В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0003002 від 27 вересня 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо технічною освітою, не працюючого, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 25 вересня 2014 року приблизно о 15 годині 30 хвилин спільно з ОСОБА_5 перебували на території літньої площадки кафе «Яна», розташованого на селищі «Полігон» по вулиці Дніпровській в місті Павлограді Дніпропетровської області, де сиділи за одним із вільних столиків та спільно розпивали спиртні напої. В цей час за сусіднім столиком літньої площадки вищевказаного кафе, перебували ОСОБА_6 спільно зі ОСОБА_7 , при цьому також розпивали спиртні напої. Під час спільного з ОСОБА_5 розпиття спиртних напоїв ОСОБА_4 побачив на стільцеві, за яким за сусіднім столиком сидів ОСОБА_6 належну останньому чоловічу шкіряну куртку марки «vrvo», 50 розміру. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення вищевказаної чоловічої куртки. Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_4 25 вересня 2014 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння підійшов до сусіднього столика, де скориставшись тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відлучилися за межі літньої площадки вищевказаного кафе з метою палити, а ОСОБА_5 зайшов в приміщення магазину, розташованого на території вищевказаного кафе для придбання алкогольних напоїв, впевнившись в тому, що поруч з ним нікого немає, зі стільця сусіднього столика таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих спонукань викрав чоловічу шкіряну куртку марки «vrvo», 50 розміру, вартістю 366,73 грн., що належить ОСОБА_6 , в карманах якої перебував паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Павлоградським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 25 березня 2004 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який матеріальної цінності не представляє; ідентифікаційний код № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який матеріальної цінності не представляє; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який матеріальної цінності не представляє.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 366,73 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив умисний злочин проти власності.

Дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Встановлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.

Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який заявив, що вину визнає повністю у пред`явленому йому обвинувачені і пояснив, що 25 вересня 2014 року приблизно о 15.30 відпочивав разом з ОСОБА_5 в кафе «Яна» в м. Павлограді. Під час розпивання спиртних напоїв, за сусіднім столиком, за яким сиділи люди та пішли покурити, на стільці побачив чоловічу куртку. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав вищевказану куртку. Перейшов через дорогу, та подарував знайомому. Метою крадіжки була куртка, а не документи, бо їх в куртці він не бачив.

Потерпілий ОСОБА_6 в поданій заяві на адресу суду, просив розглянути справу без його участі, зазначивши про відсутність претензій.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України зі згоди прокурора, обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд, керується ст.65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до злочину середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

В якості пом`якшувальних обставин, суд враховує визнання вини у вчиненому злочині.

Обтяжуючою обставиною в справі суд визнає скоєння кримінального злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, зокрема позицію сторони обвинувачення, так прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду, пом`якшуючі обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт.

Питання речових доказів у справі необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 393,12 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи, і підтверджуються довідкою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373,374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді ста годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 393,12 гривень судових витрат за залучення експерта товарознавця.

Речові докази: чоловічу шкіряну куртку марки «vrvo», 50 розміру; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Павлоградським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 25 березня 2004 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ідентифікаційний код № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: