гСправа № 187/1455/14-к Провадження №1-кп/0187/20/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №187/1455/14-к (кримінальне провадження № 0000958) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області; місце останнього проживання АДРЕСА_1 ; громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, ІНПП НОМЕР_1 , раніше судимий останній раз 28.07.2014 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 263 КК України до 240 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ;

Встановив:

ОСОБА_3 (далі ОСОБА_6 ) будучи раніше судимим, необхідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, знову вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2014 року на підставі ст. 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" від 01.12.1994 року, ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік із наступними обмеженнями:

1. не виходити з будинку АДРЕСА_1 з 20:00 до 06:00 годин, окрім часу роботи;

2. не виїжджати з міста або району в особистих справах;

3. не відвідувати місця розливу алкогольних напоїв;

4. зобов`язати явкою на реєстрацію в органи внутрішніх справ два рази на місяць.

В період часу з 13.09.2014 року до 11.12.2014 року ОСОБА_3 маючи умисел, направлений на порушення правил адміністративного нагляду, без поважних причин та без дозволу працівників Петриківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, які здійснюють нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду, навмисно, самовільно залишив своє місце мешкання, яке розташоване по АДРЕСА_1 і навмисно виїхав проживати за новою адресою АДРЕСА_2 , а з жовтня 2014 року переїхав за адресою АДРЕСА_3 .

29.11.2014 року о 15.00 год. працівниками Петриківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області здійснено перевірку за дотриманням вимог адміністративного нагляду Бичковим, щодо заборони Петриківського районного суду про невиїзд з місця проживання без дозволу працівників міліції, який мешкав по АДРЕСА_1 , але останній за місцем проживання був відсутній.

Також 11.12.2014 року працівниками Петриківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області знову здійснено перевірку за дотриманням вимог адміністративного нагляду ОСОБА_3 , щодо заборони Петриківського районного суду про невиїзд з місця помешкання без дозволу працівників міліції, який мешкав по АДРЕСА_1 , але останній за місцем проживання був відсутній.

Бичков в судовому засіданні, пояснив, що через те що він випивав, його бабусі це не сподобалося та він вирішив покинути місце проживання, що і зробив 13.09.2014 року. Поїхавши до м. Києва на збори до церкви "відродження". Повернувшись, найнявся до ОСОБА_7 , у якого проживав до кінця жовтня 2014 року. Потім він перебрався до своєї знайомої ОСОБА_8 . Факт своєї неявки до Петриківського РВ з 09.04.2014 року по 03.12.2014 року не заперечував. Щодо необхідності повідомити працівників міліції про зміну місця проживання знав, однак цього не робив та не повідомляв їх про зміну свого місця мешкання. Про наслідки не виконання умов адміністративного нагляду йому відомо, однак чому саме він так вчинив сказати не може. Основна причина це непорозуміння з бабусею через те, що він випивав. Свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, обставини у справі не оспорював.

В ході судового розгляду кримінальної справи, суд допитав свідків, дослідив обвинувальний акт, письмові докази, та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України знайшла своє підтвердження повністю, та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду та яким надано належну оцінку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є товаришкою обвинуваченого пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 . З кінця жовтня 2014 року по 13.01.2015 року (дата допиту) ОСОБА_6 проживає в неї. До того проживав у своєї бабусі по місцю свого проживання. Вказала, що до неї приїздили працівники міліції та шукали ОСОБА_6 . З початку грудня 2014 року по 25 грудня 2014 року, ОСОБА_6 працював у Місного, однак у того не проживав, так як жив у неї.

Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є рідним дядьком обвинуваченого, пояснив, що останній проживав у своєї бабусі в АДРЕСА_1 , разом з ними проживав і він. 13.09.2014 року ОСОБА_6 сказав, що забирає речі та має намір покинути місце свого проживання. Де ОСОБА_6 проживав з цього числа та чому взагалі покинув місце свого проживання йому не відомо.

Свідок ОСОБА_10 , який працює дільничним інспектором ОСОБА_11 , пояснив, що ОСОБА_6 перебував на обліку, як особа над якою встановлено адміністративний нагляд. Певний час той виконував умови такого нагляду. Однак через неявки ОСОБА_6 , здійснено заходи до встановлення причин не прибуття на відмічання. Оскільки з 19.11.2014 року він знаходився на лікарняному, як йому відомо, вказані заходи здійснювалися ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_12 , який працює дільничним інспектором ОСОБА_11 , пояснив, що близько рік тому він здійснював заходи щодо забезпечення явки ОСОБА_6 до суду для вирішення питання про встановлення адміністративного нагляду. Контроль за виконанням такого нагляду здійснював дільничний інспектор ОСОБА_10 . Під час здійснення своїх повноважень йому стало відомо, що ОСОБА_6 для відмічання в райвідділ не з`являвся. Також ним здійснювалися заходи щодо розшуку ОСОБА_6 , який перестав проживати з 13.09.2014 року за своєю адресою. Після здійснення рядку заходів було встановлено місце знаходження ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 . Під час бесіди з обвинуваченим про причини такого вчинку, останній будь-яких причин не називав.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також повністю підтверджується долученими прокурором доказами, а саме: постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2014 року у справі №187/178/14-к згідно якої ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із обмеженнями: не виходити з будинку АДРЕСА_1 з 20:00 до 06:00 годин, окрім часу роботи; не виїжджати з міста або району в особистих справах; не відвідувати місця розливу алкогольних напоїв; зобов`язати явкою на реєстрацію в органи внутрішніх справ два рази на місяць, рапортами ДІМ Петриківського РВ ОСОБА_13 від 28.11.2014 року та від 11.12.2014 року, згідно якими при перевірці місця проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , останній був відсутній, місце знаходження не відомо; листком проведення бесіди згідно якого ОСОБА_6 в період з 09.04.2014 року по 03.12.2014 року у визначені дні не з`являвся.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, особою щодо якої встановлено адміністративний нагляд, вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи дані його особистості, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а саме, що він не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра в Петриківській ЦРЛ не перебуває, раніше судимий, вчинив злочин, який в силу ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, проте засвідчив свою вину, розкаявся у вчиненому, що визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судовим розглядом не встановлено.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинений злочин у виді арешту. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання суд з урахуванням статей 71, 72 КК України враховує вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2014 року, оскільки згідно відомостей КВІ від 22.12.2014 року №661, даний вирок не надходив, громадські роботи не відпрацьовані. Також обвинувачений вказав, що покарання за цим вироком ним не відбуто.

Цивільний позову у справі не заявлений, речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368-370, Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі статей 71, 72 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків та до призначеного покарання частково приєднати невідбутий термін покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2014 року, остаточно призначити покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 15 (п`ятнадцять) днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1