АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
10-880/07 р. Головуючий
1 інстанції Саржевська І.
ч.3 ст. 187 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Донецької області у складі :

головуючого:
Горшкова М.П.

суддів : Єстєніної
В.В., Ковалюмнус
Е.

з участю :

прокурора Бідаш І.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку справу за апеляцією прокурора на постанову
Краснолиманського міського суду Донецької області від 2 листопада 2007 року,
якою відмовлено в задоволенні подання слідчого про обрання

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, раніше не судимого, мешкає в АДРЕСА_1, обвинуваченого
у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжного заходу у
вигляді утримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Краснолиманського міського суду від 2 листопада 2007 року відмовлено в
задоволенні подання слідчого СВ Краснолиманського MB УМВС
України в Донецькій області від 27 жовтня 2007 року про обрання ОСОБА_1, обвинуваченому у
вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжного заходу у
вигляді утримання під вартою.

В
апеляції прокурор просив постанову суду скасувати та повернути подання на новий
судовий розгляд, наголошуючи на тому, що судом при вирішенні питання про
обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу не взято до уваги вчинення тим тяжкого
умисного злочину і що, перебуваючи на волі, він може негативно вплинути на хід
досудового слідства.

Крім
того, судом не дотримані вимоги ст..
154-1 КПК України,
оскільки застава полягає у внесенні на депозит суду або органу досудового
слідства визначеної грошової суми чи матеріальних цінностей, чого фактично
зроблено не було.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав принесену апеляцію, перевіривши матеріали
кримінальної справи та судові матеріали, колегія суддів вважає, що принесена
апеляція підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно
до ст.148 КПК України запобіжний захід застосовується до підозрюваного,
обвинуваченого , підсудного , засудженого з метою запобігти спробам ухилитися
від суду та слідства , перешкодити встановленню істини у кримінальній справі
або продовжити злочинну діяльність , а також для забезпечення виконання
процесуальних рішень.

Крім
того, відповідно до вимог ст.150 КПК
України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується
вік, стан здоров'я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце
проживання особи, стосовно якої вирішується це питання.

Як
вбачається із судових матеріалів, відмовляючи в задоволенні подання слідчого,
суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги як наслідки, що настали від
протиправних дій, так і те, що ОСОБА_1 - раніше не судимий, має постійне місце
проживання, виховує двох неповнолітніх дітей, працює, а тому дійшов
обґрунтованого висновку про те, що його належну процесуальну поведінку може
забезпечити інший, більш м'який запобіжний захід.

Разом з
тим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляції прокурора,
звертаючи уваги на порушення судом вимог ч. 1ст. 154-1 КПК України, яка містить
вказівку на те, що застава, як вид запобіжного заходу, полягає у внесенні на
депозит органу досудового слідства чи суду обвинуваченим чи іншими фізичними та
юридичними особами грошей чи передача ними інших матеріальних цінностей з метою
забезпечення належної поведінки, виконання зобов'язання не відлучатися з
постійного місця проживання чи тимчасового находження без дозволу слідчого чи
суду, явки за викликом в ці органи чи суд особой,
стосовно якої обрано цей запобіжний захід.

Як
свідчать судові матеріали, жилий будинок із господарськими будівлями, який
судом визначено об'єктом застави на праві власності належить не обвинуваченому,
а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про спадщину в рівних долях - по Уг. Згода цих осіб на
передання вказаного майна в заставу як в матеріалах кримінальної справи, так і
в судових матеріалах відсутня. Згідно протоколу судового засідання ініціатива
передати вказаний дім в заставу належала захиснику обвинуваченого, власники
мані в судовому засіданні були відсутні і судом на опитані з цього приводу.

Таким
чином, суд, обираючи обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді застави
на жилий дім, суттєво порушив вимоги ст..
154-1 КПК України та ст..41
Конституції України, через що постанова суду підлягає безумовному скасуванню.

Одночасно
колегія суддів звертає увагу, що при новому судовому розгляді подання, суду
належить дотриматися вимог ст..
148-150 КПК України та виважено оцінити суттєві обставини по справі :
розмір викраденого чужого майна , фактичне його відшкодування, дані про особу
обвинуваченого ОСОБА_1 і ту обставину, що в домі АДРЕСА_2 мешкає, крім нього,
його дружина та двоє неповнолітніх дітей. ( а. с. 30 суд. справа)

Керуючись ст. ст. 362,365 КПК
України , колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити частково ; постанову Краснолиманського
міського

суду від 2 листопада 2007 року про відмову в задоволенні подання начальника
СВ

Краснолиманського MB УМВС України від 27 жовтня 2007 року про обрання ОСОБА_1
запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою та обранні йому

запобіжного заходу у вигляді застави на жилий будинок - скасувати, подання
- повернути на

новий
судовий розгляд в той же суд, іншому складі суду.