Справа №l-163/2007p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007р.
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мельника О.О.

при секретарі Лесик
І.Ю.

з участю прокурора Шевченка
О.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в
М.Бориспіль справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженного,
невійськовозобов"язанного, не працюючого, раніше судимого вироком
Драбівського районного суду Черкаської області від 02.09.1996 року за
ст.ст.229-5 ч.2, 229-6 ч.2, 44, 42 КК України (в
редакції 1960р.) до 3-х років
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, вироком
Драбівського районного суду Черкаської області від 31.03.1998 року за
ст.ст.206 ч.2, 140 ч.2, 101 ч.1, 42, 43 КК України (в
редакції 1960р.) до 6 років
позбавлення волі, постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16.04.2003 року
умовно-достроково звільнений на невідбуту частину покарання 9 місяців 10 днів,

за ст. 124
КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 27.12.2005р., близько 18 год. 00 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись в одній із кімнат
гуртожитку, що розташований АДРЕСА_2, де проживав потерпілий ОСОБА_2, на ґрунті
неприязних стосунків, що виникли між ним та останнім, умисно, при здійсненні
необхідної оборони від суспільно-небезпечного посягання потерпілого, який
спочатку намагався нанести йому удар ножем, на що підсудний, сидячи на ліжку,
заподіяв потерпілому удар стопою правої ноги в ліву частину грудної клітини і
відразу ж удар стопою лівої ноги в праву частину грудної клітини, намагаючись
відштовхнути останнього, заподіявши тим самим потерпілому тілесні ушкодження у
вигляді переломів ребер та саден, які належать до тілесних ушкоджень середньої
тяжкості та легких тілесних ушкоджень, від яких ніж випав з руки потерпілого
ОСОБА_2, а потім, при відсутності явного суспільно-небезпечного посягання в
вигляді нанесення, йому, тяжких тілесних ушкоджень, будь-яким стороннім
предметом, в т.ч. ножем, та за відсутності обставин та обстановки, які б
вказували на таке посягання, оскільки потерпілий, піднімаючись з підлоги,
намагався нанести йому удар рукою в обличчя, наніс, потерпілому, один удар табуреткою
в ліву частину голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми з двобічними крововиливами під твердою
мозковою оболонкою по випуклих поверхнях обох півкуль головного мозку, які
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент
спричинення, від яких потерпілий ОСОБА_2 помер.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнав
та підтвердив свої покази на досудовому слідстві про те, що дійсно при
вищевказаних обставинах, при здійсненні необхідної оборони від посягань
потерпілого в його бік, він заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження,
перевищивши межі необхідної оборони. Всьому виною зловживання алкогольними
напоями.

Крім особистого визнання, вина підсудного, в скоєнні
злочину, підтверджується даними, в порядку ст.299 КПК України, протоколу огляду
предметів, за якою була оглянута табуретка, якою підсудний наніс удар
потерпілому, постанови про приєднання її до справи, в якості речового доказу (а.с. 176-177).

2

Таким чином, підсудний
ОСОБА_1, своїми діями, які виразились в умисному

нанесенні
тяжких тілесних ушкоджень, вчинених у разі перевищення меж необхідної оборони,
скоїв злочин, передбачений ст. 124
КК України.

При призначенні підсудному виду і міри покарання, суд
враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу
винного, обставини, що пом"якшують та обтяжують його відповідальність.

Підсудний щиро розкаявся в скоєному, що є обставиною, яка
пом"якшує його відповідальність, позитивно характеризується за місцем
проживання.

Разом з тим, підсудний раніше судимий, вчинив злочин в
стані алкогольного сп"яніння, що є обставинами, які обтяжують його
відповідальність, суспільно-корисною працею не займається, злочином заподіяно
тяжкі наслідки. Тому суд вважає, що виправлення і перевиховання, підсудного,
неможливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати міру покарання в
вигляді обмеження волі.

Оскільки вина підсудного, в спричиненні потерпілому
тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких, останній знаходився на стаціонарному
лікуванні, повністю доведена в ході судового слідства, з підсудного слід
стягнути, на підставі ст.93-1 КПК України, витрати на лікування потерпілого в
сумі 3941 грн. 78 коп. та 437 грн. в різних медичних установах, а також державне
мито в сумі 51грн., і всього 4429грн. 78
коп., задоволивши позов прокурора повністю.

На підставі ст.81
КПК України, речові докази по справі: табуретку - слід повернути
власнику.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК
України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 124 КК
України і призначити покарання, в вигляді 1
(одного) року 6(шість) місяців обмеження волі.

Міру запобіжного заходу засудженному, до вступу вироку в
законну силу, залишити попередню -
підписку про невиїзд.

Початок строку відбування покарання, засудженному,
рахувати з дня прибуття та постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Цивільні
позови Бориспільського міжрайпрокурора задовольнити повністю.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь Київської обласної
клінічної лікарні 3941 грн. 78 коп. понесених
витрат на лікування.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь Бориспільської
центральної районної лікарні 437
грн. понесених витрат на лікування.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 51 грн. державного
мита в дохід Держави.

Речовий доказ по справі, який знаходиться в камері схову
речових доказів Бориспільського МРВВС: табуретку - повернути господарству Києво-Печерської лаври.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Київської
області через Бориспільський міськрайсуд протягом 15 діб з дня
оголошення.