Справа № 1 - 44 / 2007 рік
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2007
року Ново бузький районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Кушнірової Т.Б.

секретаря Войцеховської
О.А.

з участю прокурора Рябого Є.І.

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг
кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Миколаєва , українця, громадянина України, з
повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не
засудженого, проживаючого в с
Березнігуватське Новобузького району у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2006 року біля 10 години ОСОБА_2. прийшов на територію Березнігуватської ЗОСШ , де з метою
помсти вчинив розпусні дії щодо малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 направлені на задоволення статевої
пристрасті.

ОСОБА_2. винним себе у вчинені інкримінованого йому
злочину визнав повністю і пояснив, що в жовтні 2006 року йому стало відомо що малолітній ОСОБА_4 примусив його
малолітнього сина вчинити сексуальні дії .
11 жовтня за те що скривдили сина ,
він так само вирішив вчинити з ОСОБА_4 і біля 10 години разом з
сином пішов на територію Березнігуватської ЗОСШ , де в цей час знаходився ОСОБА_4 ,
викликав його з шкільних занять вивів за будівлю шкоди до туалету , потім примусив
хлопчиків роздягнутися та оголити статеві органи після чого примусив вчинити
сексуальні дії між собою.

Дослідивши матеріали кримінальної справи суд вважає, що
вина ОСОБА_2. у вчинені батьком розпусних дій щодо малолітньої особи доведена.
Це підтверджується слідуючими доказами:

показаннями підсудного ОСОБА_2. приведеними вище;

показаннями потерпілого ОСОБА_1 даними ним в ході досудового

слідства та дослідженими в судовому
засіданні (а.с. 27) з яких видно, що 11 жовтня

2006 року він
знаходився на уроці в школі, в цей час його викликала вчителька і

повідомила що на нього чекають батько ОСОБА_5 з самим
ОСОБА_5. Коли

вийшов з класу ,
батько ОСОБА_5 повів їх за будівлю школи в туалет. Потім сказав

щоб вони роздяглися ,
оголили статеві органи в потім примусив його вчинити дії

сексуального характеру з ОСОБА_5;

показаннями свідка ОСОБА_6 яка суду показала, що зі слів
свого малолітнього

сина їй стало відомо, що батько тобто ОСОБА_2. вчинив
розпусні дії з ним та

малолітнім ОСОБА_4;

показаннями свідка ОСОБА_7 яка суду показала, що 11 жовтня 2006 року

вона пішла до школи де її син ОСОБА_4 розповів їй, що
ОСОБА_2. в туалеті

школи вчинив з ним та ОСОБА_5 розпусні дії, про цей
випадок вона

розповіла вчительці та повідомила міліцію;

показаннями свідка ОСОБА_8, яка суду показала, що в жовтні 2006 року вона на

прохання ОСОБА_2. викликала з занять ОСОБА_4 після чого вони
пішли

на подвір'я а через де - який час побачила з туалету біжить ОСОБА_4, який

на її запитання нічого не відповів ;

показаннями свідка ОСОБА_9 яка суду
показала, що її онук ОСОБА_5 тимчасово проживав і виховувався з нею. В жовтні від
мешканців села їй стало відомо, що у відношенні її онука старші діти
вчиняли розпусні дії;

показаннями свідка ОСОБА_10 яка суду показала, що в
жовнті 2006 року до
школи прийшов ОСОБА_2. і на його прохання ОСОБА_8з уроку викликала ОСОБА_4, через де-який
час в клас хлопчик повернувся в клас ,
потім прийшла його мати і в розмові з нею хлопчик почав плакати а мати
хлопчика повідомила що відносно її дитини ОСОБА_5 вчинив розпусні дії в
туалеті; Таким чином, з приведених вище доказів вбачається, що дійсно ОСОБА_2.
являючись батьком малолітнього ОСОБА_3 11 жовтня 2006 року з метою
помсти за свого сина вчинив розпусні дії щодо останнього та малолітнього ОСОБА_4 і його дії слід
кваліфікувати за ч. 2 ст. 156 КК України.

При визначені виду і розміру
покарання суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 вину визнав повністю і щиро
кається у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, враховує суд і думку законного
представника неповнолітнього потерпілого, який просив не призначати суворе
покарання підсудному за вчинений ним злочин . Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що підсудному
слід призначити покарання на строк і в межах санкції статті. По якій
кваліфіковані його діяння, застосувавши ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного
покарання з випробувальним строком та покладанням на нього обов'язків , передбачених ст.
76 КК України.
Керуючись ст. ст. 323,
324 КПК України , суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.
2 ст. 156 КК України і
призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2. від відбування призначеного йому покарання, якщо він
протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки , передбачені
ст. 76 КК
України, а саме: повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну свого місця проживання,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої
системи. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2. до набрання вироком законної сили
залишити той же - підписку
про невиїзд .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Миколаївської області через ново бузький районний суд протягом п'ятнадцяти діб
з дня його проголошення.