Справа №11-476,2011р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ст.ст. 115 ч1; 164ч.1 ОСОБА_1
КК України Доповідач Дубченко А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця «05»дня

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Дубченка А.П. Суддів: Грушицького А.А., Красновського І.В.

З участю прокурора Литвиненка О.О.

адвокатів ОСОБА_2,

ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляціями адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3; засудженого ОСОБА_4 на вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від «02»листопада 2010 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

гр-н України, не судимий, -

- засуджений за ст.115 ч.1 КК України до 12-ти років позбавлення волі; по ст. 164 ч.1 КК України до 1-го року обмеження волі; на підставі ст. 70 КК України до 12-ти років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід взяття під варту з 09.07.2009р.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 4680,63 грн.

За вироком суду ОСОБА_4 будучи зобовязаним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона, від 10.08.2006р., виплачувати ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2, злісно ухилявся від виплати і заборгованість по аліментам з 01.07.2006р. по 01.08.2009р. склала 14664 грн.

Крім того, ОСОБА_4 30.03.2009р. біля 22-ї години, будучи в стані алкогольного спяніння і знаходячись в приміщенні кафе ЧП «Вербецька»в м.Херсоні по вул. Димитрова,23, на ґрунті особистих неприязнених відносин, з метою вбивства навмисно наніс колюче-ріжучим предметом два удари у груди і живіт ОСОБА_8, заподіявши йому тілесні ушкодження, від яких смерть потерпілого наступила на місці злочину.

В апеляціях та в доповненнях до них:

- адвокат ОСОБА_2 вказуючи, що ні один із допитаних в ході досудового та судового слідства свідків не вказав, що саме ОСОБА_4 вбив ОСОБА_8, що ОСОБА_4 на час вчинення злочину знаходився в іншому місті, що досудове слідство по справі проведено неповно і однобічно, прохає вирок суду відносно ОСОБА_4 скасувати в частині засудження його за ст. 115 ч.1 КК України і справу направити на додаткове розслідування;

- адвокат ОСОБА_3 вказуючи на те, що досудове та судове слідство по справі проведені однобічно та неповно, що відносно свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовувалися недозволені методи слідства і ця обставина залишилася поза увагою суду, прохає вирок суду відносно ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на додаткове розслідування;

- засуджений ОСОБА_4 вказуючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на те, що по справі недопитані всі свідки, що досудове та судове слідство по справі проведені неповно, однобічно і з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що було відмовлено у фіксації судового процесу технічними засобами, прохає вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування.

Прокурор відмовився від своїх апеляційних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляцій, вислухавши думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, пояснення адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3; потерпілої ОСОБА_5; засудженого ОСОБА_4 та його останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з слідуючих підстав.

Доказаність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ст. 164 ч.1 КК України та правильність кваліфікації цих його дій, апелянтами не оспорюються і підтверджуються зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Висновки суду щодо вини ОСОБА_4 у вбивстві ОСОБА_8 відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12, в ході досудового та судового слідства послідовно пояснювали, що 30.03.09р. біля 22-ї години вони разом з ОСОБА_8 знаходилися в кафе «Вербецька»і там в їх присутності між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникла сварка, а потім і бійка, в ході якої ОСОБА_11 впав на підлогу. ОСОБА_11 схопив ОСОБА_4 за руки і став вимагати заспокоїтися, коли ж ОСОБА_8 вивели на вулицю, він сказав, що його підрізали і показав дві рани. В цей час ОСОБА_4 став тікати, а вони погналися за ним, але затримати побоялися, так як у руках ОСОБА_4 був предмет схожий на ніж.

Аналогічні показання ці свідки давали в ході очних ставок з ОСОБА_4 в ході відтворення обставин події, а також впізнали ОСОБА_4, як особу, що вбила ОСОБА_8

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повністю підтвердили показання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і впізнали ОСОБА_4, у якого був конфлікт з ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_15 також впізнала ОСОБА_4, як особу, що знаходилася в кафе «Вербецька»30.03.2009 року.

Показаннями вказаних свідків спростовуються твердження апелянтів про відсутність ОСОБА_4 30.03.09р. в м.Херсоні та про непричетність його до вбивства ОСОБА_8

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_13 підтвердили факт заподіяння ножових поранень ОСОБА_8 30.03.09р. особою, схожою на ОСОБА_4

В ході досудового та судового слідства ретельно були перевірені твердження ОСОБА_4 про те, що 30.03.09р. він знаходився в м. Києві, де в складі будівельної бригади разом з ОСОБА_19, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_20 працював по ремонту квартири ОСОБА_21 Біля 18-ї години він провів ОСОБА_22 на залізничний вокзал м. Києва і той поїхав у Луганську область до своєї співмешканки ОСОБА_23, а він повернувся додому біля 21-ї години.

В ході досудового та судового слідства під час допитів Левиної, ОСОБА_22, братів ОСОБА_10, ОСОБА_20, ці свідки підтвердили, що ОСОБА_4 проводжав ОСОБА_22 на вокзал 29.03.09р. і в цей же день сам поїхав з Києва.

В судовому засіданні вказані свідки змінили свої показання, стверджуючи, що ще 31.03.09р. ОСОБА_4 був у Києві.

Суд дав належну оцінку цим змінам показань і обґрунтовано дійшов до висновку, що така зміна продиктована бажанням допомогти ОСОБА_4 уникнути покарання.

При цьому суд правильно врахував досліджені у судовому засіданні показання допитаних в ході досудового слідства свідків ОСОБА_24, ОСОБА_23, ОСОБА_22, які підтвердили, що ОСОБА_4 29.03.09р. мав змогу виїхати з м. Києва.

Посилання апелянтів на те, що суд не повинен був оголошувати в судовому засіданні показання цих свідків є безпідставними, оскільки, згідно довідки /т.3, а.с.787/, ці свідки не зявилися до суду з поважних причин і суд дослідив їх показання з дотриманням вимог ст. 306 КПК України.

Також суд ретельно перевірив заяви свідків братів ОСОБА_10 про застосування відносно них недозволених методів слідства і дійшов до обґрунтованого висновку про надуманість цих заяв.

Не відповідають матеріалам справи заява засудженого ОСОБА_4 про те, що суд не задовольнив його клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами.

В протоколі судового засідання таке клопотання не зафіксоване і немає на нього посилання в апеляціях обох захисників ОСОБА_4

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду з мотивів вказаних у апеляціях.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3 і засудженого ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м.Херсона від 02 листопада 2010 року, відносно ОСОБА_4 без змін.

Головуючий: А.П.Дубченко (підпис)

Судді: А.А.Грушицький (підпис), ОСОБА_25 (підпис)

пост. 07.04.11

надр. 07.04.11

дап, бт.