Справа № 456/3017/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/128/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого: - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001230, за апеляційною скаргою прокурора Стрийської міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року про обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

з участю прокурора : - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:
цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Турківського районного суду Львівської області від 22 серпня 2014 року, і визначено остаточне покарання за сукупністю вироків 3 (три) роки і 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахується з 07.07.2014 року, з часу взяття його під варту.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнано винним за те, що 18.06.2014 року він самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де відбував адміністративний нагляд, призначений ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2013 року за поданням начальника Дрогобицької виправної колонії №40 УДПтСУ у Львівській області на підставі п.б ст.3 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волітерміном на 1 рік із застосуванням таких обмежень як: заборона виходу із свого помешкання за місцем проживання з 22:00 до 06:00 годин; заборона перебування в місцях, де продається спиртне на розлив, кафе, бари, ресторани та в районі розташування ДВК №40; заборона без керівництва органу внутрішніх справ за місцем свого проживання виїжджати в особистих справах за межі району (міста) місця проживання; зобов`язано з`являтися для реєстрації в органи внутрішніх справ за місцем проживання два рази на місяць, про що був ознайомлений під розписку і попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, однак в період з 28.06.2014 року по 07.07.2014 року жодного разу для здійснення періодичної реєстрації до Стрийського МВ ГУ МВС України у Львівській області не з`являвся, при цьому не повідомив даний орган внутрішніх справ про причини свого неприбуття.

Прокурор ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, а заступник прокурора Львівської області ОСОБА_9 в доповненнях до неї, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просять вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, визнати винним ОСОБА_7 за ст.395 КК України та призначити покарання у виді 2 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Турківського районного суду від 22.08.2014 року, визначити остаточне покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про необхідність призначення остаточного покарання відповідно до вимог ст.71 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, поданих до неї доповнень заступником прокурора Львівської області ОСОБА_9 , перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така разом із доповненнями підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обґрунтованим, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, 18.06.2014 року, тобто перед ухваленням вироку Турківського районного суду Львівської області від 22.08.2014 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про помилковість застосування місцевим судом при призначенні покарання ОСОБА_7 вимог ст.71 КК України, оскільки при визначенні такого необхідно було керуватися ч.4 ст.70 КК України, відповідно до якої за правилами ч.ч.1-3 ст.70 КК України призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72КК України.

Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо безпідставного покликання суду першої інстанції у мотивувальній частині вироку на слово адміністративний арешт у межах санкції ст.395 КК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку, що суд першої інстанції, обравши обвинуваченому ОСОБА_7 остаточну міру покарання на підставі ст.ст.71, 72 КК України неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення, а отже і для задоволення апеляційної скарги та доповнень до неї.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу прокурора Стрийської міжрайонної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 з доповненнями заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 задоволити.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, до покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та за вироком Турківського районного суду Львівської області від 22 серпня 2014 року вважати ОСОБА_7 остаточно засудженим до покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 07.07.2014 року, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним повністю за попереднім вироком.

Виключити у мотивувальній частині вироку зі словосполучення адміністративний арешт слово адміністративний.

В решті вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги упродовж трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4