АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-305/2007р. Головуючий
1-ї інстанції Бобровський І.М.
ст. 307 ч. 2 КК України Доповідач
апеляційної інстанції Хомік І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Погорєлової Г.М.

суддів: Пісного І.М.,
Хоміка І.М.

за
участю прокурора Багірової В.А. засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та його адвоката ОСОБА_2 на вирок
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.02.2007р., яким:
ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с Центральне
Снігурівського району Миколаївської області, не судимого, засуджено: за ст.
307 ч. 2 КК України - до
5-ти років

позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 21.10.2006р. близько 11
години, в ході проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів, він в
під'їзді будинку АДРЕСА_1 незаконно збув громадянці ОСОБА_3 1 мл. особливо
небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого за грошову винагороду в
сумі 15 грн.

Крім того 07.11.2006р. близько 2000 години, в ході
проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів, він в під'їзді будинку №
АДРЕСА_2, повторно незаконно збув

2

громадянину
ОСОБА_4 1,8 мл. особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого
за грошову винагороду в сумі 30 грн.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду,
а справу направити на новий судовий розгляд мотивуючи тим, що при проведенні
досудового слідства були допущенні процесуальні порушення, докази по справі
здобуті з порушенням норм процесуального права, вина засудженого не доведена, а
пояснення свідків містять суттєві протиріччя, які не усунуті в судовому
засіданні.

Засуджений ОСОБА_1 просить вказаний вирок змінити,
призначивши йому більш м'яке покарання застосувавши ст. 69 КК України, оскільки
на його думку суд не врахував всі обставини, що пом'якшують його покарання, а
саме: притягнення до кримінальної відповідальності вперше, наявність на
утриманні малолітньої дитини, а також те, що він на обліку у лікаря-нарколога
не знаходився.

В доповненнях до своєї апеляції засуджений ОСОБА_1
просить вирок суду скасувати, повернувши матеріали справи на новий судовий
розгляд з тих же мотивів на які вказував його захисник.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1
в підтримання своєї апеляції, думку прокурора, заперечувавшого проти
задоволення апеляцій засудженого і його захисника, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає їх не підлягаючими
задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини засудженого ОСОБА_1 у скоєнні злочину
за обставин, викладених у вироку суду, підтверджуються сукупністю доказів,
досліджених в судовому засіданні, яким суд дав належну юридичну оцінку, вірно
кваліфікувавши його дії за ст. 307 ч.2 КК України.

Зокрема, з досліджених в судовому засіданні пояснень свідка зі зміненими
анкетними даними "ОСОБА_3" слідує, що вона дала згоду працівникам
міліції для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_1. Для
цього вона отримала одноразовий шприц і гроші в сумі 15 грн., які були попередньо
помічені спецзасобом. 17 жовтня 2006 року, біля будинку АДРЕСА_1 вона побачила
ОСОБА_1 і він їй продав ацетильований опій, а вона передала йому гроші.
Придбаний наркотичний засіб вона передала працівникам міліції.

Свідок зі зміненими анкетними даними "ОСОБА_4"
пояснив, що він дав згоду працівникам міліції на проведення оперативної закупки
наркотичних засобів у ОСОБА_1. Йому було надано медичний шприц та гроші в сумі
30 грн., які попередньо були помічені спецзасобом працівниками міліції. 7
листопада 2006 року біля бу. АДРЕСА_2, він

3

придбав
у ОСОБА_1 2 мл. ацетильованого опію, заплативши за це ЗО грн. Придбаний
наркотик він передав працівникам міліції.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підтвердили, що вони
запрошувались в якості понятих для проведення оперативної закупівлі наркотичних
засобів, яка проводилась за згодою ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В їх присутності
працівники вказаним особам давали одноразові медичні шприци та попередньо
помічені гроші в сумі відповідно 15 і 30 грн. Після придбання наркотичних
засобів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 видавали їх працівникам міліції. Крім цього ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 пояснили, що після проведення оперативної закупки працівники міліції
зразу ж затримали ОСОБА_1 і вилучили у нього раніше помічені 30 гр., які
передавались ОСОБА_4 для придбання наркотичних засобів.

Згідно постанови на проведення оперативної закупки від 17 жовтня 2006 року
працівники міліції отримали дозвіл на проведення оперативної закупки наркотиків
у ОСОБА_1 і його проведення було доручено громадянам зі зміненими прізвищами
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с.4).

Відповідно даним протоколів огляду покупців ОСОБА_3 і ОСОБА_4, перед
проведенням ними оперативних закупок наркотиків, сторонніх речей чи предметів у
них не було, їм передавались помічені гроші в сумі 15 і 30 грн. та одноразові
медичні шприци (а.с.7, 48).

Факт проведення оперативної закупки наркотиків у ОСОБА_1 підтверджується
також даними протоколів видачі гр.гр. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 медичних шприців з
наркотичними засобами.

Згідно висновкам судово-криміналістичних експертиз виданий ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 наркотичний засіб є ацетильованим опієм вага якого складає відповідно
0,005 гр. і 0,037 гр. в перерахунку на суху речовину.

В ході затримання ОСОБА_1 7.11.2006 p., зразу ж після
проведення оперативної закупки наркотиків громадянином ОСОБА_4 у нього були
вилучені гроші в сумі 69 грн., серед яких були вилучені попередньо помічені
спецзасобом 30 грн.

Таким чином, наведена сукупність доказів повністю підтверджує винність
ОСОБА_1а у збуті наркотичних засобів, в зв"язку з чим апеляція захисника
задоволенню не підлягає.

Порушень вимог закону під час проведення оперативної
закупки, яка б давала підстави вважати вказані докази недопустимими, судом не
встановлено.

4

Що стосується міри покарання, то суд призначив її
засудженому ОСОБА_1 з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, позитивних
даних щодо його особи, та обставин, що пом'якшують його відповідальність, тобто
у відповідності з вимогами ст. 65 КК України. Суд також врахував першу
судимість ОСОБА_1 та наявність на утриманні малолітньої дитини і призначив йому
покарання в мінімальних межах санкції статті, що передбачає відповідальність.
Підстав для призначення ОСОБА_1 більш м'якого покарання, ніж це передбачено
законом, колегія суддів не вбачає, тому апеляція засудженого задоволенню також
не підлягає.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 лютого 2007 року
стосовно засудженого ОСОБА_1 - залишити без зміни.