Ухвала

іменем україни

22 липня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Широян Т.А.,

суддів: Британчука В.В.,
Леона О.І.,

при секретарі Петрику
В.В.

за участю:

прокурора Саленка І.В.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3

розглянула в судовому засіданні
кримінальне провадження, внесене у
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0000180, за касаційними скаргами
захисника ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 та самого
засудженого ОСОБА_2 на вирок Київського
районного суду м. Харкова від 24 липня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 27 листопада 2013
року.

Вироком Київського районного суду м.
Харкова від 24 липня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
Китайської Народної Республіки,
такого, що не має судимості, засуджено

за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у
виді позбавлення волі строком на 12
років.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
матеріальної шкоди в розмірі 5626,57 грн.
та моральної шкоди в розмірі 400 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 27 листопада 2013 року вирок
суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

Згідно із вироком суду ОСОБА_2 визнаний
винним у тому, що він 01 травня 2009
року, відпочиваючи на березі річки
Харкові у районі супермаркету
«Караван», що на вул. Героїв праці, 7 у м.
Харків, приблизно о 17 год. 47 хв.,
у ході конфлікту, який виник та був
ініційований громадянами України, а
саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із
громадянами КНР - ОСОБА_18 та ОСОБА_2,
маючи намір на умисне протиправне
позбавлення життя ОСОБА_6, який
намагався припинити бійку, застрибнув
ззаду на спину останнього та, тримаючи
його за шию, правою рукою, у якій
знаходився шампур із загостреним
кінцем, зі значною силою вдарив зверху
вниз в область правої частини спини
ОСОБА_6, тим самим заподіявши тяжке
тілесне ушкодження у виді проникаючого
колото-різаного поранення
життєво-важливих органів, зокрема,
легенів глибиною близько 40 см., після
чого з місця скоєння злочину втік .

У результаті отриманих поранень ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні.

Смерть ОСОБА_6 відповідно до висновків
судово-медичної експертизи настала
внаслідок легенево-серцевої
недостатності, яка ускладнилась течією
наскрізного колото-різаного поранення
правої легені, що знаходиться у
причинному зв'язку із травмою, яка мала
місце 1 травня 2009 року.

у касаційні-их скаргах:

Вказує на те, що висновки суду щодо
доведеності вини ОСОБА_2 не
відповідають фактичним обставинам
провадження, а судове слідство було
проведено односторонньо і не повно.

Зокрема стверджує, що в основу
обвинувального вироку було покладено
показання свідків, які заінтересовані
в результаті справи і які прямо не
стверджували про причетність
засудженого до вбивства ОСОБА_6

Зазначає, що судом було залишено поза
увагою обставини, що вказують на
непричетність ОСОБА_2 до цього злочину.

Звертає увагу на те, що висновки
судово-медичних експертиз щодо
механізму спричинення потерпілому
тілесних ушкоджень носять характер
припущення та суперечать показанням
засудженого, свідків і самого
потерпілого.

Вважає, що у справі достеменно
встановлено, що злочин вчинила особа
на ім'я ОСОБА_10, який під час досудового
розслідування справи про це заявляв
особисто, а засуджений, не маючи умислу
на позбавлення життя потерпілого,
втрутився у бійку, щоб її припинити.

Звертає увагу на порушення судом права
ОСОБА_2 на захист, коли розгляд справи
відбувався за правилами нового
кримінально-процесуального закону, а
також на те, що більшість доказів, які
свідчать на користь засудженого,
зібрано відповідно до вимог раніше
діючого кримінально-процесуального
кодексу і суд ці докази не визнав
допустимими.

У в'язку із цим наголошує на порушенні
судом вимог статей 368, 374 КПК України 1960
року при постановленні вироку суду, а
також статті 419 КПК України при
розгляді його та засудженого
апеляційних скарг апеляційним судом .

Крім того, вказує на необґрунтоване
задоволення судом суми моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
щодо безпідставності поданих на судові
рішення касаційних скарг засудженого
та його захисника, а тому просив їх
залишити без задоволення, засудженого
ОСОБА_2 та його захисника на підтримку
поданих ними касаційних скарг із
підстав, викладених у цих скаргах, коли
засуджений змінив свої вимоги і просив
кримінальне провадження направити на
додаткове розслідування, перевіривши
матеріали провадження та доводи
касаційних скарг, колегія суддів
вважає, що вони не підлягають
задоволенню.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину
за обставин, викладених у вироку,
ґрунтуються на зібраних у справі
доказах, зокрема, оголошених
показаннях потерпілого ОСОБА_6 про
обставини вчинення щодо нього злочину,
який вказував на ОСОБА_2, як на особу,
яка «намагалась його вбити», і які
обгрунтовано визнані судом допустимим,
та підтверджені показаннями
потерпілого ОСОБА_5 та цивільної
дружини загиблого - ОСОБА_11, яким
обставини злочину стали відомі зі слів
загиблого ; на показаннях свідків -
ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8
(безпосередніх учасників бійки із
особами китайської національності) про
обставини спричинення ОСОБА_6
тілесного ушкодження і ролі ОСОБА_2 у
цих подіях; показаннях свідків -
працівників міліції ОСОБА_13, ОСОБА_14,
які виїжджали на місце події та
встановлювали осіб, причетних до
злочину, а також виявляли можливі
знаряддя злочину; на висновках, у тому
числі повторних і комісійних,
судово-медичних експертиз про
локалізацію, характер та обставини
спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень
та причини його смерті; на висновках
додаткової судово-медичної експертизи,
проведеної відповідно до ст. 374 КПК
України за матеріалами кримінального
провадження і з урахуванням даних
відтворення обстановки та обставин
події із свідками ОСОБА_12, ОСОБА_7,
ОСОБА_8; висновках
медико-криміналістичної експертизи
одягу потерпілого, якою за відсутності
прямого пошкодження від знаряддя
злочину виявлені пошкодження у виді
розривів, пояснюються зміщенням
комірцевої області одягу в момент
заподіяння поранення; на даних
відтворення відеозапису на телефоні
потерпілого ОСОБА_6, яким зафіксовано
перебіг події за участю засудженого,
потерпілого та свідків ОСОБА_12, ОСОБА_7,
ОСОБА_8; на даних протоколів огляду
речових доказів одягу потерпілого
ОСОБА_6 та головного убору свідка
ОСОБА_19, за допомогою яких зазначених
осіб було ідентифіковано як учасників
конфлікту; а також на даних протоколів
вилучення у гуртожитку у ОСОБА_10 4-х
шампурів, ідентичних тому, яким
спричинено тілесне ушкодження
потерпілому ОСОБА_6

Вважати, що судове слідство було
проведено неповно чи однобічно,
підстав немає.

Характер та локалізація тілесних
ушкоджень свідчать про направленість
умислу засудженого саме на позбавлення
потерпілого життя.

Доводи засудженого та його захисника
про непричетність ОСОБА_2 до вчинення
вбивства ОСОБА_6 та докази, на які
засуджений та його захисник посилались
на підтвердження цих доводів, були
предметом ретельного дослідження
судами, про що свідчить та обставина, що
справа двічі поверталась прокурору для
проведення додаткового розслідування.
У вироку наведено оцінку досліджених у
судовому засіданні доказів на
обґрунтування того, чому одні з них
прийнято судом і покладено в основу
його висновків, а інші відкинуто ним.

Аналіз усіх доказів дає касаційному
суду підстави зробити висновок про
доведеність винуватості ОСОБА_2 та
правильність кваліфікації його дій за
ч. 1 ст. 115 КК України.

Викладені в касаційних скаргах доводи
щодо невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи були
предметом ретельної перевірки суду
апеляційної інстанції і обґрунтовано
визнані безпідставними.

Ухвала суду відповідає вимогам ст. 419
КПК України.

Покарання ОСОБА_2 призначено
відповідно до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу
винного та обставин, які пом'якшують
покарання.

Враховуючи наведене та конкретні
обставини справи, колегія суддів
вважає призначене засудженому
покарання необхідним і достатнім для
його виправлення та попередження нових
злочинів.

Будь-яких інших даних, які б свідчили
про упередженість органів досудового
слідства чи судових інстанцій, а також
порушення ними норм кримінального
процесуального закону, в ому числі і
права засудженого на захист, які були б
підставою для зміни чи скасування
судових рішень, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 436-438, 441 Кримінального
процесуального кодексу України,
колегія суддів,

ухвалила:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 та
його захисника залишити без
задоволення, а вирок Київського
районного суду м. Харкова від 24 липня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 27 листопада 2013
року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді:

____________ ______________
________

Т.А. Широян В.В. Британчук О.І. Леон