Справа № 1-37, 2010р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2010р. Володарський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді Моргун Г.Л.,

при секретарі Сіваченко Л.В.,

з участю прокурора Попельнюк В.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володарка справу про обвинувачення :

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Олександрівка Жашківського району Черкаської області, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружена, не працює, не військовозобов'язана, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, 9, несудима,

у вчиненні злочину, що передбачає відповідальність за ст. 186 ч. 2 КК України,

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_7, неодружений, не працює, не військовозобов'язаний, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_8, несудимий,

у вчиненні злочину, що передбачає відповідальність за ст. 186 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скоїли відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин:

10.03.2010 року, близько 17-ї години, підсудний ОСОБА_3 та підсудна ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного спяніння, прибули до домогосподарства ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: с. Тадіївка Володарського району вул. Шевченка, 48 , Київської області. Підійшовши до будинку, вони виявили, що його двері зачинені. ОСОБА_2 постукала у вікно і ОСОБА_4 відчинила їм вхідні двері. Зайшовши в середину будинку, підсудні почали допомагати ОСОБА_4 по господарству та розмовляти з нею. В ході розмови, ОСОБА_2 попросила ОСОБА_4 позичити їй гроші, але та відмовила їй в цьому. З метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_3, діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 застосували до ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, а саме: ОСОБА_2 взяла хустку, яку виявила на ліжку у будинку ОСОБА_4 і тримаючи її обома руками, підійшла до ОСОБА_4 ззаду завязала даною хусткою рот останній. ОСОБА_3 в цей час почав тримати ОСОБА_4 за тулуб, спереду, обома руками. ОСОБА_2 взяла з ліжка ще одну хустку, якою завязала голову ОСОБА_4, закривши їй обличчя від чола до підборіддя. ОСОБА_4 почала кричати та чинити опір, тоді ОСОБА_3 перевів руки ОСОБА_4 їй за спину, а ОСОБА_2 взяла третю хустку та завязала нею руки ОСОБА_4, після чого ОСОБА_3 поклав ОСОБА_4 на підлогу та тримав обома руками. ОСОБА_2 підійшла до ліжка та взяла під подушкою поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилися гроші в сумі 2600 гривень, які належали ОСОБА_4 і поклала його до кишені своєї курточки. Після цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перенесли потерпілу з підлоги на ліжко та вийшли з будинку. На металеві скоби, що знаходяться на вхідних дверях, ОСОБА_2 одягла навісний замок та залишила його у незамкненому стані.

З викраденими грошима з місця скоєння злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_4 матеріальну шкоду, на суму 2600 гривень.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнали повністю, ствердили суду обставини вчинення злочину, зазначені в обвинуваченні, вказуючи при цьому, що вони розкаюється у вчиненому та просили суворо не карати.

Зокрема, підсудна ОСОБА_2 даючи свої покази суду вказала, що в с. Тадіївка Володарського району по вул. Шевченка, 48, проживала її бабуся ОСОБА_4. 10.03.2010 року, зранку, вона, разом із своїм чоловіком та його братом випили 1 літр спиртного напою, а потім займались по господарству. Пізніше вирішила поїхали до своєї бабусі та позичити у неї гроші про що повідомила ОСОБА_3 і запропонувала останньому поїхати з нею, на що він погодився. Близько 12-ї години, того ж дня вони виїхали з с. Стрижавка Ставищенського району на громадському транспорті. Близько 17-ї години, вони були в с. Тадіївка Володарського району. Підійшовши до будинку, де проживає бабуся, вони виявили, що вхідні двері будинку зачинені. Вона постукала у вікно і її бабуся відчинила двері. Увійшовши до будинку вони розмовляли з бабусею а потім домагали їй по господарству: підсудний ОСОБА_3 приніс воду до будинку, а вона чистила картоплю. Між іншим вона попросила бабусю позичити їй гроші, але та відмовилася це робити, мотивуючи тим, що грошей у неї немає. Знаходячись в будинку, вона повідомила ОСОБА_3 про те, що якщо бабуся не позичить гроші, то вони їх викрадуть, він підтримав її намір. Коли ОСОБА_3 був надворі, вона побачила, що бабуся бере гроші з лежанки, які знаходилися в прозорому поліетиленовому пакеті та перекладає їх на ліжко, під подушку. Руслан зайшовши до будинку почав розмовляти з бабусею і в той момент, коли бабуся знаходилася біля столу , вона накинула їй на голову шерстяну хустку. Руслан почав тримати бабусю обома руками. Хусткою вона завязала бабусі рот, після чого взяла іншу хустку, якою завязала їй голову, для того, щоб та нічого не бачила. Бабуся почала кричати та вивільнятися від ОСОБА_3, тоді ОСОБА_2 взяла ще одну хустку, ОСОБА_3 перевів руки бабусі за спину і вона звязала її руки хусткою. Потім ОСОБА_3 поклав ОСОБА_4 на підлогу і продовжував тримав її обома руками. Вона, в цей час, підійшла до ліжка та взяла під подушкою поліетиленовий пакет із грошима, який поклала в кишеню своєї куртки. Після цього, разом з ОСОБА_3 вони взяли бабусю та перемістили її з підлоги на ліжко. Далі вони вийшли з будинку, та накинули навісний замок на скоби для навісного замка, на вхідних дверях та пішли з подвіря. Потім, вони на громадському транспорті поїхали в м. Біла Церква, звідки приїхали в с. Стрижавка Ставищенського району. Перерахувавши гроші вона встановила, що сума становить 2600 гривень. Викраденими грошима розпоряджались на власний розсуд. Про скоєне своєму чоловікові вона не розповіла.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що 10.03.2010 року, зранку, він, разом із своїм братом та його дружиною, випили літр алкогольного напою, після чого він пішов займатися господарськими роботами, а коли повернувся до будинку ОСОБА_2 запропонувала йому поїхати з нею до її бабусі ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9 для того, щоб позичити у неї гроші, на що він погодився. Близько 12-ї години, того ж дня, на громадському транспорті, вони виїхали з с. Стрижавка Ставищенського району і близько 17-ї години, вони були в с. Тадіївка Володарського району. Підійшовши до будинку , підсудна ОСОБА_3 постукала і бабуся відчинила їм двері. Вони увійшли до будинку, розмовляти з бабусею потім почали їй допомагати по господарству. Він приніс води та пішов надвір нарубати дрова. Коли зайшов до будинку, то почав розмовляти з бабусею, яка стояла біля столу, обличчям до нього. Людмила почала підходити ззаду ОСОБА_4, у руках вона тримала хустку. По Людмилиних діях він зрозумів, що вона хоче знешкодити бабусю та викрасти гроші, так як перед цим вона йому говорила про те, що якщо їй не вдасться позичити гроші, вони їх викрадуть, він її намір підтримав і коли ОСОБА_2 накинула хустку бабусі на голову, він почав тримати ОСОБА_4 обома руками за тулуб. Людмила однією хусткою завязала бабусі рота, а іншою голову, закривши при цьому хусткою очі, ніс, рот та підборіддя, хустку вона завязала ззаду на голові. Бабуся почала кричати та вивільнятися від нього. Він взяв її руки, перевів їх їй за спину, а ОСОБА_2 в цей час завязала їх хусткою, для того, щоб вона не змогла вивільнитися. Поклавши ОСОБА_4 на підлогу він тримав її обома руками. В цей час ОСОБА_2 підійшла до ліжка, яке розташоване в тій кімнаті, де вони знаходилися та взяла там гроші, які були в поліетиленовому пакеті. ОСОБА_5 поклала у кишеню своєї курточки. Після цього, вони з ОСОБА_5 перемістили ОСОБА_4 на ліжко та вийшли з будинку. На скоби для навісного замка ОСОБА_5 одягла замок, але не зачиняла. Далі, вони на громадському транспорті поїхали в м. Біла Церква, звідки приїхали в с. Стрижавка Ставищенського району. По дорозі додому, вони витрачали гроші, які викрали, на продукти харчування та спиртні напої, ОСОБА_5 їх перерахувала, але суму викрадених грошей йому не говорила.

Потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що не дивлячись не скоєний підсудними злочин, він їм вибачив та просив суд не позбавляти їх волі , а надати можливість виправитись в умовах суспільства та встановити їм іспитовий строк.

Поскільки підсудні вину у вчиненні злочину визнав повністю, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнано недоцільним досліджувати докази стосовно встановлених досудовим слідством обставин справи, оскільки встановленні фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд кваліфікує за 186 ч. 2 КК України як умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудним, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винних і обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_2 в силу вимог ст. 89 КК України визнається такою, що не має судимості, по місцю реєстрації характеризується негативно, по місцю проживання характеризується задовільно, не працює та не навчається, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, злочин вчинила тяжкий.

До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_3 в силу вимог ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, по місцю проживання характеризується задовільно, не працює та не навчається, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, злочин вчинив тяжкий.

До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, та думку потерпілого, який просив суд надати підсудним можливість виправитись без позбавлення волі, суд прийшов до висновку про доцільність призначення їм покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши їх від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Одночасно суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання.

Речові докази по справі : гроші в сумі 600 гривень 30 копійок та кукурудзяні палички 2 упаковки, жестяну банку з кавою, паперову упаковку з соком «Садочок», чоловічі та жіночі шкарпетки в кількості 4 пари , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_1 - залишити названій особі. Три хустки, якими було завязано обличчя та руки ОСОБА_4 та які передано на зберігання до камери схову речових доказів при Володарському РВ ГУ МВС України в Київській області передати ОСОБА_1.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити їй покарання у виді пяти років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді пяти років позбавлення волі.

Застосувати до засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ст.75 КК України і звільнити їх від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши три роки іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи по місцю проживання засуджених.

Речові докази по справі : гроші в сумі 600 гривень 30 копійок та кукурудзяні палички 2 упаковки, жестяну банку з кавою, паперову упаковку з соком «Садочок», чоловічі та жіночі шкарпетки в кількості 4 пари , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_1 - залишити названій особі. Три хустки, якими було завязано обличчя та руки ОСОБА_4 та які передано на зберігання до камери схову речових доказів при Володарському РВ ГУ МВС України в Київській області передати ОСОБА_1.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою в СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарань в Київській області та м.Києві.

На вирок може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Київської області через Володарський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженими в той же строк з моменту врученя їм копії вироку.

СУДДЯ : Г.Л. Моргун