Справа № 135/14/15-к>
Провадження у справі № 1-кп/135/9/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.02.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 20.11.2014 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Введенка Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.02.1994 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 206 ч. 2 КК України до 1 року 2 місяців 15 днів позбавлення волі. Звільнений із зали суду;

29.11.1998 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 206 ч.2, 42, 45 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

12.02.1998 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 206 ч.2, 43 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільненого 02.09.1998 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року, не відбуту частину покарання змінено на умовну на 2 місяці 12 днів;

14.03.2002 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 рік;

27.01.2004 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ст.ст. 309 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 1 рік;

08.11.2006 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 308 ч.1, 309 ч.2, 317 ч. 1, 70, 71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;

27.06.2012 року Ладижинським міським судом Вінницької області за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, з непогашеною та незнятою судимістю, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2014 року ОСОБА_6 знайшов у підвальному приміщенні багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 скляний флакон, наповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опієм ацетильованим, масою 0,41168 г. (у перерахунку на суху речовину), та наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, масою 0,08632 г. Достовірно знаючи, що він знайшов наркотичні засоби, ОСОБА_6 привласнив їх та зберігав при собі без мети збуту, для власного вживання.

20.11.2014 року ОСОБА_6 попутнім транспортом перевіз даний наркотичний засіб до села Губник, а саме до Ладижинської ВК № 39, де був затриманий працівниками цієї установи і в нього були знайдені та вилучені вище зазначені наркотичні засоби.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою винуватість повністю визнав і показав, що він дійсно знайшов у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 наркотичні засоби, які привласнив з метою власного вживання. Ці наркотичні засоби він зберігав при собі і перевіз їх до с.Губник, де біля установи № 39, був затриманий працівниками цієї установи і наркотичні засоби в нього були вилучені.

Докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не

оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.309 КК України, так як він повторно незаконно придбав, зберігав та перевозив наркотичні засоби без мети збуту.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості; дані про особу винного, який за місцем проживання матеріалів компрометуючого характеру не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжуює покарання, є рецидив злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_6 , та активне сприяння розкриттю злочину.

За таких обставин суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з цим суд не погоджується з пропозицією прокурора про необхідність призначення ОСОБА_6 максимальної міри покарання, передбаченої санкцією ч.2 ст.309 КК України у виді 5 років позбавлення волі, оскільки прокурором не враховано наявність у ОСОБА_6 пом`якшуючих його вину обставин. А відповідно до ст. 50 КК України покарання не має на меті тільки кару, а застосовується з метою виправлення засуджених, воно не повинно завдавати фізичних страждань і принижувати людську гідність.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі у сумі 739 (сімсот тридцять дев`ять) гривень 20 коп. на залучення експерта та проведення судово-хімічної експертизи № 1401 від 27.11.2014 року підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався. У суда немає підстав застосовувати запобіжний захід до ОСОБА_6 з власної ініціативи.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_6 з моменту затримання по протоколу в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення під час досудового розслідування судово-хімічної експертизи № 1401 від 27.11.2014 року у сумі 739 (сімсот тридцять дев`ять) гривень 20 коп.

Речові докази: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, масою 0,41168 г. (у перерахунку на суху речовину), та наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, масою 0,08632 г., який зберігається в камері схову речових доказів Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області знищити шляхом спалення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: