Справа № 1-кп/438/31/13
Головуючий у 1 інстанції: Л.М.
Провадження № 11-кп/783/145/13
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - Вовка А.С.,

суддів - Голубицького С.С., Романюка М.Ф.,

при секретарі - Когут Н.Я.

з участю прокурора - Добровольського
П.О.

захисника - ОСОБА_1

виправданого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові кримінальне
провадження за апеляцією прокурора
Щурка В.В. на вирок Бориславського
міського суду Львівської області від 12
червня 2013 року

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Борислава Львівської області,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, не
працює, не одружений,

за ч.2 ст. 187 КК України виправданий за
відсутністю в його діях складу
злочину.

Запобіжний захід - тримання під вартою
скасований, а ОСОБА_2 звільнений
негайно у залі судового засідання.

Видатки в сумі 23 160 грн. 80 коп. ЦА МВС
України за проведення екстрадиції з
Чеської Республіки громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, прийнято
на рахунок держави.

Органом досудового розслідування
ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він
17.04.2005р. близько 22 год. 30 хв. у групі осіб
з невстановленою слідством особою із
застосуванням фізичного насильства, що
є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, підбіг ззаду до ОСОБА_3,
який йшов по вул. Чорновола у м.
Бориславі неподалік МПП «Тейлор»,
штовхнув його рукою в плечі внаслідок
чого останній упав, та наніс йому ще
один удар рукою в обличчя, чим
спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у
вигляді закритого перелому кісток носа
із зміщенням, саден в ділянці чола
справа, на спинці носа зліва, садна та
синця навколо них, на верхній повіці
лівого ока, синців на слизовій оболонці
верхньої губи та лівої щоки, в ділянках
правого стегна та правої гомілки, на
підборідді зліва, в ділянках правого
плеча та лівого ліктьового суглобу,
синця з поверхневим осадненням в
ділянці лівого колінного суглобу,
які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 396 від
21.04.2005 року, а саме: тілесне ушкодження
у вигляді перелому кісток носа разом із
саднами в цій ділянці, відносяться до
категорії легких, що викликали
короткочасний розлад здоров'я, а всі
інші ушкодження - до категорії легких
тілесних ушкоджень, після чого
заволодів мобільним телефоном ОСОБА_3
марки «Моtогоlа Тіme - ехро», вартістю 190
грн.

В апеляції з урахуванням поданих
доповнень, прокурор просить вирок
Бориславського міського суду
Львівської області від 12.06.2013р.
скасувати. Призначити новий розгляд
кримінального провадження у суді
першої інстанції. Покликається на
невідповідність висновків суду,
викладених у судовому рішенні,
фактичним обставинам кримінального
провадження, неправильне застосування
закону України про кримінальну
відповідальність, неповноту судового
розгляду, а також, істотне порушення
вимог кримінального процесуального
закону.

Вважає, що суд першої інстанції в
порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК
України, за якими у разі визнання особи
виправданою у мотивувальній частині
вироку зазначаються формулювання
обвинувачення, яке пред'явлене особі і
визнане судом недоведеним, а також
підстави для виправдання
обвинуваченого з зазначенням мотивів,
з яких суд відкидає докази
обвинувачення, у своєму вироку не навів
вмотивований висновок про те, чому він
бере до уваги одні докази, а відкидає
інші. Крім цього, не усім доказам, що
були зібрані на досудовому
розслідуванні, так і поданим у ході
судового розгляду, надано відповідний
аналіз та належну правову оцінку.

Зокрема, жодним чином не обгрунтовано,
чому судом не взято до уваги показання
у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 -
колишнього ДІМ Бориславського МВ ГУ
МВС України у Львівській області про
те, що жодного психологічного тиску при
складенні протоколу явки з повинною
18.04.2005р. на ОСОБА_2 та написанні ним
розписки від 18.04.2005р., в якій
обвинувачений зазначив, що він
зобов'язується відшкодувати збитки за
викрадений у ОСОБА_3 мобільний телефон,
не чинив; поряд з цим, посилаючись на
порушення КПК України 1960 року, суд не
мотивував чому відкидає як недопустимі
докази, протокол явки з повинною від
18.04.2005р. ОСОБА_2 та розписку останнього
від 18.04.2005р. Повністю проігноровані і
зібрані на досудовому розслідуванні та
оголошені в судовому засіданні
показання потерпілого ОСОБА_3, в яких
він чітко показав, що одного із
нападників він догнав біля під'їзду
будинку, схопив його за куртку та не
відпускаючи, сказав йому вийти на
дорогу, так як там освічується дорога, а
він хоче на нього подивитись (т. 1 а.с.
38-39).

Також, при ухваленні вироку судом не
перевірено та не надано оцінки,
зібраним у ході досудового
розслідування показанням свідка
ОСОБА_5, який першим приїхав до ОСОБА_2
та потерпілого ОСОБА_3 після вчинення
обвинуваченим розбійного нападу.

В доводах зазначає і те, що аналіз
показань потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_3,
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4
свідчить, що кожний з них, показуючи про
конкретні дії обвинуваченого, не
тільки викривав обвинуваченого, але й
доповнював показання кожного з них.

У доповненнях до апеляції звертає
увагу на те, що в ході судового розгляду
вказаного кримінального провадження
судом не надано оцінки висновку
судово-медичної експертизи № 396 від
21.04.2005р. потерпілого ОСОБА_3, який чітко
вказував на характер, механізм та час
нанесення тілесних ушкоджень
потерпілому, підтверджував показання
останнього та повністю узгоджувався з
ними.

Крім цього, під час судового розгляду
не допитано у якості свідків першого
заступника начальника Бориславського
МВ ГУ МВС України у Львівській області
ОСОБА_11, ДІМ Бориславського МВ ГУ МВС
України у Львівській області ОСОБА_12,
які були у складі слідчо-оперативної
групи Бориславського МВ та виїжджали
на місце вчинення розбійного нападу; не
допитано і слідчого СВ Бориславського
МВ ГУ МВС України у Львівській області
ОСОБА_13, яка проводила досудове
слідство у кримінальній справі про
обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КК
України та проводила слідчі дії із
обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_3

У запереченні на апеляцію, ОСОБА_2
ставить питання про залишення вироку
Бориславського міського суду
Львівської області від 12.06.2013р. без
змін, а апеляції прокурора - без
задоволення. Вирок суду першої
інстанції, як вважає ОСОБА_2 є законним,
обгрунтованим та вмотивованим.

Під час апеляційного розгляду :

- прокурор підтримав апеляційну
скаргу з доповненнями до неї та просив
таку задоволити з наведених у ній
підстав;

- захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1
апеляційну скаргу прокурора з
доповненнями заперечив, просив вирок
суду залишити без змін. Вважає, що під
час судового провадження у першій
інстанції не було допущено
процесуальних порушень;

- ОСОБА_2 апеляційну скаргу з
доповненнями не визнав, вважає
пред'явлене йому обвинувачення
безпідствним, так як нападу з метою
заволодіння чужим майном, поєднаного з
насильством, небезпечним для життя чи
здоров'я особи, яка зазнала нападу,
вчиненого за попередньою змовою групою
осіб, не вчиняв. Просив вирок залишити
без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи
прокурора, який підтримав апеляційну
скаргу, пояснення ОСОБА_2 та його
захисника - адвоката ОСОБА_1, які
просили апеляцію прокурора залишити
без задоволення, а вирок місцевого суду
без змін, перевіривши матеріали
кримінального провадження та вирок
суду першої інстанції в межах,
передбачених ст. 404 КПК України,
обговоривши наведені в апеляційній
скарзі доводи, колегія суддів прийшла
до висновку, що апеляція підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції
України, ст. 370 КПК України вирок суду
повинен бути законним, обґрунтованим і
вмотивованим, ухваленим згідно з
нормами матеріального права з
дотриманням вимог щодо кримінального
провадження, передбачених КПК України.

Вказаних вимог закону судом першої
інстанції дотримано не було.

Положеннями ст. 412 КПК України
передбачено істотні порушення вимог
кримінального процесуального закону.

Ця ж стаття передбачає, що судове
рішення у будь-якому разі підлягає
скасуванню, якщо судове провадження
здійснено за відсутності потерпілого,
належним чином не повідомленого про
дату, час і місце судового засідання.

Як видно з матеріалів кримінального
провадження № 0000086 як потерпіла
залучена ОСОБА_6 /Т.2, а.с. 103/, однак
остання не була повідомлена про
судовий розгляд, призначений на 16
травня 2013 року та 18 травня 2013 року /Т.1,
а.м. судового провадження 143,154/.

Поряд з цим при постановленні вироку
суд не висловив своєї позиції щодо
сприйняття одних доказів на
підтвердження наявності вини у
обвинуваченого, чи підтвердження його
невинуватості, хоч вони і були визнані
судом належними та допустимими
доказами, таким чином суд не взяв до
уваги докази, які могли істотно
вплинути на його висновки.

У вироці не зазначений порядок
отримання копії потерпілим.

Вимоги апеляційної скарги щодо
наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2
складу кримінального правопорушення,
неповноти судового розгляду - в частині
допиту свідків мають бути предметом
розгляду кримінального провадження в
суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст.404, 405, ч.1 п.6 ст.407, 412 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Щурка В.В.
з доповненнями до неї задоволити.

Вирок Бориславського міського суду
Львівської області від 12 червня 2013 року
щодо ОСОБА_2 скасувати та призначити
новий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий

Судді