Справа № 1-113/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5
вересня 2007р. Стрийський
районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді
Гулкевич О.В.

при секретарі Кулешник
С.М.

з участю
прокурорів Касприка П.С., Марківа Н.С.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию
справу про обвинувачення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, студента ВПУ №8 м. Стрия, не одруженого, раніше не
судимого, зач.1 ст.185 КК України,

встановив:
Підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне
викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.

16 грудня 2006р. близько 21 год.
30 хв. неповнолітній ОСОБА_2, перебуваючи в гостях у потерпілої ОСОБА_3,
яка проживає у квартирі АДРЕСА_2, скориставшись відсутністю останньої у
квартирі, таємно викрав перстень із золота вартістю 550 грн. та гроші в сумі
100 доларів США однією
банкнотою, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 1055 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому
злочинному діянні визнав частково, ствердив, що дійсно, знаходячись у квартирі
потерпілої, скористався відсутністю останньої, зайшов у спальню і побачив на
дзеркальному трюмо поряд із шкатулкою в поліетиленовому пакеті два перстені.
Він взяв один з них. Шкатулка була відчинена, грошей в ній не було. Перстень
продав, гроші витратив на власні потреби. Згідний відшкодувати потерпілій
вартість персня - 550 грн. Грошей в сумі 100 доларів США не брав, тому
відшкодовувати їх вартість та моральну шкоду відмовився. У вчиненому розкаявся,
просив звільнити його від покарання на підставі Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007р.

Окрім часткового визнання, вина ОСОБА_2 в інкримінованому йому злочинному
діянні доведена:

- показами потерпілої ОСОБА_3, яка в судовому засіданні
ствердила, що 16 грудня 2006р., йдучи на святкування дня народження, попросила
свою знайому ОСОБА_4 доглянути за дитиною. Біля 17.30 год. прийшов
підсудний, який залишився у квартирі разом з ОСОБА_4 О 22.30 год. вона разом з
чоловіком пішли з квартири. 17.12.2006р. вона виявила пропажу перстня, на наступний день
-грошей. 19.12.2006р. вона зустріла підсудного, який у розмові з нею зізнався,
що викрав перстень та гроші в сумі 100 доларів США однією банкнотою, які дитині подарував на день народження
та на свято Миколая кум - ОСОБА_5. Підсудний пообіцяв повернути гроші і
перстень через тиждень. Однак не повернув тому вона через два тижні звернулася
у міськвідділ міліції. До цього часу підсудний їй нічого не відшкодував.
Просила суд стягнути з нього завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 1055 грн.
та моральну в розмірі 1000 грн., яка полягає в тому, що внаслідок протиправних
дій підсудного вона змушена протягом тривалого часу нервувати, переживати,
докладати додаткових зусиль для того, щоб заставити підсудного повернути їй
вартість викраденого;

показами свідка ОСОБА_6,
яки ствердив, що 16.12.2006р. він з дружиною біля 18.00 год. пішли на
святкування дня народження. Підсудний разом з ОСОБА_4, яка доглядала за
дитиною, залишилися у їхній квартирі. Повернулися вони біля 03.00 год. Підсудного не
було. 18.12.2006р. дружина виявила, що немає грошей -100 доларів США, які знаходилися
у шкатулці, та перстня, який
лежав поряд з дзеркалом. Викрадені гроші ОСОБА_5 як хресний батько дав дитині
на день народження та на свято Миколая. Згодом підсудний зізнався, що взяв
гроші і перстень;

свідка
ОСОБА_5, який ствердив, що є хресним батьком доньки потерпілої. 01.12.2006р. на
день народження і одразу ж на свято Миколая він дав потерпілій 100 доларів США однією
банкнотою. Згодом потерпіла їм зателефонувала і розповіла його дружині, що
гроші та перстень викрав ОСОБА_2. Просила дружину позичити гроші, що б викупити
перстень. Вони їй відмовили;

показами
допитаної під час досудового слідства ОСОБА_4, яка пояснювала, що протягом 3-х
років товаришує з підсудним. Останній декілька разів з дозволу потерпілої
знаходився разом з нею у квартирі ОСОБА_3 16.12.2006р. вона погодилася на
прохання потерпілої доглянути її дитину. Підсудний прийшов приблизно о 17.30 год. і залишився у
квартирі. Потерпіла з чоловіком пішли приблизно о 20.00 год. Вона час від
часу виходила на кухню щоб підігріти їжу дитині. ОСОБА_2. залишався у кімнаті з
дитиною. Вона не бачила щоб він виходив з кімнати. Близько 24.00 год. він пішов
додому, вона залишалася до приходу потерпілої з чоловіком, які повернулися о
03.30 год. 19.12.2006р. потерпіла, прийшовши до неї додому, повідомила, що в
неї пропав перстень із золота і вона підозрює у цьому ОСОБА_2. Згодом під час
розмови у квартирі потерпілої в її присутності підсудний зізнався в тому, що
дійсно викрав перстень, який здав у ломбард за 220 грн. Обіцяв відшкодувати
потерпілій вартість викраденого. Про те, що підсудний викрав ще 100 доларів США вона не чула,
потерпіла їй нічого про це не говорила;

показами
свідка ОСОБА_7, яка будучи допитаною під час досудового слідства ствердила, що
17.12.2006р. ОСОБА_2, який є її сином від першого шлюбу, показував їй перстень
із золота. На її запитання він сказав, що знайшов цей перстень, і категорично
заперечив те, що викрав його;

- поясненнями свідка ОСОБА_8, яка будучи допитаною під час досудового
слідства ствердила, що 17.12.2006р. мати запитувала її, чи не знає вона
звідкіля у ОСОБА_2 перстень. Вона відповіла, що їй не відомо. Через декілька
днів до них додому прийшла потерпіла з чоловіком і повідомили, що її брат
викрав у них перстень із золота. Останній згодом зізнався в крадіжці персня.
Про те, що брат викрав також гроші -100 доларів США, потерпіла їй не говорила;

показами
свідка ОСОБА_9, який
будучи допитаним під час досудового слідства ствердив, що працює майстром у
ювелірній майстерні. 18.12.2006р. до нього приходив підсудний і просив зважити
перстень із золота, оздоблений камінцями білого кольору. Він погодився.
Перстень важив приблизно 4 грами. Підсудний запропонував йому купити в нього цей
перстень. Він відмовився;

протоколом огляду місця події (а.с.4); протоколами
виявлення, огляду та вилучення від 03.01.2007р. (а.с.16-17); протоколами ставок
віч-на-віч між ОСОБА_4 та

ОСОБА_2 (а.с.39-40); між ОСОБА_10 та ОСОБА_2, (а.с.53-54); між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 55-56).

Отже, зібраними доказами, які об'єктивно доповнюють одні
одних та не викликають у суду сумніві щодо їх достовірності повністю доведена
вина ОСОБА_2 у вчиненні 16.12.2006р. таємного викрадення майна потерпілої
ОСОБА_3, а саме: персня із золота вартістю 550 грн. та грошей в сумі 100
доларів СІЛА, вартість яких згідно офіційного курсу Нацбанку України становить
505 грн., тому у суду є всі підстави кваліфікувати дії підсудного за ч.1 ст.185
КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_2., суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, його наслідки та особу підсудного, який посередньо характеризуються за
місцем проживання та навчання, вперше притягується до кримінальної
відповідальності. Обставин які пом'якшують чи обтяжують підсудному покарання
суд не вбачає.

Оскільки підсудний на даний час навчається, не має постійного заробітку,
суд вважає недоцільним обирати йому покарання у вигляді штрафу та виправних
робіт, а обрати покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК
України.

ОСОБА_2, який вчинив злочин, будучи неповнолітнім, підлягає звільненню від
покарання на підставі п. «а» ст.1 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007р.

Вирішуючи цивільний позов, суд вважає, що такий підлягає задоволенню в
повному обсязі в частині відшкодування матеріальної шкоди, оскільки наведеними
доказами повністю доведена вина підсудного в заподіянні такої потерпілій на
суму 1055 грн. Окрім цього суд вважає, що небажання підсудного, попри часткове
визнання ним вини, відшкодувати потерпілій бодай частину завданих збитків,
змушують останню переживати, нервувати, докладати додаткових зусиль для
подолання вимушених змін у її життєвих стосунках, тобто завдають моральної
шкоди, яка підлягає частковому відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, Законом України "Про
амністію" від 19.04.2007р., суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання
- 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з
іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання та
роботи, періодично зявлятися у ці органи для реєстрації.

На підставі ст.1 п. «а» Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007р. ОСОБА_2 звільнити від обраного покарання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити
підписку про невиїзд.

Речові докази: настільний годинник - повернути ОСОБА_11; іграшковий
автомобіль - повернути ОСОБА_8.

Стянкути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1055 (одну тисячу п'ятдесят п'ять)
грн. матеріальної шкоди та 500 (п'ятсот) грн. моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Львівської області протягом 15 діб з часу його проголошення .