Справа№ 640/5878/15-к
н/п 1-кп/640/302/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2015
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
05 березня 2015 року приблизно о 18 год., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні під`їзду буд. АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисних мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, зловживаючи довірою свого знайомого ОСОБА_5 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у останнього належний йому мобільний телефон ТМ «Samsung» модель «GТ-S7262 Duos», не маючи наміру його повертати та маючи намір обернути його у свою власність. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 та будучи впевненим в його добропорядності і чесності, передав йому своє майно, сподіваючись, що ОСОБА_4 поверне його після здійснення телефонної розмови. ОСОБА_4 заволодів шляхом зловживання довірою мобільним телефоном ОСОБА_5 ТМ «Samsung» модель «GТ-S7262 Duos», вартістю 1679 грн. 40 коп., згідно висновку товарознавчої експертизи №2638 від 13.03.2015, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_4 визнав свою винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Відповідно до Угоди про примирення укладеної між потерпілим та підозрюваним сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання відповідно до ст. 473 КПК України, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного:
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 вказали, що вони цілком розуміють характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Крім того зазначили, що вони розуміють надані їм законом права, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодні з видом покарання, яке буде застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 в результаті затвердження угоди про примирення та наполягають на затвердженні угоди.
Суд шляхом опитування обвинуваченого, потерпілого, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, пояснення обвинуваченого, потерпілого, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди про примирення, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
За таких підстав суд вважає доведеним в судовому засіданні винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за яке належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення, покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі стягнути.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 468, 469, 473-475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 1971 року народження визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Речові докази: мобільний телефон ТМ «Samsung» модель «GТ-S7262 Duos», видані під розписку потерпілому ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 87), залишити у його розпорядженні.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти діб до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд г. Харкова, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий