АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/314/15 Справа № 697/2894/14-к Категорія: ч.2 ст. 307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів при секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою Канівського міжрайонного прокурора ОСОБА_8 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимий:

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений та за те, що він на початку серпня 2014 року, заходячись на вул. Підмосковка в м. Каневі Черкаської області на узбіччі дороги, незаконно придбав, шляхом зривання верхівкових частин рослин коноплі, які в подальшому переніс до будинку АДРЕСА_3 , де заховав на козирку під`їзду для подальшого просушування та в подальшому переніс до квартири за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де подрібнив їх, тобто незаконно виготовив 6 г особливо-небезпечного наркотичного засобу каннабіс, який 24.08.2014 року, близько 19 год. 45 хв., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , незаконно збув шляхом продажу ОСОБА_9 за 280 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи фактичних обставин вчиненого злочину, доведеності вини, кваліфікації дій обвинуваченого, просив вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, 2 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор просив вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, 2 роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна без застосування положень ст. 75 КК України посилаючись на те, що судом необґрунтовано призначено покарання з застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_7 вчинив корисливий злочин і мав незаконну наживу, при цьому обставини, враховані судом, не зменшують суспільної небезпечності скоєного злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який не підтримав апеляцію з доповненням Канівського міжрайонного прокурора ОСОБА_8 ; думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який її заперечив, вивчивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора з доповненням не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, та ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані вірно судом першої інстанції за ч. 2 ст. 307 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 районний суд достатньо виконав вимоги ст.ст. 65,66,67 КК України.

Покарання суд першої інстанції обрав обвинуваченому ОСОБА_7 з дотриманням вказаних вимог Закону, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та за відсутності обставин, що його обтяжують, обгрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання , із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ч. 1 ст.76 КК України, враховуючи встановлені по справі та наведені у вироку позитивно характеризуючі обвинуваченого дані, його молодий вік, та те, що він раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Твердження апелянта про те, що при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України районним судом не в достатній мірі враховано: тяжкість кримінального правопорушення, корисливу спрямованість, а також те, що за скоєний злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, є безпідставним, оскільки дані обставини не є такими, що обтяжують покарання, так як в ст. 67 КК України визначений вичерпний їх перелік, який розширенню не підлягає, а тяжкість злочину та корислива спрямованість в повній мірі були враховані суддею районного суду при винесенні вироку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що призначене районним судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, належним чином мотивоване, і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з доповненням прокурора.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляцію з доповненням Канівського міжрайонного прокурора ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції вступає в законну силу з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :