________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ_____
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «14»
березня 2007р. колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Гончарука Г.М.

Суддів Петлюка В.І., Яцинюка В.Ф.

за участю прокурора Іліки Д.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією

прокурора відділу підтримання
державного обвинувачення в судах прокуратури

Чернівецької області Іліки Д.І. на вирок Новоселицького
районного суду

Чернівецької області від 12
грудня 2006р.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Довжок Новоселицького району Чернівецької області, мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючий, раніше судимий вироком Новоселицького районного суду від
12.07.2006р. до 3-х років
обмеження волі з позбавленням права займатись певною діяльністю і на підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на
1 рік,
засуджений за ст. 358
ч.1 ЮС України на 1
рік обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК
України суд до призначеного покарання за цим вироком частково приєднав невідбуту частину покарання за
вироком Новоселицького районного суду Чернівецької
області від 12 липня
2006р. і остаточно за сукупністю
вироківОСОБА_1 призначив покарання у виді трьох років і шести місяців обмеження волі з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій. За ст. 190
ч.2 КК України ОСОБА_1 виправданий. Вирішена доля речових
доказів.

Справа
№11-74/2007р. Головуючий у І інстанції

Категорія:
ст.358 ч. 1 Дутка М. С

КК України Доповідач Гончарук Г.М.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та
засуджений за те, що він
03.08.2006р. за винагороду в 400 доларів США власноручно вніс в трудову книжку серіїНОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_2 завідомо неправдиві відомості та видав довідки про те, що останній
18.04.1997р. був прийнятий на роботу
муляром-облицювальником в ТЗОВ «Шишківці», а 03.08.2006р. звільнений з роботи, в той час як він в
дійсності там ніколи не працював.

На вказаний вирок прокурором подана апеляція, в якій
ставиться питання про скасування
вироку та постановления нового
у зв'язку з безпідставним виправдуванням ОСОБА_1
за ст. 190
ч.2 КК України.

Крім того, суд при призначенні покарання за сукупністю
вироків в резолютивній частині вироку не
зазначив, який термін додаткового покарання приєднаноОСОБА_1 за попереднім вироком від 12.07.2006р.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав
свою апеляцію і просив вирок скасувати,
засудженого, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню

У відповідності до вимог ст. 22
КПК України органи досудового
слідства зобов'язані вжити всіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті
обставини, що викривають, так і ті, що
виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують
відповідальність обвинуваченого.

Ці вимоги закону органом досудового слідства в повному
об'ємі виконані не були, в результаті чого окремі
обставини, які мають важливе значення для прийняття правильного рішення по справі, залишились не
з'ясованими.

При апеляційному розгляді справи з проведенням часткового
судового слідства встановлена така однобічність та неповнота досудового
слідства, яка не може бути усунена в судовому засіданні.

Так, прокурор змінюючи обвинувачення в суді, прийшов до
висновку, що ОСОБА_1 під час скоєння злочину не
був посадовою особою, а тому відносно потерпілого було скоєно шахрайство. З таким висновком слідства погодитись
не можна з наступних підстав.

Із показів потерпілого ОСОБА_2, які він давав в процесі
досудового слідства і в судовому засіданні,
видно, що він бажаючи отримати трудову книжку для виїзду за кордон, в якій було би зазначено його трудовий стаж,
звернувся доОСОБА_1 як до директора ТЗОВ «Шишківці» щоб останній оформив йому трудову книжку, знаючи що він там не
працював. Потерпілий усвідомлював,
що дає хабар і отримує взамін трудову книжку.

В п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
25.12.1992р. № 12 (із
змінами) «Про судову практику в справах про корисливі злочини проти приватної власності» зазначено, що «...
отримання майна під умовою виконання
якого-небудь зобов'язання може
кваліфікуватись як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном
мала мету його присвоїти, а зобов'язання не виконувати». В даному випадку
зобов'язання були виконані і ОСОБА_2 отримав відОСОБА_1 заповнену і завірену
печаткою трудову книжку.

Про те, що
ОСОБА_1 відносно потерпілого
шахрайства не вчиняв,

підтвердив в
судовому засіданні ОСОБА_2, який на питання адвоката відповів, що підсудний ні
в чому його не обманув і все зробив як вони домовились.

Колегія суддів вважає, що ні слідством, ні судом не було
встановлено в якій якості знаходився на час
вчинення злочинних дій ОСОБА_1, чи він діяв як службова особа чи як громадянин.

Із закону України «Про господарські товариства» вбачається, що дія товариства припиняється з моменту, коли є запис в
державному реєстрі про те, що воно ліквідовано. Згідно довідок державного
реєстратора Новоселицької районної державної адміністрації від 16.08.2006р. і
01.11.2006р. (а.с.92-129) вбачається, що ТЗОВ
«Шишківці» не ліквідовано.

Ці обставини підтвердив в судому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_1 Зокрема, він пояснив, що ліквідація
товариства була проведена формально, оскільки згідно статуту товариства засновниками являються шість осіб, в
зборах участь приймали тільки три
засновника, ліквідаційна комісія не працювала, печатка здана не була, тому він вважав себе директором
товариства.

Крім наведеного, колегія суддів вважає, що по справі не всі особи
притягнуті до кримінальної відповідальності.

Так, відповідно
до ч.З ст. 369
КК України «особа, яка дала хабар, звільняється від кримінальної відповідальності,
якщо стосовно неї мало місце вимагання
хабара», разом з тим з матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 бажаючи отримати трудову книжку про стаж роботи,
сам звернувся доОСОБА_1,
запропонувавши винагороду за вчинення таких дій. Тому вимагання з бокуОСОБА_1 не було. В той же час ОСОБА_2 безпідставно був
звільнений від відповідальності з
посиланням на те, що він добровільно заявив про вчинений злочин.

Органом досудового слідства також залишено поза увагою
особу, яка підбурила ОСОБА_2 до давання хабара.

В процесі додаткового розслідування органу досудового слідства необхідно
ретельно дослідити всі обставини справи і в залежності від отриманого правильно кваліфікувати дії осіб, які
вчинили злочин.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що прокурор в
апеляції не навів переконливих доказів, які б
давали підстави для скасування вироку та постановления нового, а тому апеляція підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 365,366,367,374
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора відділу підтримання державного
обвинувачення в судах прокуратури Чернівецької
області Іліки Д.І. задовольнити частково.

Вирок Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 12
грудня 2006р. щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити прокурору для проведення додаткового
розслідування.