Справа № 396/484/15-к
Провадження № 1-кп/396/54/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, народився в с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, проживає в АДРЕСА_1 , освіта неповна загальна середня, не одружений, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, інвалідом не являється, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.297 КК України,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне правопорушення,-
Судом визнано встановленим та доведеним, що 12.06 2014 року близько 21.00 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на старому кладовищі в селі Далекому, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, маючи корисливий намір на збагачення, здійснив руйнування надмогильних огорож, чим здійснив наругу над могилами похованих: ОСОБА_7 (похований в 1950 р.), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_9 (1924-1943 р.р.), ОСОБА_10 (1941-1962 р.р.), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_12 (1856-1958 р.р.). На місці вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , було затримано та ним відшкодовано потерпілим збитки в повному обсязі.
Своїми навмисними та протиправними діями ОСОБА_3 , порушив моральні засади суспільства у частині ставлення до покійних, зневажив пам`ять померлих, продемонстрував своє негативне ставлення до суспільних принципів.
Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 287 КК України, тобто вчинення наруги над могилами з корисливих мотивів. Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення та не суперечать їм. Просив суворо не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, згоди учасників судового провадження, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_3 , та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З врахуванням всього вищезазначеного, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_3 , у вчиненнінаруги над могилами з корисливих мотивів та кваліфікує такі дії ОСОБА_3 , за ч. 3 ст. 287 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, проживає разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_13 , що підтверджується відповідною характеристикою від 13.02.2015 року за №88 виданою виконавчим комітетом Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_14 , 2001 р.н., та ОСОБА_15 , 2006 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 виданих 15 квітня 2015 року.
Згідно довідки Новоукраїнської ЦРЛ за №168 від 26.06.2014 року ОСОБА_3 , на «Д» обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався, згідно довідки Новоукраїнської ЦРЛ за №172 від 26.06.2014 року ОСОБА_3 , на «Д» обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався.
Відповідно вимоги ОІТ при УВД України в Кіровоградській області від 23.09.2014 року за №39/4417 ОСОБА_3 , раніше судимий, але в силу ст. 89 КК України такий що немає судимості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами від 06.11.2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З урахуванням всіх обставин у провадженні, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.287 КК України, оскільки особа щиро покаявся, характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимості, а тому перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції шляхом застосування ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів в даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити попередній домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.287 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, у відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: металеві огорожі у загальній кількості 23 штуки, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Новоукраїнського РВУ МВС України в Кіровоградській області згідно постанови провизнання та приєднання речових доказів від 16.06.2014 року до матеріалів кримінального провадження- повернути потерпілим ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити домашній арешт.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1