обраного запобіжного заходу, у зв`язку з цим просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування автор апеляції навів наступне. В матеріалах справи містяться чотири адреси перебування ОСОБА_6 , що були відомі співробітникам правоохоронних органів, які створили штучну ситуацію з його переховуванням, свідками конфлікту, який мав місце між співробітниками правоохоронних органів та ОСОБА_6 , під час його затримання 12.09.2014р. є переважно співробітники правоохоронних органів, що створює необ`єктивну ситуацію з розслідування кримінальної справи та упереджене відношення до підозрюваного. Крім цього, апелянт посилається на ті обставини, що слідчим суддею не був врахований стан здоров`я підозрюваного, наявність утриманців. Також захисник вважає, що суд має врахувати перебування підозрюваного у складі добровольчого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 », прийняття ним активної участі в АТО, наявність поранення та необхідність готувати документи для отримання статусу учасника бойових дій.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, у проваджені СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0007810, внесені до ЕРДР 13.09.2014р. за ознаками кримінальних порушень передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України. 14.09.2014р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України. Ухвалою слідчого судді Оболонського району м. Києва від 16.09.2014р. підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Постановою слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України від 28.11.2014р. досудове розслідування було зупинено у зв`язку із переховуванням від слідства ОСОБА_6 та його оголошений у розшук. Під час виконання дій направлених на встановлення місця перебування ОСОБА_6 слідчим 02.10.2014р. було встановлено, що у період з 17.09.2014р. по 10.10.2014р. ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у Київській медичній лікарні № 1, а починаючи з 25.10.2014р. за місцем проживання він не перебував. До матеріалів також додана заява ОСОБА_9 згідно якої він не заперечує проти проживання у його власній квартирі АДРЕСА_3 його брата ОСОБА_6 , проте заява підозрюваного про його намір проживати у цій квартирі відсутня, допитані мешканці будинку АДРЕСА_4 не підтвердили факт проживання ОСОБА_6 за вказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу зокрема є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити інше правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, переховуватись від органів досудового розслідування.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Обираючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч.4 ст.296 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнів у суду щодо їх достатності, не викликала.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав те, що підозрюваний ОСОБА_6 може у подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, також слідчий суддя взяв до уваги дані про особу підозрюваного його вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного місця роботи, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність судимостей.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Обравши щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд правильно прийняв рішення, не визначивши йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, який пов`язаний зі застосуванням насильства.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи містяться чотири адреси перебування ОСОБА_6 , що були відомі співробітникам правоохоронних органів, які створили штучну ситуацію з його переховуванням, свідками конфлікту, який мав місце між співробітниками правоохоронних органів та ОСОБА_6 , під час його затримання 12.09.2014р. є переважно співробітники правоохоронних органів, що створює необ`єктивну ситуацію з розслідування кримінальної справи та упереджене відношення до підозрюваного, є непереконливими, оскільки при розгляді клопотання слідчого суд з`ясував наведені обставини та надав їм відповідну оцінку, яка полягає у відсутності з боку підозрюваного заяви про проживання за іншою адресою, ніж тою, яка визначена в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 16.09.2014р., як є безпідставними і посилання апелянта на неврахування судом стану здоров`я підозрюваного, його сімейного стану, наявності на утримання двох малолітніх дітей, оскільки аналіз цього міститься в оскаржуваній ухвалі. Крім цього, неґрунтовними є посилання апелянта на ті обставини, що суд має врахувати перебування підозрюваного у складі добровольчого батальйону «Айдар», прийняття ним активної участі в АТО, наявність поранення та необхідність готувати документи для отримання статусу учасника бойових дій, оскільки окремо ці обставини не можуть бути підставою ля обрання менш суворо запобіжного заходу у цьому випадку.

Разом з цим, слідчий суддя, визначаючи дату закінчення дії запобіжного заходу до 23 липня 2015 року, не звернув уваги на вимоги ч.3 ст.197 КПК України, яка передбачає, що термін перебування підозрюваного під вартою не може виходити за межі терміну досудового розслідування, який у цьому випадку визначено до 08.07.2015р.

Таким чином, ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга захисника частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 25.05.2015 року з 22 години 30 хвилин до 23 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Оболонського РУ ГУМВС в. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Оболонського району м. Києва ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, встановивши строк дії запобіжного заходу до 08.07.2015 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ____________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3