Справа № 1-в/760/4079/13
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 жовтня 2013 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі головуючої судді Кицюк В.С.,

при секретарі Малініні Д.О.,

за участю слідчого Діхтяренко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУФР Міжрегіонального головного Управління Міндоходів - Центрального Офісу з обслуговування ВП Діхтяренко Л.М. про здійснення приводу свідка в кримінальному провадженні №0000269 від 20.06.2013 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - ЦО з обслуговування ВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000269 від 20.06.2013 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за фактом ухилення службовими особами ТОВ «Компанії Інтеграл» від сплати податків.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Компанія Інтеграл» з метою мінімізації нарахування та сплати податків до бюджету безпідставно сформувало валові витрати та податковий кредит з ПДВ в результаті проведення операцій з ТОВ «Річтер Трейд» по придбанню товарно-матеріальних цінностей (сої, соняшникової олії), придбання яких документально оформлено від ТОВ «Річтер Трейд», а в подальшому реалізовано в адресу ТОВ «Компанія Містраль», підприємства, що, на думку слідчого, має ознаки фіктивності.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування виникла потреба у проведенні слідчих дій із залученням директора ТОВ «Компанія Містраль» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою АДРЕСА_1, з метою проведення його допиту в якості свідка.

Мотивуючи подане клопотання, слідчий посилається на вимоги ст. ст. 66, 133 КПК України, згідно яких слідчий під час досудового розслідування має право викликати свідка для допиту, якщо є достатні підстави вважати, що особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, а свідок, в свою чергу, зобов`язаний прибути за викликом слідчого.

Однак, слідчий стверджує, що забезпечити явку ОСОБА_3 до нього не виявилося можливим, оскільки оперативні співробітники, хоча і виїзжали 23.07.2013 для вручення ОСОБА_3 повістки про виклик на 26.07.2013, однак вручити все ж таки її не змогли, оскільки останнього не було вдома.

Між тим, в обґрунтування поданого клопотання слідчий наполягає на тому, що повістка про виклик була вручена ОСОБА_4, який є представником ТОВ «Компанії Містраль», з яким встановлено зв`язок по телефону. ОСОБА_4 пообіцяв вручити дану повістку ОСОБА_3, про що він власноручно розписався у повістці.

Слідчий звертає увагу слідчого судді, що в призначений день і час ОСОБА_3 до нього не з`явився, хоча, на думку слідчого, був належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення його допиту в якості свідка і попереджений про обов`язок з`явитися.

22.08.2013 оператівні співробітники знову виїзали за місцем проживання ОСОБА_3 для вручення йому повістки про виклик на 27.08.2013, однак останнього знову вдома не виявилося і виклик було передано чоловікові, який представився його батьком. В зазначений день і час ОСОБА_3 знову не з`явився до слідчого.

На підставі викладеного слідчий просить слідчого суддю винести ухвалу про здійснення приводу ОСОБА_3 для допиту його в якості свідка під час здійснення кримінального провадження.

Заслухавши пояснення слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 66 КПК України, свідок зобов'язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

До свідка, який був належним чином викликаний і не з'явився без поважних причин, може бути застосовано привід у відповідності до положень ст.ст. 139, 140 КПК України.

В свою чергу, статтею 137 КПК України передбачені відомості, які в кожному конкретному випадку повинна містити повістка про виклик. Однак всупереч п. 3 ч. 1 ст. 137 КПК України долучені до клопотання повістки не містять даних про адресу особи, яка викликається. Більше того, з наданих матеріалів взагалі неможливо зробити висновок, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1. В даному аспекті слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування, що рапорт оперуповноваженого співробітника ОВС ОУ МГУ Міндоходів - ЦО з ОВП в жодному разі не може виступати доказом будь-якого факту в кримінальному провадженні.

Також всупереч вимогам п. п. 8, 9, 10 ч. 1 ст. 137 КПК України не надано доказів того, що ОСОБА_3 був повідомлений про наслідки неприбуття за викликом із зазначенням тексту відповідних положень закону, в тому числі можливість застосування приводу, передбачені КПК України поважні причини, через які особа може не з`явитися на виклик, та нагадування про обов`язок заздалегідь повідомити про неможливість з`явлення, підпис слідчого (а не оперативного співробітника), який здійснює виклик.

Відтак, підстав стверджувати, що ОСОБА_3 отримав передбачену КПК України повістку про виклик немає.

Більше того, згідно ст. 136 КПК України належним повідомленням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, відеозапис вручення повістки, будь-які інші дані, що підтверджують вручення повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

В свою чергу, частинами 1, 2 статті 135 КПК України передбачено, що повістка про виклик надсилається або поштою, електронною поштою або викликом по телефону. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає або адміністрації за місцем роботи. Таким чином, відношення ОСОБА_4 до адміністрації підприємства, на якому працює ОСОБА_3, так само і відношення «чоловіка на ім`я ОСОБА_5, який представився батьком ОСОБА_3» (без перевірки його особи повноважною особою) до членів сім`ї ОСОБА_3, викликає сумніви, які самі по собі перешкоджають задоволенню даного клопотання слідчим суддею.

Також слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу органу досудового розслідування на наступне.

Як вбачається з інформації, внесеної до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) фабула кримінального провадження №0000269 містить відомості про те, що службові особи ТОВ «Компанії Інтеграл» при фінансово-господарських взаємовідносинах із ТОВ «Річтер Трейд» у період 2012-2013 занизили податок на прибуток у розмірі 6538196,94 грн. та податок на додану вартість у розмірі 6431942,23 грн., чим ухилилися від сплати податків на загальну суму 12970139,17 грн.

Натомість даних про те, що ведеться розслідування за фактом фіктивності ТОВ «Компанії Містраль», директором якого виступає ОСОБА_3, як стверджує слідчий, витяг з ЄРДР не містить.

В свою чергу, згідно листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 саме на слідчого суддю кримінально-процесуальний закон покладає обов`язок сумлінно і принципово здійснювати повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання без застосування певних заходів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 135-137, 140-142, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС ВКР СУФР Міжрегіонального головного Управління Міндоходів - Центрального Офісу з обслуговування ВП Діхтяренко Л.М. про здійснення приводу свідка в кримінальному провадженні №0000269 від 20.06.2013 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.С. Кицюк