Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/362/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000665 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Садове Арбузинського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 18 грудня 2013 року вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, -

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України до призначеного покарання за вчинений злочин частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року, і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за наступних обставин.

Так, 12 грудня 2014 року, близько 16 години ОСОБА_7 прийшов до домоволодіння ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та разом з нею розпивав спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв близько 22 години ОСОБА_8 попросила ОСОБА_7 сходити в приміщення погребу, що розташований на території двору домоволодіння ОСОБА_8 , звідки дістати консервацію до столу. Зайшовши через незачинені на замок двері, ОСОБА_7 спустився по східцях до середини приміщення погребу та побачивши поличку з консервацією, при раптово виниклому умислі на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, дістав з кишені поліпропіленовий пакет та, діючи умисно і цілеспрямовано в цілях особистої наживи, таємно викрав продукти харчування, а саме: 1 банку ємкістю 1 літр з консервацією огірків, вартістю 11,10 грн.; 4 банки ємкістю 0.5 літрів з салатом із рису, вартістю за 1 банку 16,10 грн., на суму 64.40 грн.; 4 банки ємкістю 0.5 літрів з салатом з баклажанів (синіх), вартістю за 1 банку 13,40 грн., на суму 53,60 грн.; 5 банок ємкістю 0.5 літрів з аджикою, вартістю за 1 банку 17,30 грн., на суму 86,50 грн., 1 банку ємкістю 0.5 літрів з консервацією баклажанів (синіх), вартістю за 1 банку 15,70 грн.; 1 банку ємкістю 0.5 літрів з кабачковою ікрою, вартістю 8,50грн.; 1 банку ємкістю 0.5 літрів з вишневим варенням, вартістю 15.20грн., а всього з погребу ОСОБА_8 . ОСОБА_7 викрав майна на загальну суму 255 грн. Після того, як ОСОБА_7 наповнив пакет банками з консервацією, впевнившись у тому, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, вийшов з приміщення погребу та відніс даний пакет до свого дому, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та сховавши його, знову повернувся до приміщення погребу ОСОБА_8 , звідки дістав одну банку ємкістю 0,5 літрів з консервацією та в подальшому зайшов до будинку розпивати спиртні напої з ОСОБА_8 . Викраденими продуктами харчування ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 255 грн.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду першої інстанції скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Бобринецького районного суду від 18 грудня 2013 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Обгрунтовує свої доводи тим, що ч. 4 ст. 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Вказує, що відповідно до пункту 25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 21.10.2003 року, покарання за сукупністю вироків призначається, коли засуджена особа до повного відбуття основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Однак, всупереч вищевказаним нормам права, судом обвинуваченому призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за вчинений злочин частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Судом при ухваленні вироку не взято до уваги той факт, що ОСОБА_7 раніше судимий 18 грудня 2013 року Бобринецьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Однак, судом першої інстанції ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, що є меншим ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове і судове слідство проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних по кримінальному провадженню доказах, відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників процесу не оскаржуються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Проте вказані вимоги закону були грубо порушені судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції порушив вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до яких, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2015 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст.71 КК України до призначеного покарання за вчинений злочин частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року, і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, що є грубим порушенням вимог ч. 4 ст. 71 КК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_7 підлягає скасуванню.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується з негативної сторони, не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження ним вчинення нових злочинів, враховуючи, що обвинувачений в період іспитового строку вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. За вказаних обставин підстави для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України відсутні.

Враховуючи викладене, апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції, як незаконний підлягає безумовному скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2015 року, щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання - скасувати.

ОСОБА_7 визнати винним та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 1 (один) місяць.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії вироку.

Судді підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2