Справа № 362/2552/13-к
Провадження № 1-кп/362/174/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2013м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді - А. А. Бабіша,

при секретарях - Н.М. Яренко, Я.О.
Миколюку

за участі прокурора - Л.А. Гетьман,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження,
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань № 0000524 від 23.02.13 року
за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Мальованка Шепетівського району
Хмельницької області, гр-на України,
освіта середня, не одруженого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
відповідно до ст. 89 КК України, раніше
не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121
КК України, -

В С Т А Н О В И В :

21.02.2013 року близько 16 години
ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходився у
будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3, де
разом з господарем вживали спиртні
напої. В цей час між ними на грунті
особистих неприязних відносин
почалася сварка, під час якої ОСОБА_6
завдав ОСОБА_1 удар рукою в район
обличчя. У свою чергу останній, маючи
намір на заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень та реалізуючи його, не
передбачаючи настання смерті
потерпілого, хоча повинен був і міг
його передбачати, умисно завдав один
удар кулаком в район грудей ОСОБА_6, від
чого той упав на підлогу. Далі ОСОБА_1
продовжив умисно завдавати численні
удари ногами в район тулуба ОСОБА_6,
який продовжував лежати. Після побиття
ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, а
потерпілий ОСОБА_6 від отриманих
ушкоджень помер.

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 130 від
19.04.2013 р., причиною смерті ОСОБА_6 стала
закрита тупа травма тулуба з
численними, місцями зливними,
крововиливами передньої та
передньобокової поверхні грудної
клітки, садном правої передньобокової
поверхні грудної клітки, крововиливами
в належні м'які тканини в проекції
пошкоджень на шкірі, пошкодженням
грудини і ребер, прямими переломами 2-9
ребер зліва, що розміщені від
середньоключичної до передньої
пахвової лінії, 4-10 ребер зліва, що
розміщені від задньої пахвової лінії
до лінії лопатки, 2-10 ребер справа, що
розміщені від задньої пахвової лінії
до лінії лопатки, 7-8 ребер справа по
лінії лопатки з пошкодженням в їх
проекції пристінкової плеври, плеври і
тканини обох легень; прямим переломом
тіла грудини з крововиливом в
клітковину переднього середостіння;
конструкційними переломами 2-4 ребер
зліва по передній пахвовій лінії, 2-7
ребер справа по навкологрудинній
лінії, повним поперечним розривом
тканини лівої нирки з розривом капсули,
крововиливом під капсулу органу,
крововиливом в ліву частину
приниркової і зачеревної клітковини,
крововиливами у великий сальник і
брижу поперечної ободової кишки, що
ускладнилася розвитком травматичного
шоку. Вказана тупа травма тулуба
кваліфікується як тяжке тілесне
ушкодження, що являється
безпосередньою причиною смерті.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 вину свою у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121
КК України, не визнав та показав, що
20.02.2013 року він йшов з Чорнобильського
селища, що знаходиться в с. В. Бугаївка
Васильківського району Київської
області разом із ОСОБА_5 Коли він разом
із ОСОБА_5 йшли по вул. Шевченка, то по
дорозі зустріли ОСОБА_3, яка запитала у
нього, ОСОБА_1, де можна придбати
картоплю. Він запропонував їй свою
картоплю, а саме: 1 мішок за 50 гривень.
ОСОБА_3 погодилась на дану пропозицію
та попросила його, ОСОБА_1, допомогти їй
донести мішок з картоплею додому. Він,
ОСОБА_1, доніс вищезазначений мішок
картоплі до будинку ОСОБА_6, в якому і
проживала ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_6
запропонував йому та ОСОБА_5
повечеряти. Повечерявши та випивши по 3
чарки горілки, він, ОСОБА_1, пішов, а
ОСОБА_5 залишилася ночувати. Наступного
дня він, ОСОБА_1, не зміг знайти вулицю,
де проживає ОСОБА_6 і де залишилася
ОСОБА_5, його співмешканка. Через деякий
час, ОСОБА_4 показала йому, ОСОБА_1, де
будинок ОСОБА_6 Прийшовши разом з
ОСОБА_4 до будинку ОСОБА_6, він, ОСОБА_1,
одразу побачив, як ОСОБА_6 почав лаятись
з ОСОБА_4, казав, що вона злодійка, що
вона вкрала у нього якісь сковорідки.
Після того ОСОБА_6 виштовхнув ОСОБА_4 з
будинку. В цей час ОСОБА_5 вийшла на
вулицю та через деякий час вони з
ОСОБА_4 повернулись назад до будинку.
ОСОБА_6 знову почав з останньою
сперечатися та в процесі суперечки
вдарив його, ОСОБА_1, кулаком в обличчя
та замахнувся кухонним ножем, який
знаходився у нього в руках, і сказав
йому, що він, ОСОБА_1, привів до нього,
ОСОБА_6, додому злодійку. Після того він,
ОСОБА_1, вдарив ОСОБА_6 кулаком в область
грудної клітки один раз та по руці, в
якій останній тримав ножа, для того, щоб
його вибити. Забравши ножа, він, ОСОБА_1,
вийшов з будинку. Все це відбувалось
десь о 10 год. ранку. Підвівшись, ОСОБА_6
сказав йому, ОСОБА_1, що все одно його
заріже. Він, ОСОБА_1, не звернув на це
увагу, розвернувся та пішов додому. По
дорозі додому його, ОСОБА_1, наздогнала
ОСОБА_5 та запропонувала повернутись,
на що він останній відповів, що туди
більше не піде. Після того він разом з
ОСОБА_5 пішли додому. Це було десь об 11
годині ранку. 22.02.2013 року біля 09 години
ранку він, ОСОБА_1, збирався їхати на
рибалку. Зайшовши до сусідки ОСОБА_8,
він зустрів ОСОБА_3, яка розповіла йому,
що ОСОБА_6 помер. Після цього ОСОБА_3
попросила його, ОСОБА_1, затягти труп
ОСОБА_6 в погріб, на що він відповів, щоб
вона викликала міліцію та лікарів. В
той же день близько 12 години дня
приїхали працівники міліції та забрали
його, ОСОБА_1, разом із ОСОБА_5
Працівники міліції тримали його,
ОСОБА_1, в кабінеті добу, щоб останній
підписав всі необхідні для них
документи, і він підписав. На його
думку, він не заподіяв ОСОБА_6 тяжких
тілесних ушкоджень та від його ударів
останній просто не міг померти. Він
стверджує, що не наносив ОСОБА_6 ударів
ногами в область грудної клітки.

Потерпіла ОСОБА_7 в судові
засідання не з'являлась, до суду надала
заяву, в якій просила слухати дане
кримінальне провадження за її
відсутності. Цивільний позов потерпіла
не заявляла.

Свідок ОСОБА_3 в судовому
засіданні показала, що у неї не було
картоплі, і вона мала намір купити її.
Про свій намір вона повідомила свого
племінника. Десь через 5 хв. до її
будинку зайшли ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Вони
сказали, що в них є картопля, і вона,
ОСОБА_3, запропонувала купити у них
картоплю, а саме: 1 мішок за 50 гривень.
Після того як вони дійшли згоди, вона,
ОСОБА_3, попросила їх, щоб цю картоплю
принесли їй додому. Ввечері того ж дня
ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 принесли мішок
картоплі додому до ОСОБА_6, де вона,
ОСОБА_3, проживає. Після того вони всі
разом сіли повечеряти, випивши при
цьому десь 0,5 л горілки. Повечерявши,
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 пішли додому. Зранку
наступного дня вона, ОСОБА_3, побачила,
що до неї додому йдуть ОСОБА_1, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 Спочатку вони сиділи
розмовляли, а потім ОСОБА_6 пішов за
горілкою. Коли ОСОБА_6 повернувся, то
всі сіли за стіл. За столом ОСОБА_6
сказав ОСОБА_4, щоб остання випила трохи
горілки та йшла додому, так як останній
трохи недолюблював її. Випивши трохи,
ОСОБА_4 пішла додому. Через деякий час
чи ОСОБА_1 чи ОСОБА_5, хто саме, вона,
ОСОБА_3, вже не пам'ятає, штовхнув ОСОБА_6
і останній впав. ОСОБА_6 лежав головою
до одвірка. Він не встиг підвестись, як
ОСОБА_1 почав наносити йому, ОСОБА_6,
удари ногами у взутті по різних
частинах тіла. В цей час вона, ОСОБА_3,
почала кричати, казала ОСОБА_1, щоб він
зупинився, бо ОСОБА_6 стара людина і від
побиття може померти, на що ОСОБА_1
відреагував неадекватно, взяв з
тумбочки ніж та приставив їй, ОСОБА_3, до
горла та почав погрожувати побиттям.
ОСОБА_1 бив ОСОБА_6 десь 3-5 хв., після чого
разом з ОСОБА_5 пішли з будинку. Вона,
ОСОБА_3, підняла з полу ОСОБА_6 та
поклала його на ліжко, при цьому
запропонувавши викликати фельдшера,
але останній відмовився. Також ОСОБА_3
зазначила, що під час цієї бійки ОСОБА_6
нікому ножем не погрожував та нікого не
бив. Ніж, яким ОСОБА_1 погрожував їй,
ОСОБА_3, згодом знайшов слідчий у ОСОБА_1
вдома. Зранку наступного дня вона,
ОСОБА_3, прокинулася та побачила на
підлозі мертвого ОСОБА_6 Про даний факт
вона заявила в сільську раду. Ніяких
конфліктів у неї з ОСОБА_6 не було.

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні показала, що того дня, 21.02.2013
року, вона йшла повз будинок, де
проживає ОСОБА_3 та вирішила зайти в
гості. В цьому будинку вже були ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та сама ОСОБА_3 Вона,
ОСОБА_4, випила 2 чарки горілки, після
чого ОСОБА_6 виштовхнув її з двору, вона
впала, а підвівшись, пішла додому. Через
деякий час від ОСОБА_3 вона дізналась,
що ОСОБА_1 побив ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_5 судовому засіданні
показала, що з ОСОБА_1 вона перебуває в
громадянському шлюбі. 20.02.13 р. вона йшла
з ОСОБА_1 і зустріла свою невістку,
ОСОБА_3, яка спитала їх, чи можна купити
в них картоплі, на що вони відповіли, що
можна і відвезли їй 1 мішок картоплі.
ОСОБА_3 сказала, що у неї є 1 л горілки.
Вони сіли вчотирьох: вона, ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 і розпили цей 1
літр горілки. Коли вони сиділи у ОСОБА_3,
ОСОБА_6 кинувся до ОСОБА_1 з ножем, який
лежав на столі, але ОСОБА_1 вибив його з
рук ОСОБА_6 і забрав ножа, якого згодом
приніс додому. Коли ОСОБА_1 забирав ножа
у ОСОБА_6, останній не падав. ОСОБА_1 один
раз вдарив ОСОБА_6 рукою по обличчю,
більше ударів не наносив, його била
ОСОБА_3 Вона, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ніяких
ударів не наносила. Щоб ОСОБА_6 лежав на
підлозі і в нього були якісь тілесні
ушкодження, вона не бачила. Коли ОСОБА_1
пішов додому, вона, ОСОБА_5, з ОСОБА_4
залишилися вдома з ОСОБА_3, де
переночували. 21.02.13 р. біля 09 год. 30 хв. до
ОСОБА_3 прийшов ОСОБА_1 і забрав її,
ОСОБА_5 Вони пішли до себе додому, де
перебували весь час 21.02.13 р. і полягали
спати, а зранку 22.02.13 р. до неї прибігла
ОСОБА_3 і сказала, що ОСОБА_6 вже нема,
потім приїхав дільничний і їх забрав.
Хто наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 їй
не відомо.

Прокурором оголошені документи,
долучені до матеріалів кримінального
провадження, які, на її думку,
підтверджують вину обвинуваченого
ОСОБА_1 у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121
КК України, а саме:

- протокол огляду місця події від 22
лютого 2013 р., відповідно до якого,
місцем огляду була територія
домоволодіння, що розташована за
адресою: АДРЕСА_3, та ілюстративна
таблиця до нього (а.с. 12-22);

- протокол огляду місця події від
23.02.2013 р. та ілюстративною таблицею до
нього (а.с. 26-31);

- протокол пред'явлення речей для
впізнання від 28.02.13 р., відповідно до
якого, ОСОБА_3 під № 3 впізнала ніж, який
знаходився в будинку ОСОБА_6 і яким
ОСОБА_1 їй погрожував, щоб вона не
кричала і нікому не розказувала про
побиття, та ілюстративна таблиця до
нього (а.с. 45-47);

- протокол слідчого експерименту
від 28.02.13 р. та ілюстративна таблиця до
нього (а.с. 48-50);

- протокол одночасного допиту
осіб, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 23.04.2013
р. (а.с. 51-52);

- акт амбулаторної комісійної
судово-психіатричної експертизи № 149,
відповідно до якого, ОСОБА_1 під час
скоєння інкримінованих йому дій на
психічне захворювання не страждав, в
тому числі не виявляв ознак
тимчасового хворобливого розладу
психічної діяльності, а перебував в
стані простого алкогольного сп'яніння.
Тому він міг усвідомлювати свої дії та
керувати ними. Під час проведеного
обстеження ознак психічного
захворювання у нього не виявлено.
ОСОБА_1 може усвідомлювати свої дії та
керувати ними. Застосування примусових
заходів медичного характеру він не
потребує (а.с. 57-58);

- висновок експерта № 131,
відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлений
крововилив на верхньому віці лівого
ока, який кваліфікується як легке
тілесне ушкодження. Дане тілесне
ушкодження виникло внаслідок дії у
вказану область тупого предмета;
можливість його виникнення в
результаті дії кисті руки людини,
зібраної в кулак, не виключена.
Можливість виникнення тілесних
ушкоджень у гр. ОСОБА_1 в строки і за
обставин, викладених в пункті
«Встановив» постанови не виключається
(а.с. 60);

- висновок експерта № 130,
відповідно до якого причиною смерті
ОСОБА_6 стала закрита тупа травма
тулуба з численними, місцями зливними,
крововиливами передньої та
передньобокової поверхні грудної
клітки, садном правої передньобокової
поверхні грудної клітки, крововиливами
в належні м'які тканини в проекції
пошкоджень на шкірі, пошкодженням
грудини і ребер, прямими переломами 2-9
ребер зліва, що розміщені від
середньоключичної до передньої
пахвової лінії, 4-10 ребер зліва, що
розміщені від задньої пахвової лінії
до лінії лопатки, 2-10 ребер справа, що
розміщені від задньої пахвової лінії
до лінії лопатки, 7-8 ребер справа по
лінії лопатки з пошкодженням в їх
проекції пристінкової плеври, плеври і
тканини обох легень; прямим переломом
тіла грудини з крововиливом в
клітковину переднього середостіння;
конструкційними переломами 2-4 ребер
зліва по передній пахвовій лінії, 2-7
ребер справа по навкологрудинній
лінії, повним поперечним розривом
тканини лівої нирки з розривом капсули,
крововиливом під капсулу органу,
крововиливом в ліву частину
приниркової і зачеревної клітковини,
крововиливами у великий сальник і
брижу поперечної ободової кишки, що
ускладнилася розвитком травматичного
шоку. Вказана тупа травма тулуба
кваліфікується як тяжке тілесне
ушкодження, що являється
безпосередньою причиною смерті (а.с.
67-68);

- протокол слідчого експерименту
від 26.02.2013 р. та ілюстративна таблиця до
нього (а.с. 107-111);

- протокол слідчого експерименту
від 28.02.2013 р. та ілюстративна таблиця до
нього (а.с. 112-118).

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_1 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121
КК України, спростовується показаннями
свідка ОСОБА_3, а також зібраними по
справі документами, а саме: висновками
експертиз, відповідно до яких смерть
ОСОБА_6 настала внаслідок отриманих ним
травм, у ОСОБА_1 також виявлено тілесне
ушкодження, що підтверджує покази
вказаного свідка про виникнення
сутички між обвинуваченим та ОСОБА_6,
яка переросла у бійку, в результаті
якої і були заподіяні тілесні
ушкодження, що призвели до смерті
ОСОБА_6 Покази ОСОБА_5, дані нею в
судовому засіданні, суд вважає
неправдивими, оскільки вони
відрізняються від показів самого
обвинуваченого ОСОБА_1, а також є
непослідовними, оскільки на початку
своїх показів свідок ОСОБА_5 вказала на
те, що їх в будинку ОСОБА_3 було четверо
і серед них ОСОБА_6 не було, про нього
вона нічого не знає і ОСОБА_1 про нього
не розповідав, а далі вказала, що дійсно
була сутичка між ОСОБА_1 та ОСОБА_6,
однак тілесних ушкоджень на ОСОБА_6
вона не бачила. Крім цього, ОСОБА_5 дала
покази на захист ОСОБА_1, з яким вона
перебуває в цивільному шлюбі і є його
співмешканкою, а тому така
непослідовність показів та
невідповідність показам інших
учасників судового провадження, може
свідчити про бажання свідка ОСОБА_5
своїми неправдивими показами ввести
суд в оману і вигородити свого
співмешканця.

Враховуючи вище вказане, суд
приходить до висновку про повну
доведеність вини ОСОБА_1 в умисному
нанесенні тяжкого тілесного
ушкодження, небезпечного для життя в
момент заподіяння, що спричинило
смерть потерпілого, а його дії
правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК
України.

Визнаючи винним обвинуваченого
ОСОБА_1 і обираючи йому міру покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, що
відноситься, відповідно до ст. 12 КК
України, до тяжких злочинів, також
повною мірою вивчена особа
обвинуваченого: відповідно до вимоги
ГІБ МВС України ОСОБА_1, на підставі ст.
89 КК України є раніше не судимим (а.с.
77-78), на обліку в лікарів нарколога та
психіатра не перебуває (а.с. 84, 85), за
місцем проживання характеризується
посередньо (а.с. 86).

Відповідно до ст. 66 КК України,
обставин, що пом'якшують
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України,
є вчинення кримінального
правопорушення щодо особи похилого
віку та вчинення кримінального
правопорушення в стані алкогольного
сп'яніння.

Підстав для застосування відносно
обвинуваченого ОСОБА_1 положень ст. 69
КК України судом не вбачається.

Суд враховує посередню
характеристику на ОСОБА_1 за місцем
його проживання, те, що він, відповідно
до ст. 89 КК України, раніше не судимий і
вважає за можливе призначити ОСОБА_1
покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК
України у виді позбавлення волі з
поміщенням його до
кримінально-виконавчої установи,
оскільки його виправлення та
перевиховання можливе лише в умовах
ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України,
покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення засудженого, а також
запобігання вчиненню нових злочинів,
як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України,
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, а тому
призначене покарання ОСОБА_1 буде
відповідати його особі і вчиненому ним
кримінальному правопорушенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 2 ст. 121 КК
України і призначити йому покарання у
виді 9 (дев'яти) років позбавлення волі з
поміщенням його до
кримінально-виконавчої установи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
відраховувати з часу його затримання, а
саме: з 23 лютого 2013 року.

Запобіжний захід ОСОБА_1 у виді
тримання під вартою залишити до
набрання вироком суду законної сили.

Судові витрати за проведення
судової молекулярно-генетичної
експертизи в розмірі 391 грн. 20 коп.
стягнути з ОСОБА_1 на рахунок НДЕКЦ при
ГУМВС України в Київській області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення
вручити обвинуваченим, потерпілому та
прокурору.

Учасники судового розгляду мають право
отримати в суді копію вироку.

Суддя
А.А. Бабіш