Єдиний унікальний номер: 378/230/15-к
Провадження № 1-кс/378/24/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2015 р. Слідчий суддя Ставищенського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Ставищенського району Київської області ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову прокурора Ставищенського району від 19 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 9 жовтня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

встановив:
До суду з даною скаргою звернувся ОСОБА_4 , посилаючись на те, що постановою прокурора Ставищенського району від 19 лютого 2015 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 09.10.2013 р. у зв`язку з поверненням на додаткове розслідування кримінальної справи по обвинуваченню його (заявника) у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, закрито, так як набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за вчинене ним діяння.

ОСОБА_4 просить скасувати вказану постанову як незаконну, посилаючись на те, що нею порушуються його права та інтереси, висновок прокурора про закриття кримінального провадження саме відносно нього, є надуманим, і таким що не ґрунтується на законі, оскільки він у цьому кримінальному провадженні не був підозрюваним, обвинуваченим (підсудним), а після направлення у серпні 2013 року судом справи для проведення додаткового розслідування його було допитано слідчим лише як свідка. У постанові є протиріччя, - прокурор у резолютивній частині вказав, що набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за вчинене ним ( ОСОБА_4 ) діяння. Проте, ні слідчий, ні суд у даному кримінальному провадженні не встановили такого його діяння, яке є кримінально караним. Факт встановлення такого діяння особи викладається у акті підозри чи обвинувачення. Крім того, безпідставним є посилання прокурора у постанові на ст. 5 КК України, оскільки Закон України від 21.02.2014 р., на який послався прокурор, не скасовує злочинність діяння - перевищення влади або службових повноважень. Даний Закон за позиції прокурора по його застосуванню, погіршує його (заявника) становище, оскільки, як вважає прокурор, можливо закривати провадження навіть за відсутності кримінально караного діяння особи.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав дану скаргу.

Прокурор Ставищенського району Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги ОСОБА_4 та пояснив, що постанова про закриття кримінального провадження винесена ним у відповідності до норм діючого законодавства, підстави для її скасування відсутні, так як під час винесення постанови він керувався вимогами КПК України 2012 року. Дійсно ОСОБА_4 допитувався в кримінальному провадженні, відомості про яке було внесене до ЄРДР після направлення справи на додаткове розслідування, як свідок, однак раніше мав статус і підозрюваного і обвинуваченого, а тому прокурор мав право закрити кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст.284 КПК України.

Розглянувши вищевказану скаргу, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, заслухавши пояснення ОСОБА_4 , думку прокурора, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 10.05.2011 року в. о. прокурора Ставищенського району Київської області порушено кримінальну справу № 71-526 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України за фактом перевищення службових повноважень службовими особами Ставищенської РДА. 24.12.2011 слідчим прокуратури Ставищенського району порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 1 КК України (т. 1 а. с. 1-4).

Під час попереднього розслідування кримінальної справи ОСОБА_4 25.12.2011 року був допитаний як підозрюваний, 04.01.2012 року йому було пред`явлене обвинувачення у справі за ч. І ст. 365 КК України (т.4 а. с. 98). 23.02.2012 року справа була направлена до суду з обвинувальним висновком.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області від 26.09.2012 року скасовано вирок Ставищенського районного суду Київської області від 25.06.2012 року щодо ОСОБА_4 , справа направлена на новий судовий розгляд, передана на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, який постановою від 04.06.2013 року направив справу прокурору Ставищенського району для проведення додаткового розслідування, залишивши ОСОБА_4 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд (т. 7 а.с. 78-86). Тобто, на час направлення справи на додаткове розслідування заявник ОСОБА_4 мав статус обвинуваченого за нормами КПК України (1960 року).

Під час додаткового розслідування 19.02.2015 року прокурором Ставищенського району Київської області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 4 ч. І ст. 284 КПК України з посиланням на вимоги ст. 5 КК України, яка оскаржується заявником з вищевказаних мотивів.

З огляду на викладене вважаю, що виходячи із змісту п. 12 Перехідних положень КПК України 2012 р. та п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України 2012 року, передбачено право ОСОБА_4 на оскарження рішення прокурора про закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що на час повернення справи на додаткове розслідування набрав чинності новий Кримінальний процесуальний кодекс України, яким визначено новий порядок досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочинів) при надходженні кримінальної справи до прокуратури району 09.10.2013 року у відповідності до вимог п. 12 розділу XI «Перехідні положення» та ст. 214 КПК України (2012 року) відомості про кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР і кримінальному провадженню присвоєно № 0000014.

Що стосується законності вищевказаної постанови прокурора від 19.02.2015 року, слід зазначити таке.

Згідно п. 12 розділу XI Перехідних положень КПК України в редакції 2012 р. розслідування кримінальних справ, передбачених пунктом 11 цього розділу, у разі повернення таких кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Виходячи з зазначеного, орган досудового розслідування, отримавши кримінальну справу щодо ОСОБА_4 на додаткове розслідування, повинен був керуватися у своїй процесуальній діяльності вимогами КПК України (2012 року).

Вищевказаною постановою від 19 лютого 2015 року кримінальне провадження закрито прокурором на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України. Між тим, вказаною статтею передбачені як підстави, так й інші умови закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим кодексом.

Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру .

Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

Порядок повідомлення про підозру чітко врегульований Главою 22 КПК України, зокрема, ст. ст. 276, 277, 278 КПК України. Саме в цій стадії, особі роз`яснюються передбачені ст. 42 КПК України права підозрюваного і з цього моменту вона набуває статусу сторони захисту в кримінальному провадженні. Як убачається з даного кримінального провадження, ОСОБА_4 повідомлення про підозру не вручалось та передбачені ст. 42 КПК України права не роз`яснювались.

Таким чином, прокурор, не маючи на те повноважень, прийняв оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру. Отже, прокурор фактично перебрав на себе виключне повноваження слідчого та безпідставно виніс вказану постанову, яка підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 372 КПК України, -

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову прокурора Ставищенського району Київської обоасті від 19 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000014 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1