Справа № 1-83/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2007 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Загнійко А.В.,

при
секретарі - Момот Г.І.,

з
участю прокурора - Тертичний С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт Котельва кримінальну

справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця АДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, освіта
професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх
дітей, раніше судимого:

31 січня 2007 року
Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.263; ч.2
ст.263 КК України, ст.ст. 70, 71, 72 КК України до штрафу 600 грн., у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1 ст.164, ч.1 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. у період з 02 серпня 2005 року злісно ухилявся від сплати
аліментів, встановлених рішенням Котелевського районного суду Полтавської
області від 02 серпня 2005 року, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, у розмірі 1/3 частини усіх
видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, починаючи з 25 липня 2005 року і до повноліття дітей, внаслідок чого
станом на 01 липня 2007 року має заборгованість по сплаті аліментів в сумі
2307,09 грн.

Крім того, ОСОБА_1. умисно ухилявся від сплати штрафу, призначеного вироком Котелевського
районного суду Полтавської області від 31 січня 2007 року, за яким він був
засуджений по ч.2 ст.15, ч.2 ст.263; ч.2 ст.263, ст.ст. 70, 71, 72 КК України
до штрафу в розмірі 600 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав
повністю та пояснив, що не сплачував аліменти у зв'язку із скрутним
матеріальним становищем, працював за цивільно-правовими договорами у
Полтавській та Харківській областях. Отримані кошти витрачав для власних
потреб. Частину коштів роботодавець передав безпосередньо потерпілій ОСОБА_2.
Крім того, мав тимчасовий заробіток у односельчан, який витрачав на придбання
алкогольних напоїв та гігієнічних засобів. Державну виконавчу службу про зміну
місця проживання та про розмір своїх доходів не повідомляв, оскільки
отримуваний ним дохід був незначним. Про необхідність сплати аліментів на
утримання неповнолітніх дітей та штрафу, призначеного вироком суду, знає. Про
незаконність своїх дій знає, у скоєному щиро розкаюється, та зобов'язується
погасити заборгованість по аліментам і сплатити штраф.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, суд приходить
до висновку, що вина ОСОБА_1. повністю доведена дослідженими в ході судового
слідства доказами по справі в їх сукупності.

2

Так, згідно з копіями свідоцтв про народження серії
НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, виданих Малорублівською сільською радою Котелевського
району Полтавської області, відповідно, 27 травня 1991 року та 05 січня 1995
року, ОСОБА_1. є батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження (а.с. 11,12).

Відповідно до рішення
Котелевського районного суду
Полтавської області від

02 серпня 2005 року ОСОБА_1. зобов'язуваний сплачувати аліменти на користь

ОСОБА_2. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
та доньки ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, у розмірі 1/3 частини усіх
видів заробітку, але не менше

одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян,
починаючи з 25 липня 2005 року і до

повноліття дітей (а.с.9),
відповідно до якого 23 листопада 2006 року було видано виконавчий

лист про примусове стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей (а.с. 13).

Згідно з довідкою відділу Державної виконавчої служби
Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, ОСОБА_1. має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 2307, 09 грн.,
станом на липень 2007 року. Сплату аліментів не проводив (а.с.27).

ОСОБА_1. на неодноразові виклики до
ДВС не звертався, змінив місце проживання, не повідомивши про це відділ ДВС, у зв'язку з чим, відповідно до ухвали
Котелевського районного суду Полтавської області від 24 травня 2007 року було
оголошено його розшук (а.с. 28-29).

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області
від 31 січня 2007 року ОСОБА_1. засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст.263; та ч.2 ст.263 КК України до 600 грн.
штрафу (а.с. 44-46), на підставі якого 16 березня 2007 року було
видано виконавчий лист №1-9/2007 (а.с. 47).

Підсудний був ознайомлений з обов'язком повідомляти
державну виконавчу службу про зміну місця проживання чи роботи, що
підтверджується його особистими письмовими поясненнями, наданими начальнику
відділу ДВС (а.с. 32; 50).

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2. пояснила, що підсудний жодного разу не сплатив їй
аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. У травні 2007 року їй передав
роботодавець ОСОБА_1. 300 грн. Самостійно ОСОБА_1. будь-які кошти

3 травня 2007 року
на утримання дітей не надає, отримані від випадкових заробітків кошти,

витрачає на придбання алкогольних напоїв. Крім того,
повідомила, що дочка близько п'яти

років перебуває в інтернаті для дітей з вадами розвитку,
а син на заробітках в м. Харкові.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який
працює державним виконавцем відділу ДВС Котелевського районного управління
юстиції Полтавської області, повідомив, що боржник ОСОБА_1. ухилявся від сплати аліментів на утримання двох
неповнолітніх дітей та від сплати штрафу, призначеного за вироком суду; не
повідомляв відділ ДВС про зміну місця роботи та проживання, що призвело до
оголошення його розшуку.

Дії підсудного ОСОБА_1. кваліфікуються за ч.1 ст.164 КК
України, бо він злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів), а також за ч.1 ст.389 КК України, бо він, будучи
засудженим до покарання у вигляді штрафу, ухилився від його сплати.

При призначенні покарання суд виходить з вимог ст.65 КК
України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом'якшує покарання суд вважає за
необхідне визнати щире каяття підсудного, тяжке матеріальне становище ОСОБА_1.

Обставини, які обтяжують
відповідальність покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

ОСОБА_1. негативно характеризується за місцем проживання в АДРЕСА_2 (а. с. 84).

Згідно з медичним висновком від 16 липня 2007 року ОСОБА_1. здоровий, працездатний. Потребує протиалкогольного
лікування (а.с. 85).

3

Виходячи з вище викладеного суд
приходить до висновку про необхідність призначення покарання підсудному за ч.1 ст.164 КК України
у вигляді громадських робіт.

Суд враховує наявність декількох
обставин, що пом'якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме:
щире каяття підсудного, тяжке матеріальне становище ОСОБА_1., викликане проблемою з працевлаштуванням у сільському населеному пункті за
місцем його проживання та з урахуванням особи винного, суд приходить до
переконання про необхідність призначення підсудному покарання за ч.1 ст.389 КК України, із застосуванням
ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції
ч.1 ст.389 КК України.

Речові докази та судові витрати по
справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні
злочинів, передбачених

· ч.1 ст.164 КК України і призначити
йому покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт;

·
ч.1 ст.389 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК
України у вигляді ста годин громадських робіт.

На підставі ст. 70 КК України призначити
ОСОБА_1. остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді ста годин
громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком
законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного
суду Полтавської області протягом п'ятнадцяти діб
з моменту його проголошення.