Провадження № 11-кп/780/146/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 11.02.2015

ВИРОК
Іменем України
11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003201 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Києво Святошинського району Київської області ОСОБА_10 на вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Києва, українця, проживаючого у цивільному шлюбі, освіта неповна середня, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого 11.04.2011 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі і звільненого на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку, -

засуджено за ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох ) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 11.04.2012 року Святошинського районного суду м. Києва у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Стягнуто на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 676,39 (шістсот сімдесят шість грн.) 39 коп. Вироком вирішено питання про речові докази по справі.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 будучи раніше судимим за умисний корисливий злочин, на шлях виправлення не став, та на початку вересня 2014 року, точної дати та часу органами досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на полі по вул. Богатирській в с. Білогородка Києво Святошинського району Київської області , виявив кущі рослин конопель, після чого , достовірно знаючи, що з вказаних рослин конопель можна виготовити наркотичний засіб, з метою його подальшого вживання, зрізав рослини конопель для подальшого вживання без мети збуту, поклав до поліетиленового

пакету та переніс до свого будинку за адресою : АДРЕСА_2 . Через декілька днів , більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, за вище вказаною адресою, висушив та подрібнив частину зрізаних у вересні 2014 року рослин конопель, тим самим виготовивши особливо небезпечний засіб, обіг якого заборонено канабіс та незаконно зберігав його у паперовому згортку до 18.10.2014 року.

В апеляційній скаргі прокурор простить вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 04.12.2014 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок за яким ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підстав ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2012 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 3 років позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на ту обставину, що суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не взяв до уваги попередній вирок , оскільки він вчинив злочин під час звільнення від відбування покарання з іспитовим строком. Тому апеляційна інстанція повинна визначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши до покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При застосуванні правил ст. 71 КК України судами належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Іншими учасниками судового розгляду справи апеляційні скарги не подавались.

03.02.2015 року на адресу апеляційного суду надійшло заперечення від обвинуваченого ОСОБА_8 , в якому останній просить вирок першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію, засудженого та його захисника, які заперечували проти апеляції, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати , та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення, а вирок стосовно ОСОБА_8 суду належить скасувати у частині призначеного покарання та постановити новий вирок, виходячи з таких підстав.

Оскільки фактичні обставини справи, що встановлені судом, кваліфікація дій засудженого, докази, якими суд обґрунтовує вину засудженого учасниками процесу, не оскаржуються, тому апеляційний суд відповідно до вимог ст. 404 КПК України не перевіряє їх і не дає їм юридичної оцінки.

Питання які стосуються призначення покарання засудженому і на які звертає увагу прокурор, то вони заслуговують на увагу , оскільки відповідають вимогам кримінального законодавства.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України при застосуванні правил даної норми закону судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим , ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Цих вимог судом першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_8 дотримано не було.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, характеризуючи данні обвинуваченого, його заперечення, які він висловив під час апеляційного розгляду кримінального провадження .

За наведеним, апеляційний суд вважає, що покарання ОСОБА_8 повинно призначатись з врахуванням сукупності вироків на підставі ст. 71 КК України, на що звертає увагу в апеляції прокурор.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляцію прокурора прокуратури Києво Святошинського району Київської області ОСОБА_10 частково задовольнити.

Вирок Києво Святошинського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2011 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити тримання під вартою у Київському СІЗО УДПтС у м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з дня затримання, тобто з 04 грудня 2014 року.

На вирок апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку.

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5