гСправа № 1-30/10
Провадження № -
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2010 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Якутюка В.С.,

при секретарі Давиденко М.В.,

з участю прокурора Власова Є.К.,

підсудної ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Богуславі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, неодруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_5 по вул.Кірова і маючи на утриманні двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, протягом 2008-2009 років, у порушення вимог ст.150 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини та в порушення вимог ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, ОСОБА_1 злісно ігнорувала покладені на неї батьківські обов'язки, вела антисоціальний спосіб життя, ніде не працювала, зловживала спиртними напоями, залишала дітей на тривалий час без догляду. На застереження про недопустимість такої поведінки з боку органів виконавчої влади та Медвинської сільської ради ОСОБА_1 не реагувала, незважаючи навіть на неодноразові притягнення її Богуславським районним судом до адміністративної відповідальності за невиконання нею обовязків щодо виховання дітей, передбаченої ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок систематичного злісного невиконання ОСОБА_1 батьківських обов'язків неповнолітній ОСОБА_2, залишившись без належного контролю, з огляду на житлово-побутові умови, відсутність виховання та догляду з боку ОСОБА_1, став на шлях вчинення злочинів, що і спричинило тяжкі наслідки. Вказані обставини в своїй сукупності призвели до того, що неповнолітній ОСОБА_2 з метою нагодувати себе та свою малолітню сестру ОСОБА_3, 01 серпня 2009 року близько 17 години вчинив замах на таємне викрадення продуктів харчування з будинку ОСОБА_4, розташованого в с.Медвин Богуславського району вул.Жовтнева, 117, де шляхом виставлення скла на вхідних дверях веранди, проник в будинок звідки викрав 1 кг ковбаси, 0,5 кг печива, 200 г цукерок та 1,8 кг м'яса півня, але при виході з будинку був затриманий. Вироком Богуславського районного суду від 26 жовтня 2009 року ОСОБА_2 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України засуджений до 1 року позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Будучи допитаною в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України, визнала повністю і пояснила, що являється матірю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, якому 15 років та ОСОБА_3, якій 10 років. Вона являється матірю одиночкою і отримує допомогу на дітей в сумі приблизно в середньому по 500 грн.. Батьки в дітей є, але аліменти не сплачують, оскільки вона не зверталася з заявами про стягнення з них аліментів. В період з травня 2009 року по серпень місяць 2009 року вона проживала у свого співмешканця ОСОБА_5 Діти в цей період проживали самі в їхньому будинку по вул.Кірова,88. Діти ходили до неї кожний день і вона їх кормила, а додому приходила 2-3 рази на тиждень щоб попрати одяг та наварити їсти. Вона має земельну ділянку, на якій навесні 2009 року садила картоплю, цибулю, моркву буряки та інше. В даний час вона ніде не працює, оскільки не має роботи в селі. Не працює з осені 2008 року. Дітей намагається одягати, купує їм одяг. В цьому році їм дали одяг з гуманітарної допомоги. Спиртні напої вживає лише на свята. Спиртні напої купує за гроші, які отримує як допомогу на дітей. В 2009 році вона не була ні разу на батьківських зборах і взагалі не відвідувала школу з приводу навчання своїх дітей, а в 2008 році всього була приблизно 2 рази. Протягом 2009 року сільський голова ОСОБА_6 З рази попереджував її про те, що не займаєтеся вихованням дітей, ухиляєтеся від виконання батьківських обовязків і казав щоб вона йшла на роботу. Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України вона визнає і щиро розкаюється, розуміє, що неналежно виконувала свої батьківські обовязки, часто покидала своїх дітей проживати самих без догляду, що і спричинило вчинення сином ОСОБА_7 злочинів. Вона просить суд суворо її не карати і зобовязується виправитися.

Враховуючи те, що підсудна ОСОБА_1 вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які нею не оспорюються і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку прокурора та роз'яснивши учасникам процесу положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд приймає до уваги покази підсудної ОСОБА_1 про обставини вчинення нею злочину і приходить до висновку, що злочинні дії підсудної правильно кваліфіковані органом досудового слідства по ст.166 КК України, так як вона дійсно в період 2008-2009 років злісно ухилялась від виконання встановлених законом обовязків по догляду за дітьми, що спричинило тяжкі наслідки (засудження сина ОСОБА_2 Богуславським районним судом Київської області за крадіжки чужого майна).

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, її особу та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом'якшують покарання підсудної ОСОБА_1 суд відносить те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнала повністю та щире розкаялась у скоєному, сприяла повному і обєктивному розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного суд не вбачає.

Враховуючи обставини, що помякшують покарання підсудної, її щире каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання у відповідності до санкції ст.166 КК України у виді позбавлення волі.

Також суд вважає, що відносно ОСОБА_1 є підстави для застосування ст.75 КК України, оскільки є можливість виправлення підсудної без відбування покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом'якшують покарання та її особу, а тому суд приймає рішення про звільнення підсудної від відбування покарання з випробуванням.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_1 такі обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно засудженої ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_8