А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-сс/777/142/15 за поданою в інтересах ОСОБА_6 апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2015 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СУ УМВС України в Закарпатській області від 31.03.2015 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК Україниза таких обставин.
01.01.2015, біля 6 год., в м. Хуст, по вул. Конституції,1 Закарпатської області,неподалік від магазину «Подарунковий», ОСОБА_6 групою осіб з невстановленою слідством особою, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс останньому серію ударів головою в обличчя, схопивши його за куртку, затягнув на заднє сидіння автомобіля «Мерседес», номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , на якому привезли ОСОБА_9 до річки «Тиса», що неподалік мосту с. Велятино (Хустського району). Після того, як автомобіль зупинився, ОСОБА_10 витягнув з заднього сидіння автомобіля ОСОБА_9 , а невстановлена слідством особа нанесла удар каменем по голові потерпілого, після чого обидвоє нанесли ОСОБА_9 удари по різним частинам тіла схожими на каміння предметами, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження.
Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що підозрюваний, вчинив злочин (кримінальне правопорушення), який відноситься до категорії тяжких, підозра ґрунтується на показаннях потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 , протоколі пред`явлення для впізнання.
Вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може: мати намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, зокрема
потерпілий ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_11 показали, що до них «неодноразово підходили невідомі люди, які пропонували гроші за те, щоб він не впізнав ОСОБА_6 , а також погрожували фізичною розправою». Тому слідчий вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним, на його думку, ризикам.
Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цим підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість злочину та міру покарання, що може бути призначене судом за вказане кримінальне правопорушення та прийшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема: спробам ухилитися від органів досудового розслідування/суду, перешкоджати в наведений вище спосіб кримінальному провадженню.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя не визначив розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, зіславшись на положення «п.4 ст.183 КПК України».
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає вищезазначену ухвалу слідчого судді незаконною, посилаючись на наступне.
Так, органом досудового слідства слідчому судді не надано достатніх доказів наявності підстав для тримання ОСОБА_6 під вартою, підозра ґрунтується виключно на показаннях потерпілого та протоколі впізнання ним підозрюваного. Останній є місцевим активним та громадським діячем, знайомий з потерпілим біля 10 років, а тому його впізнання потерпілим проведено всупереч вимог КПК України. Підставою для обмови потерпілим ОСОБА_6 є те, що останній відстоював активну громадянську позицію, спрямовану на ліквідацію вживання та незаконного обігу наркотичних речовин, до яких, на думку захисника, причетний потерпілий.
Ніяких доказів про вплив підозрюваного на потерпілого та свідків матеріали провадження не містять, а посилання слідчого в зазначеному клопотанні на те, що ці дані відображено в показаннях потерпілого та свідка ОСОБА_11 не відповідають дійсності. На користь цього свідчить і та обставина, що відповідні відомості про це (примушування свідка до відмови від давання показань) не внесено в ЄРДР, а відповідні особи не допитані з цього приводу.
Жодних ризиків, зокрема стосовно можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду слідчим не доведено при розгляді клопотання, є припущенням, а отже і висновок слідчого судді з цих підстав є хибним. Так, підозрюваний 31.03.2015 за телефонним викликом слідчого приїхав з м. Хуст до УМВС України в Закарпатській області (в м. Ужгород), де йому оголошено підозру, а 01.04.2015 добровільно з`явився до суду (на розгляд слідчим суддею зазначеного клопотання слідчого).
ОСОБА_6 має постійне місце проживання, а на утриманні батьків літнього віку, один з яких є інвалідом.
Слідчим не зазначено, чому до підозрюваного не можуть бути застосовані інші, більш м`які, запобіжні заходи.
З цих підстав захисник просить апеляційний суд скасувати оскаржену ним ухвалу слідчого судді, обравши підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про обґрунтованість рішення та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
З ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідує, що наведені в зазначеному клопотанні слідчого обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялися при розгляді клопотання.
При цьому були заслухані підозрюваний, його захисник, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що попередньо узгоджується з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який прямо вказав на ОСОБА_6 , як особу, яка вчинила у його відношенні зазначені вище протиправні дії, обґрунтовано ризики, передбачені ст.177 КПК України й вмотивовано, чому інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_6 має на утриманні батьків літнього віку, один з яких є інвалідом; є активним громадським та спортивним діячем, а потерпілий причетний до незаконного обігу наркотичних речовин, є голослівні і не підтверджуються належними, допустимими доказами, а тому не бралися до уваги слідчим суддею та апеляційним судом.
Одна лише обставина щодо постійного місця проживання підозрюваного не може бути підставою для застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу та не спростовує встановлені слідчим суддею можливі ризики, зокрема ризику подальшої протиправної поведінки.
Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано й у відповідності з вимогами ст.ст. 176-178,183,193,194 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Згідно вимог ст.ст. 196 ч.4, 197 КПК України слідчий суддя обґрунтовано застосував строк тримання під вартою, який не перевищує шістдесяти днів, вказав в ухвалі час і дату закінчення її дії 11 год. 30.05.2015.
Отже, доводи захисника підозрюваного про необґрунтованість ухвали слідчого судді в цій частині є надуманими, оскільки вони повністю спростовані матеріалами провадження.
Разом з тим, колегією суддів встановлено, що слідчий суддя помилково визначив час закінчення дії ухвали ще й у хвилинах (об 11 год. 50 хв.) частиною 1 статті 115 КПК України передбачено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями.
Також слідчий суддя не вмотивував свого висновку, чому він не визначив в порядку ч.3 ст.183 КПК України розміру застави, достатнього для виконання підозрюваним/обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Вирішуючи питання про можливість визначення розміру застави, слідчий суддя лише посилається на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України (помилково зазначивши «п.4 ст.183 КПК України»), відповідно до якого слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
При цьому, зіславшись лише на вказаний можливий виняток із загальних правил обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не навів жодної мотивації свого висновку щодо наданого йому п.1 ч.4 ст.183 КПК України саме права, а не обов`язку, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 .
Слідчим суддею не дано оцінки тій обставині, що доводи слідчого у наведеному вище клопотанні про те, що ОСОБА_6 «може мати намір незаконно впливати на потерпілого та свідків» не є категоричні та сформульовані лише як припущення.
Крім того, показання потерпілого не містять жодного посилання на вчинення стосовно нього якого-небудь впливу зі сторони будь-кого, а з показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що до нього підходили двоє невідомих з пропозицією врегулювання вказаної ситуації.
Враховуючи наведене, відсутність даних про те, що підозрюваний будь-коли раніше ухилявся від слідчого та суду, чинив перешкоди слідству, колегія суддів визнає, що в даному випадку при обранні виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою є всі підстави для визначення розміру застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК Україниу розмірі, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього КПК України обов`язків.
Оскільки повноважень апеляційного суду щодо зміни рішення слідчого судді з наведених підстав не передбачено ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд відповідно до пункту 2 названої частини статті скасовує оскаржену ухвалу і постановляє нову.
Приймаючи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, зазначені вище показання свідка ОСОБА_11 , апеляційний суд визнає за доцільне, як виняток, застосувати положення абз.5 ч.5 ст.182 КПК України, визначити розмір застави у більшому ніж передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України максимальному розмірі та покласти на підозрюваного, крім інших, обов`язок не спілкуватися з потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_11 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2015 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.
Клопотання слідчого задовольнити. Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали встановити до 11 год. 30.05.2015 включно.
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України 123 розміри мінімальної заробітної плати, тобто 149 814 гривень.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до особи кримінального провадження слідчого із встановленою слідчим періодичністю; не відлучатися без дозволу слідчого, суду з населеного пункту, в якому він ( ОСОБА_6 ) проживає; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон, не спілкуватися з потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_11 у вказаному кримінальному провадженні без дозволу слідчого, суду.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним перерахованих вище обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: