Провадження №1-кп/748/42/15
Єдиний унікальний № 748/350/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000009 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жуківка, Куликівського району, Чернігівської області, громадянина України, розлученого, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" молодшого сержанта ОСОБА_3 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 57 від 22 березня 2014 року молодшого сержанта ОСОБА_3 відповідно до мобілізаційного плану зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника обслуги групи регламенту та ремонту ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ).

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", які визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до закону України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Однак, військовослужбовець за призовом під час мобілізації молодший сержант ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобовязаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обовязки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього українського народу і обовязком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 , в АДРЕСА_3 ), діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини та місця служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обовязок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та 30.12.2014 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), в яку повернувся 26.01.2015 року, тобто тривалістю більше десяти діб, але не більше місяця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно самовільно залишав військову частину з 30.12.2014 року по 26.01.2015 року та їздив додому, при цьому мав подати рапорт, але цього не зробив. У вчиненому щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем за призовом під час мобілізації молодшим сержантом ОСОБА_3 військової частини тривалістю більше десяти діб, але не більше місця.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, те що він позитивно характеризується, відповідно до ч.3 ст.88 КК України є не судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, а також стан його здоро`я, майновий стан, обставини вчиненого ним злочину, і вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції ч.2 ст. 407 Кримінального кодексу України з урахуванням положень ст. 53 Загальної частини Кримінального кодексу України наближеної до мінімальної у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять) грн.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1