АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/665/15 Справа № 201/8161/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст.193 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2015 року захисника ОСОБА_8 , в інтересах

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 погодженого старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 та обрано відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 липня 2015 року з визначенням застави у розмірі 194 880 гривень.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, при цьому враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, його вік, міцність соціальних зв`язків, його майновий стан, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного є не доцільним, оскільки вони не можуть виключити можливі ризики, якими прокурор обґрунтовує дане клопотання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_9 менш обтяжуючий запобіжний захід, ніж обраний судом першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що задовольняючи клопотання слідчого про обрання саме такого запобіжного заходу, суд першої інстанції порушив норми кримінального процесуального законодавства України і належним чином не мотивував прийняте рішення. Вказує на те, що ймовірні фактори ризику у внесеному до суду клопотанні належним чином документально не підтверджені, а прокурор під час судового розгляду достатньо не мотивував необхідність і доцільність обрання саме такого найсуворішого виду запобіжного заходу. Аналогічної помилки припустився і суд, оскільки ухвала слідчого судді не містить переконливих аргументів щодо необхідності ізоляції ОСОБА_9 від суспільства та сплати застави саме у такому розмірі, який з урахуванням матеріального становища підозрюваного є не помірно великим.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, та просили скасувати ухвалу слідчого судді; думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000381 від 08 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

19 травня 2015 року ОСОБА_9 було затримано згідно вимог ст. 208 КПК України.

20 травня 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
21 травня 2015 року слідчий в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 липня 2015 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено межі розміру застави, який визначається у кримінальному провадженні та передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 182, 183 КПК України вмотивовано, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану ОСОБА_9 , обґрунтовано визначив заставу у сумі 194 880 гривень, як достатню міру гарантування забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

Колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у цьому кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували тримання під вартою підозрюваного є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків,передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження, які також були предметом дослідження судом першої інстанції.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу районного суду, не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, суд обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характеризуючих даних про особу підозрюваного, наявності у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, обрав їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 21 травня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та обрано відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 липня 2015 року з визначенням застави у розмірі 194 880 гривень залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4