Справа № 737/1164/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/460/2015
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 травня 2014 року за № 0000074 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2015 року , щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Горностаївка Ріпкинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без визначеного місця проживання, на даний час перебуваючого в СІЗО м. Чернігова, раніше судимого:

1) 22.10.2002 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

2) 30.03.2005 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 09.02.2006 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

4) 19.09.2014 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

5) 29.12.2014 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1, 4 ст. 70 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання ОСОБА_8 у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.12.2014 року, призначено ОСОБА_8 остаточно покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що на початку вересня 2013 року, в післяобідній час, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав гроші у сумі 700 грн. 00 коп., які належать ОСОБА_9 , чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в середині жовтня 2013 року, в післяобідній час, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав гроші у сумі 300 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_10 , чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в кінці жовтня 2013 року, в денний час, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою скоєння крадіжки, через двері проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав гроші у сумі 2000 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_11 , чим завдав матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

Не погоджуючись з даним вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження в суд першої інстанції на новий розгляд. Вказує, що суд першої інстанції не допитав жодного потерпілого, а тільки послався на їх показання, які вони давали на досудовому розслідуванні. Також зазначає, що судом при винесенні вироку були взяті показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які нічого не знають про викрадення грошей у потерпілої ОСОБА_15 , а також суд послався на суперечливі показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Зазначає, що не міг скоїти дані правопорушення, так як на момент їх вчинення він перебував в Російській Федерації та в Республіці Білорусь.

Захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження. В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги вказує, що обвинувачений своєї вини не визнав, тому що в період вчинення інкримінованих йому злочинів перебував на території інших держав, а саме Білорусії і Росії, а тому в діях ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, думку адвоката, обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили скасувати вирок з підстав, зазначених в апеляційних скаргах, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню: обвинуваченого в повному обсязі, захисника частково, з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При постановленні вироку місцевий суд припустився таких порушень кримінально-процесуального закону, які унеможливлюють постановлення законного і обґрунтованого вироку.

У відповідності до ч. 3 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку ст. 225 КПК.

Як видно з тексту вироку та запису судового процесу, суд першої інстанції не допитав потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а послався на їхні показання, дані на досудовому розслідуванні, що суперечить ч. 4 ст. 95 КПК України.

Оскільки місцевий суд не виконав вимог закону, в якому міститься припис дій, які повинен виконати місцевий суд при розгляді кримінального провадження, апеляційний суд з урахуванням наданих йому повноважень та меж апеляційних скарг, не може усунути цих недоліків судового розгляду у своєму судовому засіданні. Тому вирок підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд, в ході якого слід розглянути кримінальну справу з дотриманням всіх норм кримінально-процесуального закону.

Щодо тверджень апеляційної скарги обвинуваченого про недопустимість доказів показань свідків, допитаних судом, то таким показанням слід дати оцінку при новому судовому розгляді справи, оцінити всі надані суду докази в їхній сукупності і постановити законне і обґрунтоване рішення.

Доводи обох апеляційних скарг про те, що обвинувачений в час, коли були скоєні інкриміновані йому злочини, перебував за межами України, колегією суддів до уваги не беруться. Обов`язок доказування вини або невинуватості, подача доказів для встановлення певних фактів і обставин, діючим кримінальним процесуальним кодексом покладається на сторони кримінального провадження, а не на суд . Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на їх розгляд сторонами. Стороною захисту будь-яких доводів на підтвердження алібі обвинуваченого до місцевого та апеляційного суду надано не було і питання про це в місцевому суді взагалі не ставилось.

Адвокатом ОСОБА_7 в місцевому і апеляційному судах не представлено ніяких доказів в обґрунтування його апеляційної скарги, тому вона підлягає задоволенню частково, лише з мотивів порушення процесуальних правил судом першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Куликівського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4