Справа № 573/476/15-к
Номер провадження 1-кп/573/44/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора- ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в підготовчому судовому засіданні розглянувши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 14.01.2015 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, спеціальність автослюсар, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого ,-
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч.1, 315 ч.1, 317 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , завідомо знаючи, що канабіс є наркотичним засобом та його незаконне придбання, виготовлення та зберігання є протиправними діями, що тягнуть за собою кримінальну відповідальність, в післяобідній час доби у точно невстановлений досудовим розслідуванням день в жовтні 2014 року зірвав в яру, розташованому біля с.Бобрик, Білопільського району, Сумської області одну дикоростучу рослину коноплі, яку приніс до себе додому в АДРЕСА_1 , чим незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб канабіс.
Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 помістив придбану рослину коноплі на горище сараю у господарстві за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого у точно невстановлений досудовим розслідуванням день середини листопада 2014 року відділив частину верхівок рослини та переніс їх до приміщення веранди та кухні, де зберігав їх до 22.01.2015 року для подальшого особистого вживання шляхом куріння.
У ході проведення обшуку 22.01.2015 року у домогосподарстві ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в столі у приміщенні веранди будинку та літньої кухні, а також горища сараю працівниками міліції виявлено та вилучено речовини рослинного походження.
Відповідно до висновку судово-криміналістичної експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 114 від 27.01.2015 року встановлено, що надані на дослідження речовини рослинного походження, вилучені під час обшуку у домогосподарстві ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 , а саме : в столі у приміщенні веранди будинку масою 0,80г. та 2,54г., в столі у приміщенні літньої кухні масою 1,29г. та у приміщенні горища сараю масою 328,89г. є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 333,52 г.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 333,52г., ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Крім цього, у точно невстановлений в ході досудового слідства день в період з 20 по 25 жовтня 2014 року, близько 15.00 години, до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,мешканця АДРЕСА_1 , прийшов його знайомий, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 , щоб допомогти складати дрова. Після закінчення роботи, близько 15.30 години, ОСОБА_4 , маючи на меті схилити ОСОБА_5 , який раніше не вживав наркотичні засоби, до їх вживання, запропонував останньому покурити коноплю через саморобний пристрій для її вживання, на що ОСОБА_5 погодився.
При цьому ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків та бажав їх настання.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у схилянні ОСОБА_5 до вживання наркотичних засобів, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.315 КК України, тобто схиляння до вживання наркотичних засобів.
Після того, як ОСОБА_5 , який раніше не вживав наркотичних засобів, погодився на пропозицію ОСОБА_4 , останній, діючи з прямим умислом, спрямованим на створення сприятливих умов для вживання наркотичних засобів, незаконно надав дозвіл ОСОБА_5 на вживання наркотичних засобів у приміщенні дровника, розташованого на території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де за допомогою виготовленого ним пристрою для вживання коноплі спільно з ОСОБА_5 вжив наркотичні засоби.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у наданні ОСОБА_5 приміщення дровника, розташованого на території домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою : АДРЕСА_1 для вживання там наркотичних засобів, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.317 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Вищевказані дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст.ст. 309 ч.1, 315 ч.1, 317 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту; схиляння до вживання наркотичних засобів та надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Ухвалою суду від 03 березня 2015 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
Зазначене кримінальне провадження надійшло до суду із угодою про визнання винуватості від 28 лютого 2015 року, укладеною між старшим прокурором прокуратури Білопільського району юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 під час досудового розслідування.
За змістом укладеної угоди, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушеннь, які йому інкримінуються та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджено покарання за вчинені кримінальні правопорушення з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме :
· за ч.1 ст.309 КК України обмеження волі строком на один рік;
· за ч.1 ст.315 КК України обмеження волі строком на три роки;
· за ч.1 ст.317 КК України позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, протягом якого покласти на нього виконання обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Зазначеною угодою передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання ( ст. 476 КПК України).
Прокурор та обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Судом роз`яснені прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а обвинуваченому роз`яснено також положення ст.ст. 474,476 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000020 від 14.01.2015 року, дослідивши угоду про визнання винуватості, приходить до наступних висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Білопільському районному суду Сумської області відповідно до ст.ст.32,33 КПК України.
Згідно вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що умови угоди йому зрозумілі, заперечення відсутні, у обвинуваченого ОСОБА_4 було з`ясовано, що він цілком розуміє права, передбачені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, сторони підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості та відповідність її змісту їх волі. ОСОБА_4 пояснив, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, та щиро кається у вчиненому.
ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч.1, 315 ч.1, 317 ч.1 КК України, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості від 28.02.2015 року відповідають вимогам ст.ст. 469,472 КПК України, міра покарання, узгоджена між старшим прокурором прокуратури Білопільського району юристом 2 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання,- відповідає вимогам санкції ст.ст. 315 ч.1, 317 ч.1, 309 ч.1 КК України, не суперечить інтересам суспільства.
Суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обставини відмови в її затвердженні, передбачені ст.474 ч.7 КПК України відсутні, що є підставою для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
У даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди вимогам закону та фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122,124,314,474, 473-475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2015 року, укладену між старшим прокурором прокуратури Білопільського району юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України та призначити йому покарання за цими Законами у виді :
· за ч.1 ст.309 КК України обмеження волі строком на один рік;
· за ч.1 ст.315 КК України обмеження волі строком на три роки;
· за ч.1 ст.317 КК України позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, протягом якого покласти на нього виконання обов`язків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 860грн.86коп.
Речові докази: канабіс вагою 333,52г. та саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ, згідно квитанції № 5,- знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених у ст. 394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав : призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджено сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя: