АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
учасники судового провадження:
секретар судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
перекладача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000974 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 в інтересах підзахисного ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11.06.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, с середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року шість місяців обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 визначено обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 552 грн. 42 коп.

Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_9 02 листопада 2014 року, близько о 03 год. 00 хв., не маючи права керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю приблизно 60 км/год, в с. Маморниця Герцаївського району Чернівецької області, маючи реальну спроможність виявити вибоїну на проїзній частині та об`їхати її, у порушенні вимог п.п. 2.1, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, наїхав на дану перешкоду, внаслідок чого з`їхав з проїжджої частини в кювет, де вчинив наїзд на придорожнє дерево, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_11 , отримала тілесні тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці пригоди.

На вказаний вирок суду надійшли апеляційні скарги від адвоката ОСОБА_6 в інтересах підзахисного ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 , які просять суд вирок суду змінити у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, пом`якшити призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, застосувавши до нього положення ст.75 КК України.
Кримінальне провадження №11-кп/794/265/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_12
Категорія ст.286 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .
Потерпіла ОСОБА_10 свої вимоги обґрунтовує тим, що суд не в повній мірі врахував, що вона до обвинуваченого ніяких претензій матеріального чи морального характеру не має, її донька була у близьких стосунках із обвинуваченим, мали одружитися.
Адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що районний суд мав всі підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України, оскільки ОСОБА_13 як під час досудового розслідування так і в суді сприяв встановленню істини у справі, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, потерпіла заявила, що до обвинуваченого ніяких претензій матеріального чи морального характеру не має, просила призначити йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України. Крім того, судом не в повній мірі було враховано, що ОСОБА_9 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, важке сімейне становище, що він фактично є основним годувальником своєї сім`ї, категорія злочину не відноситься до умисного або корисливого.
Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_9 та представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляції та просили звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, думку прокурора, який просив подані апеляції залишити без задоволення, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому право виступити з останнім словом, перевіривши матеріали провадження в межах поданих апеляцій та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підзахисного ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, повністю доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і їм дана вірна юридична оцінка.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин і не наводить доводи на підтвердження тих висновків, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Що стосується призначеного судом першої інстанції покарання, то воно в основному обране обвинуваченому ОСОБА_9 з врахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України.

При цьому районний суд у вироку послався на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є тяжким, необережним, в результаті якого настала смерть у потерпілої. Особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, по місцю позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. Щире каяття, сприяння розкриттю злочину судом вірно визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння судом визнано обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 .

Врахувавши все вищевикладене, районний суд вірно, на думку колегії суддів, прийшов до висновку про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, і перейшов до іншого більш м`якого виду основного покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.286 КК України, та правильно визначив йому міру покарання за цією статтею у вигляді 1 (одного) року 6 місяців обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

В той же час, колегія суддів вважає неправильним висновок районного суду, що підстав для застосування положень ст.75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_9 не має, оскільки суд 1 інстанції в недостатній мірі врахував те, що обвинувачений раніше не судимий, визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував збитки, потерпіла до нього не має ніяких претензій морального чи матеріального характеру, і просила звільнити його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, сам обвинувачений в суді негативно віднісся до скоєного ним правопорушення, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. Крім того, судом зовсім не було враховано, те що категорія вчиненого ним злочину не відноситься до умисного або корисливого, ОСОБА_9 має важке сімейне становище, проживає в багатодітній сім`ї, де є ще троє малолітніх дітей, він фактично є основним годувальником своєї сім`ї, оскільки його мати померла, а батько має ряд захворювань, через які періодично проходить стаціонарне лікування і в разі призначення обвинуваченому реального покарання його сім`я опиниться у важкому матеріальному становищі.
А тому, врахувавши всі ці пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини в своїй сукупності, з урахуванням даних про особу ОСОБА_9 , колегія суддів приходить до переконливого висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з чим вирок суду в цій частині слід змінити.

Якихось істотних порушень вимог КПК України, які могли б потягнути за собою скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах підзахисного ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 11.06.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України до покарання у вигляді одного року шість місяців обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; проходити періодичну реєстрацію в органах кримінально - виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3