УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/6996/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
скаржників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою скаржників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26 червня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26 червня 2015 року повернуто ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 їх скаргу на бездіяльність слідчого та прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна. Рішення суду обґрунтовано тим, що скарга подана після закінчення строку на її оскарження, а підстави зазначені в скарзі про поновлення строку не є поважними.
В апеляційній скарзі апелянти просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, поновити строк на оскарження бездіяльності слідчого та прокурора, а також просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати СУ УМВС України в Житомирській області повернути вилучені предмети. Посилаються на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Вказують, що формально, не із своєї вини пропустили строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки суд невчасно відправив їм копію ухвали, а коли вони телефонували до суду, щоб дізнатися дату розгляду їх скарги, то їм відповідали, що справа до розгляду ще не призначена. Зазначають також, що про бездіяльність слідчого та прокурорів їм остаточно стало відомо лише 19 травня 2015 року згідно відповіді прокурора у кримінальному провадженні від 14.05.2015 р. за № 04/2/5-1678-14, якою частково вирішено питання тимчасово вилученого майна, адже до 19.05.2015 р. вони не знали та не могли знати, що бездіяльність завершиться лише частково, тому вважать, що подаючи скаргу на бездіяльність слідчого та прокурора 22 травня 2015 року, вони не порушили строк подачі скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянтів, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Колегія суддів вважає за необхідне поновити апелянтам строк на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки при її постановленні апелянти присутніми не були, матеріали судового провадження не містять підтвердження отримання ними оскарженої ухвали вд 26.06.2015 року, про існування якої їм стало відомо лише 07 липня 2015 року, та яку вони отримали в той же день за своєю заявою (а.с. 46). Таким чином апелянтами пропущено строк на оскарження ухвали з поважних причин.
Що стосується доводів апелянтів щодо поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого, то слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 і слідчий суддя за заявою не знайде підстав для його поновлення.
Слідчий суддя зазначених вимог закону при винесенні рішення про відмову у поновленні строку на оскарження бездіяльності слідчого та повернення скарги у зв`язку з пропуском такого строку не дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, скаржники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 неодноразово зверталися до прокуратур різних ланок з приводу оскарження бездіяльності дій слідчого та прокурора, на що отримували відповіді, які оскаржували до прокуратур вищих ланок. Останню відповідь з прокуратури Житомирської області від 14 травня 2015 року скаржники отримали 19 травня 2015 року, а скаргу на бездіяльність слідчого та прокурора подали до суду 22 травня 2015 року, яка була повернута, оскільки скаржники не просили поновити строк на оскарження. Дану ухвалу слідчого судді скаржники оскаржили до апеляційного суду Житомирської області, який своєю ухвалою від 12 червня 2015 року залишив ухвалу слідчого судді без зміни.
24 червня 2015 року, заявники знову звернулися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просили поновити строк на оскарження бездіяльності, проте у поновленні строку їм було, а їх скаргу знову було повернуто, оскільки їх доводи пропуску строку на думку слідчого судді не є поважними.
Колегія суддів не може погодитися з висновками слідчого судді про неповажність пропуску строку заявниками на подачу скарги з посиланням на те, що ухвала апеляційного суду була постановлена 12.06.2015 року, а повторну скаргу заявники подали до суду тільки 24.06.2015 року, тобто з пропуском строку без поважних причин. В даному випадку для вирішення питання про поважність причин пропуску строку мають значення доводи апелянтів про те, що до звернення зі скаргою в судовому порядку до слідчого судді у відповідності до положень КПК України, вони скористалися своїм правом на оскарження бездіяльності слідчого та процесуального прокурора до прокуратур різного рівня, і тільки після отримання остаточної відповіді з прокуратури Житомирської області, вони вимушені були звернутися з відповідною скаргою до слідчого судді. Зазначені причини пропуску с 10-денного строку на оскарження бездіяльності слідчого, як то передбачено положеннями КПК України, колегія суддів вважає поважними, а обставини оскарження та розгляду апеляційної скарги на попередню ухвалу слідчого судді в для вирішення питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого, в даному випадку значення не мають.. І обставини
Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді про повернення скарги скаржникам не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - направленню до Корольовського районного суду для її прийняття та розгляду по суті.
Разом з тим, не підлягає задоволенню апеляційна скарга ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в частині вимог про розгляд їх скарги на бездіяльність слідчого та прокурора по суті апеляційним судом, оскільки рішення по вказаній скарзі слідчим суддею по суті не приймалося, а в повноваження апеляційного суду відповідно до норм КПК України входить тільки перегляд рішень суддів та судів першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 309, 310, 405, 407, КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Клопотання апелянтів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити поновити їм строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26 червня 2015 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26 червня 2015 року про повернення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 їх скарги на бездіяльність слідчого та прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, скасувати.
Матеріали провадження зі скаргою направити до Корольовського районного суду м.Житомира для їх прийняття та розгляду по суті.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: