Справа № 755/334/15-к
В И Р О К
іменем України
мирова угода про визнання винуватості
"02" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0017064 від 09.12.2014 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, з неповною вищою освітою, офіційно не працює, одружена, має неповнолітню дитину 2005 року народження, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судима

у вчиненні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 приблизно в вересні 2014 року познайомилася з ОСОБА_5 , яка надає послуги сексуального характеру та під час спілкування з якою, вирішила зайнятися звідництвом для розпусти.

З цією метою, ОСОБА_4 домовилася з ОСОБА_5 про те, що буде викликати останню в разі коли хтось з її знайомих буде потребувати послух сексуального характеру за грошуву винагороду.

Так, ОСОБА_4 , 08.12.2014 року о 12-21 годині на її номер мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_6 , який висловив своє бажання зустрітися з дівчиною, яка б надала послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , зателефонувала зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , та достовірно знаючи про те, що остання надає послуги сексуального характеру і з якою була попередня домовленість, запропонувала їй надати незнайомому чоловіку послуги сексуального характеру за грошову винагороду, на що остання погодилася.

Продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на звідництво з метою розпусти, ОСОБА_4 , зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонувала на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 та яка працює адміністратором сауни Ванна Таллін, якій замовила приміщення сауни з 15 години до 17 години 08.12.2014 року. Після цього, ОСОБА_4 , приблизно о 12-30 годині зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що вона буде її чекати о 15 годині біля сауни Ванна Таллін, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8 з метою звідництва для розпусти ОСОБА_5 , з клієнтом ОСОБА_6 за вищевказаною адресою.

Здійснюючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , приблизно о 15 годині, біля сауни Ванна Таллін, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 8, зустрівшись з ОСОБА_8 та клієнтом ОСОБА_6 , вказала ОСОБА_6 на ОСОБА_9 яка на дівчину, яка буде надавати йому послуги сексуального характеру, і таким чином познайомила останніх, чим вчинила звідництво для розпусти, а саме посередництво, що виявилось у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб, яке полягало в організації зустрічей таких осіб.

Після розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вартість, останній погодився на пропозицію ОСОБА_5 та передав останні грошові кошти в сумі 400 гривень за надання йому послух сексуального характеру, після чого вони прийшли до приміщення сауни, де ОСОБА_5 надала ОСОБА_6 послуги сексуального характеру.

Надалі, між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0017064 від 09.12.2014 року, в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 302 КК України. Також, сторонами погоджене покарання, яке ОСОБА_11 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 850 (вісімсот п`ятдесяти ) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченою про визнання винуватості.

Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В даній угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В судовому засіданні обвинувачена цілком визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та повністю підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 302 КК України, тобто вчинила звідництво для розпусти, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4. ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду між прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Визнати винною ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України та призначити йому покарання у штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя