АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-359 Головуючий у 1-й інстанції Альошина Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 3 КК Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого - судді Батрака В.В.

суддів: Тараненка Ю.П. Захожая О.І.,

з участю прокурора Столяра Д.Е.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 лютого 2011 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не судимого, працюючого вантажником П/П УКР РОС -метал м. Київ, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5

засуджено

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 6 місяців арешту.

за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 3-х років позбавлення волі.

за ч. 2 ст. 162 КК України у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді 3-х років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням на нього певних обовязків відповідно до ст.76 КК України.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7, полтавської області, вул. Піонерська, 6, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше судимого:

- 27.03.2008 року Соломянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 ч.2 із застосуванням ст. 69 України до 1 року 6 місяців позбавлення волі Звільнений 7.07.2009 року по відбуттю строку покарання,

засуджено

за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2-х років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 162 КК України у виді 2-х років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі;

за ст. 395 КК України у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді 4-х (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 04 лютого 2011 року.

Зараховано в строк відбування покарання перебування ОСОБА_2 під вартою з 28 квітня 2010 року по 03 лютого 2011 року включно.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди задоволено часткового, стягнуто на її користь з ОСОБА_3 - 2000 грн. з ОСОБА_2 - 1000 грн.

В задоволенні цивільних позовів ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_2, визнані винними у вчиненні злочинів за наступних обставин.

01 січня 2010 року, близько 1 години 30 хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, прийшли до будинку по вул. 40 років Перемоги, 1 в с. Білики, Миргородського району, де мешкали ОСОБА_5 і ОСОБА_4 Грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_3 деревяною палицею, розбив скло на вікні будинку, а ОСОБА_2 деревяною драбиною штовхнув деревяну віконну раму, від чого вона впала пошкодилась. В результаті зазначених дій ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було пошкоджено майно на загальну суму 462 грн. 85 коп. Коли вхідні двері будинку відчинила ОСОБА_4 ОСОБА_3 кулаком наніс їй удар в обличчя після чого потерпіла ОСОБА_4, присіла та захйщаючись від ударів руками закрила обличчя, а ОСОБА_3 наніс їй ще близько 10 ударів руками та ногами в обличчя. Зазначеними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 були завдані легкі тілесні ушкодження, які не спричинили розлад здоровя .

В цей же день, близько 6 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за попередньою змовою, перебуваючи в стані алкогольного спяніння знову прибули до вищезазначеного помешкання. ОСОБА_5 і ОСОБА_4 на той час були відсутні дома, а в приміщенні будинку знаходились їх знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Коли на стук ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вхідні двері будинку відчинив ОСОБА_7, ОСОБА_2 деревяною драбиною, штовхнув його в груди від чого потерпілий ОСОБА_7 впав на підлогу в коридорі будинку, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проникли в коридор будинку. Грубо порушуючи громадський порядок та діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_9 кулаком декілька ударів в область обличчя та грудної клітини та відштовхнув ОСОБА_10 Зазначеними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 були завдані легкі тілесні ушкодження, які не спричинили розлад здоровя. Після того, як . ОСОБА_9 та ОСОБА_10 втекли з будинку, а ОСОБА_3 вийшов з нього, ОСОБА_2, на грунті раптово виниклого умислу на вчинення викрадення чужого майна, відчинив незамкнені двері в кімнату будинку де з телевізора таємно викрав ДВД програвач марки «Самсунг», вартістю 391 грн. 02 коп., що належав потерпілому ОСОБА_5 Зазначеними діями ОСОБА_2 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 391 грн. 02 коп.

В кінці лютого 2010 року, в нічний час, в с. Білики, Миргородського району, ОСОБА_2, з метою викрадення чужого майна, прийшов до помешкання ОСОБА_6 по вул. Шевченка, 10, де відчинивши незамкнені двері будинку та проникши в приміщення кімнати, впевнившись, що ОСОБА_6 міцно спить з підлоги кімнати таємно викрав мобільний телефон останнього марки «Самсунг В100», вартістю 210 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «МТС», вартістю 10 грн., а також зарядний пристрій до зазначеного телефону вартістю 20 грн. Зазначеними діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на загальну суму 240 грн.

В ніч на 09 квітня 2010 року в с. Білики, Миргородського району, ОСОБА_2, з метою викрадення чужого майна, знову прийшов до помешкання ОСОБА_6. по вул. Шевченка, 10, відчинивши вхідні двері будинку та проникши в приміщення кімнати, впевнившись, що ОСОБА_6 міцно спить з підлоги кімнати таємно викрав мобільний телефон останнього марки «Нокіа 1208» вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім- картка мобільного оператора «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку мобільного телефону знаходились кошти в сумі 40 грн. Після цього ОСОБА_11, вийшов з приміщення будинку т а впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, через вхідні двері зайшов до приміщення літньої кухні домогосподарства потерпілого ОСОБА_6 де з його гаманця таємно викрав гроші в сумі 80 грн., а з холодильника - близько 2-х кг. мяса качки, на суму 35 грн. Зазначеними діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на загальну суму 996 грн. 02 коп.

Крім того, постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2009 року, відносно засудженого ОСОБА_2, встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік 6 місяців та встановлені обмеження у виді заборони виходу з будинку з 22.00 годин до 6.00 годин, заборони відвідувати кафе, бари, ресторани, та інші заклади, де дозволено роздрібну торгівлю спиртними напоями, письмово повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд про зміну місця проживання, роботи та про виїзд за межі району, зявлятись в ОВС за місцем проживання 4 рази на місяць для реєстрації.

Однак ОСОБА_2, будучи ознайомлений з умовами адміністративного нагляду в ніч з 31.12.2009 року на 1.01.2010 року без дозволу, залишив місце проживання та перебував в кафе, де розпивав алкогольні напої з 22.00 години, після чого скоїв хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та до 06 години ранку знову вживав алкогольні напої. Також в кінці лютого 2010 року та в ніч на 09.04.2010 року ОСОБА_2 в нічний час залишив місце проживання та скоїв крадіжки майна з помешкання потерпілого ОСОБА_6 21.04.2010 року при перевірці працівниками міліції присутності ОСОБА_2 за місцем його проживання, було встановлено, що він без належного дозволу та повідомлення самостійно залишив місце проживання та виїхав в м. Київ де перебував там до 26.04.2010 року.

Таким чином, ОСОБА_2 умисно на протязі з 31.12.2009 року по 26.04.2010 року вчиняв порушення правил встановленого адміністративного нагляду.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 не оспорюючи фактичних обставин справи, просить помякшити покарання, оскільки судом не враховано обставини, що помякшують його покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування збитків, молодий вік.

Інші учасники вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, вважає вирок суду законним та обґрунтований, а міру покарання необхідною для виправлення засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за які вони засуджені підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні у встановленому КПК порядку, і в апеляції засудженого ОСОБА_2 не оспорюються.

Злочинні дії ОСОБА_3 за ч.ч. 1,2 ст. 296, ч.2 ст.162 та ОСОБА_2 за ч.2 ст.296, ч.2 ст.162, ч.3 ст.185, ст.395 КК України кваліфіковані правильно, що також не оспорюється в апеляції.

Покарання ОСОБА_2 призначене у відповідності з вимогами ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів та особи засудженого, обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання, та є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України місцевий суд обґрунтовано визнав обставини, які пом'якшують покарання винного, в тому числі і ті на які посилається в апеляції засуджений ОСОБА_2 та обставину яка обтяжує покарання засудженого.

За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_2 та помякшення йому покарання.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 лютого 2011 року - без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_12 ОСОБА_13