УХВАЛА

підготовчого судового засідання
03.03.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження про звинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що з 01.08.2014 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №184 мобілізований на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 року №607/2014 «Про часткову мобілізацію» та мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 26.07.2014 року №00748 та призначений на посаду снайпера 1 відділення 3 взводу снайперів роти снайперів цієї частини. В подальшому, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 02.02.2015 №25 солдата ОСОБА_4 переведено на посаду гранатометника 2 аеромобільно-десантного відділення 3 аеромобільного - десантного взводу 5 аеромобільної десантної роти аеромобільно-десантного батальйону цієї частини. Однак, по закінченню щорічної відпустки в період з 25.12.2014 року по 09.02.2015 року, будучи солдатом військової частини НОМЕР_1 , умисно, всупереч вимогам п.9 ст.1, п.4 ч.1 ст.24, п.п.1,3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , тривалістю понад один місяць.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду із підписаною сторонами 20.02.2015 року угодою про визнання винуватості, яку досягнуто під час досудового розслідування, у зв`язку з чим, згідно положень КПК України, необхідно вирішити питання про затвердження угоди або відмову у затвердженні такої.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, просить таку затвердити.

Оглянувши матеріали обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які вважають, що слід угоду затвердити, оскільки така відповідає вимогам КПК України, суд приходить до наступного висновку.

В силу вимог ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ст. 474 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен здійснити ряд дій, зокрема:

- з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;

- переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх;

- перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно із вимогами ч.1 ст.69 КПК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КПК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КПК України за цей злочин.
В порушення наведених вище вимог, сторони узгодили покарання із врахуванням положень ст.69 КК України, зокрема пом`якшуючої обставини вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих та інших обставин, які несприятливо склалися для нього, натомість така не вмотивована прокурором та в обвинувальному акті не знайшла свого відображення.
Між тим, як вбачається із військового квитка обвинуваченого, останній 05.02.2014 року переведений на дійсну строкову службу, при цьому 10.03.2014 року призваний у Збройні Сили України та цього ж дня звільнений в запас на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_3 від 05.02.2014 року (аркуш №4 військового квитка серія НОМЕР_4 ). Натомість згаданий військовий квиток не містить записи щодо подальшого проходження обвинуваченим військової служби (аркуш №5 військового квитка військового квитка серія НОМЕР_4 ).
Так, сторони в порушення вимог ч.1 ст.58 КПК України, узгодили покарання у виді службового обмеження на строк 6 місяців із відрахуванням в дохід держави у розмірі 20 відсотків із суми грошового забезпечення, між тим санкція ч.3 ст.407 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.
Дослідивши зміст поданої до суду для затвердження угоди про визнання винуватості вбачається, що умови угоди суперечать вимогам КПК України.
Зазначені обставини не дозволяють суду здійснити дії, передбачені ст. 474 КПК України, що виключає можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі ст. 314 КПК України, наслідком відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної під час досудового розслідування, є повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 314, 468, 469, 472, 474 КПК України, -

у х в а л и в:
відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 20.02.2015 року укладеної між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Обвинувальний акт від 20.02.2015 року з додатками у кримінальному провадженні №0000372 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України повернути прокурору Франківського району м. Львова для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1