Справа № 751/1936/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/396/2015
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городня Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 суд обґрунтував своє рішення тим, що статтею 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» доповнено перелік випадків, коли амністія не застосовується, і поряд з іншим амністія не застосовується до категорії осіб, які засуджені за ст. 368 КК України. Згідно вироку апеляційного суду Чернігівської області від 26.12.2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 368 КК до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язаних із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки та з конфіскацією майна, яке є його власністю. Тому місцевий суд прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування щодо засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році».

Не погодившись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити своє рішення, яким застосувати відносно нього положення Закону України «Про амністію у 2014 році».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому, на його думку, до нього може бути застосовано положення ст. 1 чи ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році». Також апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки оскаржувану ухвалу суду він отримав 23.03.2015 року.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду в зв`язку з порушенням вимог закону, думку прокурора, який вважав постанову суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу засудженого безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. «є» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою (стаття 368 КК України 2001 р.)

Як вбачається з матеріалів справи вироком апеляційного суду Чернігівської області від 26.12.2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 368 КК до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємствах, установах та організаціях, пов`язаних із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки та з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки відсутні підстави для його застосування.

Вказаний висновок, викладений в ухвалі суду першої інстанції, відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на вимогах матеріального та процесуального законів, тому твердження апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

В

ідповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України строк подачі апеляційної скарги для особи, яка перебуває під вартою, обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення, тому, на думку колегії суддів, ОСОБА_7 не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.03.2015 року.(а.с. 18).

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення під час його ухвалення, колегія суддів не вбачає, тому ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4