13.03.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

копія
Справа № 533/1211/13-к
Провадження №1-кп/533/2/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 року Селище Козельщина Полтавської області
за ст. 263 ч.1, ст.263-1 ч.1 КК України,-
Прокурор Козельщинського району Полтавської області звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2014 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі і згідно до ч.2 ст.70 КК України з урахуванням вироку Козельщинського районного суду від 23.09.2013 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2013 року за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до 3 років позбавлення волі. В обґрунтування поданої заяви зазначав, що після постановлення вказаного вироку виникли нові обставини, які не були відомі при його постановленні. Так, була скасована ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2013 року, якою вирок суду першої інстанції від 23.09.2013року скасований, а ОСОБА_4 був виправданий за ч.1 ст.317 і ч.2 ст.307 КК України і покарання за ч.1 ст. 263 зменшено із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі. При повторному апеляційному перегляді вироку Козельщинського районного суду від 23.09.2013 року апеляція ОСОБА_4 і його захисника залишена без задоволення, а вирок суду в частині визначення винуватості і призначенні покарання за ч.1 ст.317, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України залишився без змін і ОСОБА_4 остаточно визначено до відбування 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна, що не було враховано при постановленні вироку суду від 29.01.2014 року і стало підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.
Ухвалою суду від 21.01.2015 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами. В судовому засіданні прокурор заяву підтримував і прохав задовольнити.
ОСОБА_4 і його захисник адвокат ОСОБА_5 на перегляд справи погоджувались, але прохали справу переглядати у повному обсязі, так як вважали міру покарання, визначену вироком від 29.01.2014 року суворою.
Заслухавши думку прокурора, який прохав заяву задовольнити, пояснення засудженого і його захисника, переглянувши кримінальне провадження, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.09.2013 року у справі №533/978/13-к ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, визнаний винним за ч.1 ст.317 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України визнаний винним і призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно до відбування визначено 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна (а. с. 57-63).
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2013 року визнано винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, та засуджено за цією статтею із застосуванням ст.69 КК України на один рік позбавлення волі і за ч.1 ст.317 , ч.2 ст.307 КК України він виправданий (а. с. 64-68),
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08.07.2014 року ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2013 року скасована і призначено новий апеляційний розгляд (а. с. 149-153 ).
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.08.2014 року вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.09.2013 року залишено без змін.
Проте, визнання винним ОСОБА_4 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України і призначене йому покарання за ч.1 ст. 263 КК України за вироком Козельщинського районного суду від 23.09.2013 року не були враховані при визначенні остаточного покарання за ч.4 ст.70 КК України вироком від 29.01.2014 року.
Зазначена обставина не була відома на момент розгляду провадження судом, тому вирок Козельщинського районного суду від 29.01.2014 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами відповідно до п.5 ч.2 ст.459 КПК України.
Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Згідно ч.2 ст.459 КПК України інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути, визнаються нововиявленими обставинами. Відповідно до ст. 467 КПК України за наслідками кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право скасувати вирок і ухвалити новий вирок.
Врахувавши, що засуджений і його захисник наполягали на перегляді справи за нововиявленими обставинами у повному обсязі обвинувачення, суд вважає за необхідне провести розгляд провадження із з`ясуванням усіх обставин справи.
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що в середині серпня 2013 року він у приміщенні гаража, розташованого у господарстві його матері ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , використовуючи інструмент та обладнання, яке мав у власності, самостійно без передбаченого законом дозволу створив вогнепальну зброю, яка згідно висновку експерта № 659 від 25.09.2013 року, являється нестандартною вогнепальною зброєю під використання патрона калібру 5,6мм кільцевого запалення, замасковану під авторучку, виготовлену саморобним способом по типу однозарядних пістолетів, яка придатна для проведення пострілів спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6мм кільцевого запалення, яку в подальшому зберігав за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . 23.09.2013 року ОСОБА_4 , поклавши саморобну вогнепальну зброю до рукава свого верхнього одягу, переніс її до зали судових засідань Козельщинського районного суду в селищі. Козельщна Полтавської області по вулиці Радянській, 75/15, де під час його особистого огляду, проведеного працівниками Козельщинського РВ УМВС України в Полтавській області у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вогнепальну зброю було виявлено та вилучено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах за ст. 263 ч.1, ст.263-1 ч.1 КК України визнав частково та показав, що пристрій для стрільби не виготовляв, а знайшов і зберігав вдома, а 23.09.2013року взяв з собою на засідання Козельщинського районного суду та мав намір використати для позбавлення себе життя, прохав пом`якшити покарання, врахувати, що він працював до затримання і утримував матір - пенсіонерку, яка потребує допомоги з його боку. Не визнав вини у незаконному виготовленні вогнепальної зброї, зауваживши, що пристрій знайшов і вилученими у нього інструментами неможливо виготовити подібний пристрій для стрільби.
Окрім визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, вчинення ним вказаного злочину доведена в ході судового розгляду та підтверджується наступними доказами.
Протоколом огляду металевого предмета від 23.09.2013 року з фототаблицею, що проводився в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , спеціаліста ОСОБА_9 , з використнням фотоапарата "Нікон", який як пояснив підсудний він знайшов (а.с.69-71).
Речовим доказом пристроєм для стрільби.
Висновком експерта № 659 від 25.09.2013 року, згідно якого наданий на дослідження пристрій є нестандартною вогнепальною зброєю під використання патрона калібру 5,6мм кільцевого запалення, замаскований під авторучку, виготовлений по типу однозарядних пістолетів; наданий на дослідження пристрій придатний для проведення пострілів спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6мм кільцевого запалення; даний пристрій виготовлений саморобним способом (а. с. 72-75).
Показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 23.09.2013 року його, як працівника міліції, було викликано до Козельщинського районного суду у зв`язку з виголошенням вироку суду та взяттям ОСОБА_4 під варту. Ним було проведено обшук обвинуваченого і в лівому рукаві було виявлено металевий предмет - пристрій для стрільби. У зв`язку з цим з райвідділу міліції також було викликано оперативну групу для складання оформлення відповідних документів.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 23.09.2013 року знаходився у конвої, і перебував в залі судових засідань Козельщинського районного суду. Після виголошення вироку начальник конвою знайшов у лівому рукаві одягу ОСОБА_4 металевий предмет схожий на авторучку, яким як пояснив підсудний він хотів позбавити себе життя. Цей пристрій було вилучено оперативною групою райвідділу.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 23.09.2013 року в другій половині дня він перебував у складі конвою. Після оголошення вироку у ОСОБА_4 в рукаві одягу було виявлено предмет, схожий на пристрій для стрільби.
Оцінюючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, доведена повністю, і його умисні дії правильно кваліфіковані, як незаконне поводження зі зброєю у зв`язку з придбанням, зберіганням та носінням саморобної нестандартної зброї під використання патрона калібру 5,6мм кільцевого запалення, виготовленого по типу однозарядних пістолетів та замаскованого під авторучку. Згідно ст. 12 КК України передбачене ст. 263 ч.1 КК України кримінальне правопорушення є тяжким злочином.
Суд вважає такими, що заслуговують на увагу, доводи сторони захисту про необґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 263-1 ч.1 КК України. Так, в основу обвинувачення в цій частині покладено твердження про те, що ОСОБА_4 , маючи у власності інструмент та обладнання, самостійно без передбаченого законом дозволу створив вогнепальну зброю за допомогою тисків, приладу для обробки металу і приладу для різання (болгарки).
Однак доказів наявності на приладах слідів застосування зазначених інструментів не надано, а тому вони не беруться до уваги як належні та допустимі для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого. ст. 263-1 ч.1 КК України
Фактичні дані, які б свідчили, що ОСОБА_4 причетний до незаконного виготовлення саморобної нестандартної вогнепальної зброї у справі відсутні.
Таким чином, судом встановлено, що стороною обвинувачення не доведено незаконне виготовлення вказаної вище вогнепальної зброї, з зазначенням часу, місця та способу вчинення такого суспільно небезпечного діяння.
За таких обставин, ОСОБА_4 необхідно виправдати у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263-1 ч.1 КК України.
При призначенні підсудному покарання, яке є необхідними і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Підсудний ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризувався позитивно (а.с.83); на обліку у лікаря-нарколога та в лікаря-психіатра не перебуває (а.с.84); до обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту 23.09.2013 року працював на посаді водія в Козельщинській філії Полтавського «ОБЛАВТОДОР», не одружений, на утриманні має непрацездатну матір - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину цією особою повторно.
Суд приходить до переконання про неможливість застосування до ОСОБА_4 приписів ст. 69 КК України у питанні призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачене законом.
Наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, дає можливість суду застосувати мінімальний розмір покарання у виді позбавлення волі, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України. При цьому суд враховує визнання ОСОБА_4 вини та щире каяття як обставини, що пом`якшує покарання.
Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, виявлення обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність призначити покарання в межах санкції статті 263 ч.1 КК України, за якою кваліфіковано його діяння, у виді 3 років позбавлення волі.
Також суд вважає за необхідне застосувати приписи ч.4 ст.70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів, так як судом з`ясовано, що ОСОБА_4 вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.09.2013 року засуджено за ч.1 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1ст.317 КК України.
Враховуючи, що після скасування ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2013 року і набуття чинності вироком Козельщинського районного суду від 23.09.2013 року покарання, визначене ОСОБА_4 за ч.1 ст.317, ч.2 ст.307 і ч.1 ст.263 КК України не було враховане при визначенні остаточного покарання за ч.4 ст.70 КК України, а тому йому необхідно при визначенні покарання за сукупністю злочинів, приєднати покарання за вчиненні кримінальні правопорушення з урахуванням вироку Козельщинського районного суду від 23.09.2013 року і ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 07.08.2014 року на підставі ч.4 ст.70 КК України.
Враховуючи викладене суд приходить до переконання про необхідність визначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Суд приходить до переконання, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речовий доказ - саморобна нестандартна зброя підлягає знищенню після набрання вироком законної сили, а речові докази, якими є: металеві тиски, прилад для обробки металу (наждак), прилад для перерізання металу ("болгарка"), що знаходяться на зберіганні у матері ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , - залишити володільцю.
Суд переконаний у тому, що запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній тримання під вартою.
Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз суд приходить до висновку, що їх відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з 23.09.2013 року.
В строк відбуття покарання зарахувати строк затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 207 КПК України з 10.07.2013 року по 13.07.2013 року (а.с.57-68).
Керуючись ст. ст.370, 374, 459-467 КПК України, суд
Заяву прокурора Козельщинського району Полтавської області про перегляд вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 29 січня 2014 року про засудження ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України задовольнити.
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Визнати невинуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263-1 ч.1 КК України, та виправдати його в цій частині пред`явленого обвинувачення.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.09.2013 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 07.08.2014року за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 23.09.2013 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання строк затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 207 КПК України з 10.07.2013 року по 13.07.2013 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Речовий доказ у справі - саморобну нестандартну зброю, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Козельщинському РВ УМВС України в Полтавській області, - знищити.
Речові докази: металеві тиски, прилад для обробки металу (наждак), прилад для перерізання металу ("болгарка"), що знаходяться на зберіганні у матері ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , - залишити володільцю.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий підпис
Суддя ОСОБА_1