пр. № 1-кп/759/527/15
ун. № 759/8257/15-к
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

11 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002236 від 08 березня 2015 року, стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Липея Латвія, громадянина України, неодруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, стосовно якого заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народився в с. Червона Слобода Черкаської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, стосовно якого заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

До Святошинського районного суду м. Києва 25 травня 2015 року, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002236 від 08 березня 2015 року, з додатками стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час та місце проведення даного засідання повідомлена належним чином, клопотання щодо її бажання бути присутньою під час підготовчого судового засідання до суду не надходило. Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілої ОСОБА_6 , оскільки її неявка в підготовче судове засідання, не перешкоджає його проведенню.

Прокурор вважав неможливим вирішення питань, пов`язаних з підготовкою провадження до судового розгляду, у відсутності обвинувачених, які не прибули в судове засідання.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення підготовчого судового засідання за адресами, зазначеними в обвинувальному акті, причин своєї неявки не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, вважає що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального проавопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити: анкетні відомості кожного обвинуваченого (місце проживання, народження); анкетні відомості потерпілого (місце народження, місце проживання), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив. Згідно з вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та додатків до нього вимогам закону щодо їх змісту.

Так, в порушення ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить прізвища прокурора, який його затвердив.

Обвинувальний акт не містить анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_4 щодо місця проживання останнього, зокрема, зазначене в обвинувальному акті його місце проживання не містить відомостей щодо назви район в якому знаходиться с. Червона Слобода. Анкетні відомості щодо місця народження обвинуваченого ОСОБА_3 є суперечливими, оскільки в Латвії існує м. Лієпая, а не м. Липея, як зазначено в обвинувальному акті. Анкетні відомості потерпілої ОСОБА_6 щодо місця її народження також не містять назви району в якому знаходиться с. В.Біжки. Місце проживання потерпілої на проспекті Приладний в м. Києві, є суперечливим, враховуючи відсутність проспекту Приладного в м. Києві.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містить відомостей про спричинення матеріальної шкоди власнику викраденого майна та її розмір. При цьому суд, враховує, що з об`єктивної сторони розбій відноситься до злочинів з матеріальним складом та обов`язковими його ознаками, крім діяння (нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу), є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний зв`язок між цією шкодою і нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Виклад в обвинувальному акті формулювання перд`явленого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення, містить посилання на застосування останніми «фізичного» насильства, що не відповідає диспозиції статті 187 КК України.

Вказані недоліки фактично унеможливлюють здійснення судового розгляду, оскільки згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України такий проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення, знати суть якого є беззастережним правом обвинуваченого. Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на захист.

Як вбачається з розписок про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, підозрювані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали копію обвинувального акта на 3 аркушах, проте як до суду направлено обвинувальний акт, що міститься на 5 аркушах.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено дані про одного слідчого, який здійснював досудове розслідування, проте всупереч вимогам п. 17 ч. 1 ст. 3, п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України це не відповідає дійсності, враховуючи наявні в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості щодо інших слідчих, якими здійснювалось досудове розслідування даного кримінального правопорушення. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про те, в межах якого саме кримінального провадження його складено.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст. 109 КПК України має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, зокрема повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В порушення вимог ст.109 КПК України, у долученому до обвинувального акта реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема, розділ П про прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення, містить відомості про закриття 13 березня 2015 року слідчим ОСОБА_7 кримінального провадження та скасування постанови про закриття кримінального провадження 02 березня 2015 року, повідомлення про підозру ОСОБА_3 та ОСОБА_4 23 квітня 2015 року. Даних про інше скасування постанови про закриття кримінального провадження немає. Такі розбіжності у датах вчинення ключових процесуальних дій є неприпустимими і свідчать про невідповідність поданих до суду процесуальних документів вимогам закону щодо їх змісту. Також, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про ознайомлення потерпілої з матеріалами досудового розслідування (ст. 290 КПК України).

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування містить суперечливу інформацію щодо характеру застосованих до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заходів забезпечення. Так, в розділі Ш реєстру зазначено, що заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинувачених не застосовувались, всупереч даним супровідного листа до обвинувального акта від 26 травня 2015 року. Згідно з даними того ж реєстру, слідчим 22 травня 2015 року вчинювались з підозрюваними процесуальні дії.

Якщо, оцінюючи вказані факти, і припустити, що слідчий достатньо проінформований про справжнє місцеперебування обвинувачених і має з ними особливий режим зв`язку, проте додатки до обвинувального акта не містять даних про взяте на себе слідчим зобов`язання забезпечувати явку обвинувачених до суду і така фактично не забезпечена в дане судове засідання. Відтак вимоги закону щодо повідомлення в обвинувальному акті даних про місце проживання обвинувачених житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово ( ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні») не виконані, провадження свідомо скеровано до суду щодо осіб, місце проживання, в тому числі, тимчасове, яких не встановлено.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та його додатків вимогам закону щодо їх змісту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002236 від 08 березня 2015 року, стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, разом з додатками - повернути прокурору прокуратури Святошинського району міста Києва ОСОБА_5 внаслідок невідповідності обвинувального акта та його додатків вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: