Дата документу 21.05.2015
Справа № 479/491/15-к
Провадження №1кп/479/43/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000091 на підставі угоди про примирення за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Криве Озеро Миколаївської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , середня освіта, спеціальність - тракторист, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
Учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

потерпілий ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 16 березня 2015 року близько 18.00 год., за домовленістю з власником ОСОБА_5 , знаходився в якості сторожа в приміщенні складу для запчастин автомобільної розборки, розташованого в АДРЕСА_1 . Перебуваючи в однокімнатному приміщенні сторожки, яка розташована в приміщенні самого складу для запчастин, обвинувачений ОСОБА_3 , став відмічати свій день народження, та вживати спиртні напої разом з своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Після опівночі, близько 02.00 год. ночі 17 березня 2015 року, коли закінчились спритні напої, обвинувачений ОСОБА_3 , не маючи коштів на їх придбання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, маючи намір продажу або обміну на спритні напої, вирішив викрасти запчастини від розібраних автомобілів, розташовані в приміщенні складу. Виконуючи задумане, обвинувачений ОСОБА_3 ввівши в оману присутніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з приводу дозволу наданого йому власником розпоряджатися запчастинами, які знаходяться в складі, запропонував останнім знайти покупця та продати або обміняти на спиртні напої, запчастини на які він вкаже. Після чого, ОСОБА_7 , не знаючи про дійсний намір ОСОБА_3 , по телефону домовився із своїм знайомим ОСОБА_8 , про те щоб він привіз їм спиртні напої та горілку, за що вони розрахуються металом, який йому надасть ОСОБА_3 .. Знайшовши через ОСОБА_7 , особу якій можна реалізувати викрадене майно, обвинувачений ОСОБА_3 , вказуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на запчастини, які можна виносити зі складу, з метою реалізації в якості металобрухту таємно викрав наступне майно: - дві ресори задньої вісі від автомобіля "Газель", вартістю 1032,20 грн.; гальмівний барабан переднього колеса від автомобіля ГАЗ-53, вартістю 869,60 грн.; два однакових гальмівних барабани від задніх коліс автомобіля ГАЗель, загальною вартістю 675,20 грн.; випускний колектор від автомобіля ГАЗель, виготовлений з чавуна, вартістю 542 грн., а всього майна, згідно висновку оцінювача №5431 від 28 квітня 2015 року за призначеною товарознавчою експертизою на загальну суму 3122 грн., чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 . Викрадене майно, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перенесли до автомобіля ОСОБА_8 , від якого отримали спиртні напої у вигляді пляшки горілки та пляшки вина, які відразу вжили в приміщенні сторожки разом з ОСОБА_3 ..

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, пояснивши, що він дійсно 17 березня 2015 року таємно викрав вищевказане майно.

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_3 як таємне викрадення чужого майна за ч.1 ст.185 КК України.

29 квітня 2015 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення відповідно до положень ч.1 ст.471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлено до суду.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав на доцільність укладеної угоди та відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , просив затвердити укладену угоду про примирення від 29 квітня 2015 року, укладену між ним та ОСОБА_3 та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно положень ч.3 ст.469 КПК Україниугода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України регламентовано, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд встановив, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені йому положеннями п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені положеннями п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд з`ясував, що скарги ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились, взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Підстави для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст.100 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 29 квітня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 квітня 2015 року покарання за цією статтею у виді громадських робіт строком 80 годин.

Речові докази: дві ресори задньої вісі від автомобіля "Газель"; гальмівний барабан переднього колеса від автомобіля ГАЗ-53; два однакових гальмівних барабани від задніх коліс автомобіля ГАЗель; випускний колектор від автомобіля ГАЗель, передані на зберігання ОСОБА_5 залишити в нього як законного володільця.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Миколаївської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ :