АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

АДРЕСА_1 Чернівці 29 травня
2007 р.
колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Кузняка В.О.

суддів Петлюка В.І.

Яцинюка В.Ф.

за участю
прокурора Сулятицького І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Шевченківського районного суду АДРЕСА_1 Чернівці від 28
березня 2007 року.

Цим вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянин України,

українець, уродженець та
мешканець АДРЕСА_1

АДРЕСА_1,
з середньою

освітою, не одружений,
не працює, раніше

судимий вироком Ленінського районного суду

АДРЕСА_1 Чернівці від 23 січня 2003 року за ст.ст. 185

ч.З, 75
КК України на два роки позбавлення

волі з іспитовим строком на два роки; вироком

Ленінського районного суду АДРЕСА_1 Чернівці від 08

вересня 2003
року за ст. ст. 15, 185 ч.З, 185
ч.З,

70, 71 КК України на три роки шість місяців

позбавлення волі, 01 квітня 2005 року

звільнений постановою Самборського міського

суду Львівської області умовно-достроково на 1

рік 8 місяців 25 днів, -

- засуджений за ст. 296 ч.2 КК України на 2
(два) роки позбавлення волі;

На підставі ст. 71
ч.1 КК України ОСОБА_1 частково приєднана

невідбута частина покарання за вироком Ленінського районного суду АДРЕСА_1

Чернівці від 08
вересня 2003 року за ст. ст. 15, 185 ч.З, 185
ч.З, 70, 71 КК

України та остаточно призначено ОСОБА_1
покарання за сукупністю

вироків шляхом часткового приєднання у виді 2 (двох) років 6
(шести)

місяців позбавлення волі.

Справа №
11-209/0 7 р. Головуючий
у І інстанції

Категорія: ст.296 ч.2 Волошин
С.О.

КК України Доповідач:
Кузняк В. О.

Міра запобіжного заходу змінена з підписки про невиїзд на
тримання

під вартою.

Зараховано ОСОБА_1 в строк відбуття покарання час
затримання в

ІТТ УМВС України з 08 грудня 2006 року по 18
грудня 2006 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, громадянин України, українець, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, з середньою
освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий, -

- засуджений
за ст. 296 ч.2
КК України на 2 (два)
роки позбавлення волі;

На підставі ст. 75,
76 КК України
ОСОБА_2 звільнений від

відбуття
призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки, а
саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Міра запобіжного заходу залишена у вигляді підписки про
невиїзд.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, громадянин України, українець, уродженець та мешканець АДРЕСА_3,
студент ВПТУ №15, не одружений, не працює, раніше не судимий, -

- засуджений
за ст. 296 ч.2
КК України на 2 (два)
роки позбавлення волі;

На підставі ст. 75,
76 КК України ОСОБА_3 АДРЕСА_1 звільнений від відбуття призначеного покарання, якщо він
протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки, а саме: не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міра запобіжного заходу залишена у вигляді підписки про
невиїзд.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 АДРЕСА_1. засуджені за те, що вони 26 листопада 2006
року приблизно о 22 год., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою,
знаходячись на розі вулиць Головної та Комарова, грубо порушили громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з особливою
зухвалістю нанесли потерпілому ОСОБА_4 АДРЕСА_1 легкі тілесні ушкодження, що
призвели до короткочасного розладу здоров'я.

На вказаний вирок суду надійшла
апеляція засудженого ОСОБА_1, в якій він просить вирок змінити, пом'якшити
призначену судом першої інстанції міру покарання, оскільки він розкаявся у
вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, відшкодував
потерпілому завдану

шкоду,
злочин вчинений ним відноситься до невеликої тяжкості,
крім того, під час вчинення злочину він не перебував в стані алкогольного
сп'яніння.

Щодо засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вирок не оскаржувався.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів судової палати у кримінальних справах
вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Винність засудженого ОСОБА_1 в скоєнні злочину при обставинах викладених у
вироку доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами і його
діям дана вірна юридична оцінка.

Так, засуджений ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав частково. Проте,
його винність повністю підтверджується іншими доказами по справі. Зокрема
показаннями потерпілого ОСОБА_4, даними, що містяться у протоколі усної заяви
ОСОБА_4 , у протоколі явок з повинною засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_3, у протоколі відтворення обстановки та обставин
події з участю потерпілого та засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_3а , у
висновку судово-медичної експертизи №3999 від 11 грудня 2006
року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з іншими
засудженими, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Посилання ОСОБА_1 в апеляції на те, що під час вчинення злочину він не
перебував в стані алкогольного сп'яніння не знайшли свого підтвердження,
оскільки з матеріалів справи, зокрема з протоколу явки з повинною ОСОБА_3,
вбачається 26
листопада 2006 року він разом
із засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гуляли по вул. Комарова і пили пиво.

Такти чином, дії
засудженого ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 296 КК України, оскільки доведено, що він скоїв хуліганство, тобто грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Що стосується призначеної судом міри покарання ОСОБА_1, то вона призначена
у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з
урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та
обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого
злочину, а також те, що засуджений розкаявся у вчиненому, активно сприяв
розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно
відшкодував потерпілому заподіяну шкоду.

Отже, посилання засудженого в
апеляції на наявність пом'якшуючих обставин, які суд першої інстанції, на його
думку, не врахував при призначенні
йому покарання є
необгрунтованими, оскільки судом,
при

призначення
покарання, враховані всі обставини на які посилається засуджений.

Таким чином, суд вірно дійшов висновку, що виправлення та перевиховання
ОСОБА_1 неможливе без ізоляції від суспільства, а призначене покарання
відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28
березня 2007
року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляцію ОСОБА_1 -
без задоволення.

Головуючий В.О.Кузняк

Судді: В.І.Петлюк

В.Ф.Яцинюк