Номер провадження 1-кп/754/412/15
Справа№754/8040/15-к
Вирок
Іменем України
25.06.2015

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0014655 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2008 р.н., проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 12 грудня 2014 року приблизно о 16 год. 55 хв., керуючи технічно справним автомобілем «KIA PREGIO», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Закревського зі сторони вулиці Данькевича в напрямку вулиці Висоцького в м. Києві, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого за перехрестям з вулицею Бикова, та позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», де в цей час зліва направо відносно його руху рухався пішохід ОСОБА_7 . Під час руху обвинувачений ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 18.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_7 , не врахував дорожню обстановку, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля і не зупинився перед пішохідним переходом та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , який перебував на пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд на останнього. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від спричинених тілесних ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 09 год. 50 хв. в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив встановлені в суді обставини, дав показання суду, що 12 грудня 2014 року приблизно о 16 год. 30 хв. рухався на власному автомобілі «KIA PREGIO», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Закревського в сторону виїзду з житлового масиву «Троєщина». Рухався по проїзній частині ближче до середини дороги. При під`їзді до місця ДТП, зменшив швидкість, оскільки попереду було два пішохідних переходів. З лівої сторони рухався трамвай. Коли під`їжджав до «зебри», то справа проїхав якийсь транспортний засіб. Коли під`їхав ближче, відкрилась для огляду ліва частина пішохідного переходу, він побачив 5-7 чоловік, які були на переході однак далеко від осьової лінії, також побачив потерпілого ОСОБА_7 , який вже стояв на осьовій ліній. Він намагався здати вправо, щоб уникнути наїзду на потерпілого, однак той вже зробив крок на проїзну частину, можливості уникнути наїзду у нього не було, в результаті чого він здійснив наїзд на потерпілого. Потерпілого було госпіталізовано до лікарні швидкої медичної допомоги, де він помер через приблизно 20 днів. Він допомагав дружині потерпілого матеріально, оплачував лікування та поховання. Визнає, що внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху трапилась дана дорожньо-транспортна пригода, що призвело до смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_6 в суді показала, що загиблий ОСОБА_7 її чоловік. По телефону їй повідомили, що чоловік потрапив під автомобіль, його було госпіталізовано. В лікарні чоловік знаходився близько 18 днів, після чого помер. Обвинувачений допомагав їм, оплачував лікування, давав кошти на поховання. Будь-яких претензій до обвинуваченого вона немає.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, наслідки скоєного у виді смерті, особу винного, який раніше не судимий, та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, однак враховуючи особу винного, який працює, має визначене місце проживання, має на утриманні малолітню доньку 2008 р.н., щире каяття у скоєному, обставини скоєного кримінального правопорушення, відшкодування обвинуваченим завданих збитків, думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого, відсутність з боку потерпілої матеріальних та моральних претензій, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, з урахуванням конкретних обставин справи та наслідків вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта на досудовому розслідуванні (проведення судової авто-технічної експертизи) в сумі 768 грн. 00 коп.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗА С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в сумі 768 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя -