Справа № № 1-142/2008р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“19 ”
грудня 2008 р.

Менський районний суд
Чернігівської області

в
складі:

головуючого - судді Чепурко В.О.

при секретарі Мойсієнко О.І.

за участю прокурора Положій Н.І.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому (закритому) судовому засіданні в
залі в місті Мена_
справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2
, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Ленінівка, Менського
району Чернігівської області
, гр. України, освіта неповна
середня 9 класів , не одруженого, не
працюючого , в силу ст. 89 КК України не
судимого, звинуваченого у вчиненні злочину
, передбаченого ст. 122
ч. 1 КК України ,

В С
Т А Н
О В И В:

Підсудний
ОСОБА_2 1 вересня 2008 року біля 15 години 25 хв. , перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля приміщення сільської ради с. Ленінівка, Менського
району, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс удар коліном в ділянку живота, ногами в різні частини тіла потерпілого ОСОБА_1, включаючи і ліве плече.
В результаті нанесених ударів , спричинив умисні
тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_1 у вигляді
: закритої травми лівого плеча,
що супроводжується розривом лівого ключично - акроміального з'єднання, які
згідно висновку судово-медичної експертизи
відносяться до категорії середньої тяжкості , за ознаками розладу
здоров'я на термін більше
3-х тижнів.

Допитаний в
судовому засіданні в якості
підсудного ОСОБА_2 винним
себе у вчиненні злочину ,передбаченого ст.. 122 ч.1 КК України , визнав повністю та показав , що 1 вересня 2008 року біля 15-ї години
разом з потерпілим ОСОБА_1 знаходились
вдома у ОСОБА_3, де розпивали
спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_1
пішов додому. У нього виникло бажання
наздогнати ОСОБА_1 та побити його за те , що
зустрічається з його сестрою та погано з нею поводиться. Біля сільської
ради с. Ленінівка наздогнав ОСОБА_1 та наніс коліном удар
в живіт, від чого потерпілий впав
на землю. Продовжив бити ОСОБА_1 лежачого на землі ногами , від чого потерпілий почав кричати.
Вину визнає , в
скоєному кається. Просить суворо не
карати.

Крім визнання вини підсудним ОСОБА_2, його вина підтверджується показами потерпілого та свідка.

Потерпілий ОСОБА_1
показав , що 1 вересня
2008 р. біля 15-ї години разом
з підсудним ОСОБА_2 знаходились
вдома у ОСОБА_3 , де розпивали спиртні
напої. Побувши у ОСОБА_3 біля 15 хв.
пішов додому. Біля будівлі сільської
ради с.Ленінівка, його наздогнали підсудний ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_2 наніс йому удар коліном в ділянку
живота, від чого впав на землю. Коли
лежав на землі, підсудний ОСОБА_2 наносив удари по різним частинам тіла ногами
, включаючи і ліве плече, від чого він відчув різкий біль. Він підвівся і пішов до своєї тітки , та звернувся до лікарні за медичною
допомогою. ОСОБА_3 його не бив ,
протенцій до підсудного не має.

Покази
потерпілого ОСОБА_1 підтвердив
допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3.

Вина підтверджується іншими
доказами, які досліджувалися
в судовому засіданні :

-
рапортом помічника оперативного чергового Єкименко А.А. , що до чергової
частини 02.09.2008 року по телефону надійшло повідомлення від медсестри
Менської ЦРЛ , що до хірургічного кабінету за медичною допомогою звернувся
ОСОБА_1 з діагнозом розрив лівого ключичного з'єднання. Зі слів ОСОБА_1 його
побив мешканець с. Ленінівка ОСОБА_2;

/ а. с. 3 /

- висновком судово-медичної експертизи , що у
потерпілого ОСОБА_1 мали місце
тілесні ушкодження у
вигляді : закритої травми лівого
плеча, що супроводжується розривом лівого ключично - акроміального з'єднання ,
що могли утворитись від дії тупого предмету
при обставинах вказаних у
постанові , які відносяться до категорії
середньої тяжкості за ознаками
розладу здоров'я на термін більше 3 тижнів./ а. с. 50-51
/ ;

Аналіз
досліджених в судовому
засіданні доказів в їх сукупності
дають підстави суду
зробити висновок , що вина ОСОБА_2в
умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості
тілесних ушкоджень доведена ,
і його дії органом
досудового слідства правильно кваліфіковані за
ст. 122 ч.1 КК
України , і суд кваліфікує його дії за цією нормою закону.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудному , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого
ним злочину , особу
винного і обставини , що
пом"якшують та
обтяжують відповідальність.

При
призначенні покарання підсудному
ОСОБА_2 суд враховує , що
злочин вчинив в стані
алкогольного сп”яніння , за
місцем проживання характеризується негативно,
раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти життя та здоровя
людини і до адміністративної відповідальності, що характеризує його
особистість , в скоєному кається , а тому суд приходить до висновку , що
виправлення та перевиховання підсудного
не можливе буз ізоляції від
суспільства і міру покарання
слід призначити у вигляді
обмеження волі .

Речових доказів по
справі , судових витрат не
має .

На підставі викладеного , керуючись ст. 323-324 КПК України , суд

З
А С У
Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122
ч.1 КК України
і призначити йому
покарання 1 ( один ) рік обмеження
волі .

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_2 тримання під вартою залишити без змін, до набрання вироком
законної сили , рахувавши строк
відбування покарання з 16 грудня 2008р. , зобов'язавши начальника
СІЗО № 32 м. Н.Сіверська етапувати засудженого до
виправного центру, в порядку встановленому для осіб, засуджених до позбавлення
волі.

Вирок може
бути оскаржений на протязі 15 днів до
Чернігівського апеляційного суду , а засудженим ОСОБА_2 в цей
же строк , з дня вручення копії
вироку.

Головуючий В.О.Чепурко.