Справа № 1418/2336/12
Провадж.№ 1/481/17/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2013 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Васильченко Н.О.,

за участю секретаря - Кічігіна Д.А.,

помічників прокурора - Коніщука М.В.,
Мезенцевої В.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Новий Буг, Миколаївської області,
українця, громадянина України, освіта
неповна середня, холостого, не
працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого:

15.07.1998р. Баштанським р/с Миколаївської
області за ст. ст. 140 ч. 3, 145 ч. 1, 42 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення
волі з конфіскацією майна. 26.03.2001р.
постановою Маневичського р/с
Волинської області звільнений умовно -
достроково на невідбутий строк 3 місяці
15 днів.;

19.10.2004р. Новобузьким р/с Миколаївської
області за ст. ст. 185 ч. 3, 69 КК України до 3
років 10 місяців позбавлення волі.
25.05.2006р. постановою Новобузького р/с
Миколаївської області позбавлення
волі замінено на виправні роботи,
невідбутий строк 1 рік 10 місяців 22 дні.;

14.11.2007р. Ленінським р/с м. Миколаєва за
ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року 23 місяців
позбавлення волі;

21.08.2008р. Березанським р/с Миколаївської
області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 1
року і 4 місяців позбавлення волі.
28.10.2008р. звільнений з Казанківської ВК
Миколаївської області №93 по відбуттю
строку покарання.;

09.10.2012р. Новобузьким р/с Миколаївської
області за ст. 185 ч. 1 КК України до
арешту строком на 4 місяці.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.
Новий Буг, Миколаївської області,
українця, громадянина України, освіта
вища, одруженого, не працюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
раніше судимого:

20.09.2001р. Новобузьким р/с Миколаївської
області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року
позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
рік.;

02.10.2003р. Ленінським р/с м. Миколаєва за
ст. ст. 186 ч. 2, 69 КК України до 5 років
позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК
України звільнений від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
рік.;

22.03.2007р. Центральним р/с м. Миколаєва за
ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року обмеження
волі. На підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбування покарання з
випробуванням строком на 1 рік.;

30.03.2011р. Новобузьким р/с Миколаївської
області за ст. 185 ч. 1 КК України до
штрафу у розмірі 850грн..

в скоєні злочину передбаченого ст.
185 ч. 3 КК України -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2012р. вранці ОСОБА_2 на своєму
мопеді прибув за місцем проживання
свого давнього знайомого ОСОБА_1. В ході
розмови з ОСОБА_2 останній запропонував
йому поїхати до адміністративної
будівлі підприємства ТДВ БКВ ПМК-138, що
розташоване по вул. Антонівського
Полку, 26 у м. Новий Буг, з метою
вирішитися з викраденням металевого
сейфу, який він бачив в цій будівлі
раніше. На цю пропозицію ОСОБА_2
погодився і спільно з ОСОБА_1 на мопеді
прибули до адміністративної будівлі
ТДВ БКВ ПМК-138 за адресою вул.
Антонівського Полку, 26, зі сторони
людських городів. Оглянувши одне з
вікон будівлі, і побачив, що воно забите
дошками, з метою проникнення у вказану
будівлю, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поїхали за
місцем проживання ОСОБА_1, де останній
взяв з собою гвоздодер, щоб ним
відірвати дошки з вище вказаного вікна.
Зразу ж після цього, прибувши до
вказаної вище будівлі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
гвоздодером повідривали дошки, якими
було забите одне з вікон
адміністративної будівлі ТДВ БКВ ПМК-138
на першому поверсі, і через вказане
вікно таємно проникли в приміщення
будівлі. Перебуваючи у вказаному
приміщенні адміністративної будівлі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проникли в коридор
першого поверху, а з нього в приміщення
архіву, де був розташований металевий
сейф. Вирішивши викрасти вказаний сейф,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кантуючи його по
підлозі, перемістили його до вікна,
через яке вони проникали у будівлю, де і
залишили. З метою знайти транспорт для
перевезення вказаного сейфу, вони
через вікно вилізли з адміністративної
будівлі та попрямували до знайомого
ОСОБА_2 - ОСОБА_3. Прибувши до ОСОБА_3
ОСОБА_2 попросив його перевезти сейф, не
повідомляючи про те, що вказаний сейф
буде викрадатися. Одразу після цього,
ОСОБА_1 спільно зі ОСОБА_3 на автомобілі
з причепом, а ОСОБА_2 на мопеді,
приблизно об 11 годині прибули в район
адміністративної будівлі ТДВ БКВ
ПМК-138, таємно через вікно проникли в
приміщення будівлі, де ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, удвох перекинули через вікно
заздалегідь приготовлений сейф, тобто
таємно викрали металевий сейф, що
належить ТДВ БКВ ПМК-138, вартістю 280грн.,
а в подальшому кантуючи його по землі,
перемістили до причепа автомобіля
ОСОБА_3, який їх чекав в автомобілі.
Завантаживши вказаний сейф в причеп
автомобіля ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
подальшому продали вказаний сейф,
тобто розпорядилися викраденим майном
на власний розсуд. В результаті
спільних навмисних злочинних дій
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підприємству ТДВ БКВ
ПМК-138 було завдано матеріальну шкоду
на суму 280грн.. Викрадене майно з
адміністративної будівлі ТДВ БКВ ПМК-138
було виявлене, вилучене та повернуто
вказаному підприємству.

В судовому засіданні підсудні
ОСОБА_1 свою вину визнав частково, суду
пояснив, що з ранку 04 жовтня 2012 року до
нього додому на своєму мопеді прибув
ОСОБА_2 з метою збору горіхів в посадці
на виїзді з м. Новий Буг, біля
адміністративної будівлі ПМК-138.
Зібравши сумки він разом із ОСОБА_2 на
мопеді прибули неподалік адмінбудівлі
ПМК - 138. Горіхи вони почали збирати у
сумки, після чого вирішили подивитися у
вікна даної будівлі із цікавості.
Подивившись у вікна хтось з них, він не
пам'ятає запропонував проникнути у
середину будівлі, оскільки вікно
будівлі було забито дошками, вони їх
відірвали та проникли в середину,
оскільки було цікаво що там
знаходиться. В приміщенні кімнати, в
яку вона проникли побачили стіл,
папери, які були розкидані, дошки, вони
вирішили піти подивитися що в інших
кімнатах. У сусідній кімнаті
знаходився сейф, побачивши його ОСОБА_2
запропонував йому здати як
металобрухт. Він відповів ОСОБА_2, що
сейф важкий і вдвох вони не зможуть
його нести, на що останній розповів про
знайомого у якого є автомобіль і він з
ним зможе домовитися, щоб перевести
даний сейф. Він відповів, щоб ОСОБА_2
домовлявся, тоді вони разом поїхали до
домоволодіння знайомого ОСОБА_2, який
проживає по АДРЕСА_3. Приїхавши до
будинку знайомого водія ОСОБА_2 почав
його гукати, однак з домоволодіння
вийшла жінка і повідомила, що її
чоловіка не має вдома, однак вона може
йому зателефонувати. ОСОБА_2 поросив, що
вона зателефонувала своєму чоловіку,
що вона і зробила. Знайомив ОСОБА_2
приїхав приблизно через 15 хвилин, після
чого ОСОБА_2 почав з ним розмовляти, про
що йшла мова він не чув. ОСОБА_2
повідомив йому, що він поїде разом з
водієм, причепивши причеп, вони поїхали
за ОСОБА_2, який їхав на мопеді та
вказував дорогу. Прибувши до будівлі
ПМК - 138, вони проникли у вікно будівлі,
звідки викинули сейф через вікно на
вулицю і самі вилізли з вікна та почали
переносити сейф до причепу,
завантаживши сейф у причеп, він знову
сів в автомобіль і разом з водієм вони
попрямували за ОСОБА_2, який їхав на
мопеді. Заздалегідь вони домовилися з
ОСОБА_2, що сейф повезуть до пункту
прийому металобрухту. Чи повідомляли
вони водію автомобіля, що треба їхати
до пункту прийому металобрухту він не
пам'ятає. Вони приїхали на АДРЕСА_4 в м.
Новий Буг, під'їхали до будинку, номер
якого він не пам'ятає, подзвонили у
ворота, звідки вийшла наглядно знайома
йому жінка і вони занесли сей їй у двір,
господарка заплатила їм гроші, скільки
він не пам'ятає. Гроші господарка
віддала ОСОБА_2, з яких він заплатив
водієві 50 гривень за перевезення та 40
гривень особистого боргу, залишок
розділив порівну. Він не згоден з тим,
що в обвинувальному висновку
зазначено, що саме він був ініціатором
скоєння даного злочину. Для того, щоб
відірвати дошки з вікна будівлі, вони
разом з ОСОБА_2 поїхали до нього додому
і взяли гвоздодьор. Автомобіль з
причепом був біля будівлі ПМК - 138, а
сейф вони кантували по землі в напрямку
машини. З водієм він особисто ніяких
розмов не вів. Коли вони ви грузили сейф
біля пункту прийому металобрухту водій
стояв та чекав, поки з низ розрахуються,
з машини не виходив. Після того, як він
отримав гроші він пішов або поїхав
додому, не пам'ятає. Просив суд строго
його не карати.

Підсудний ОСОБА_2 суду пояснив, що
свою вину у вчинені злочину
передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України
визнає повністю, в скоєному щиро
розкаюються, та повідомив, що 04.10.2012р.
він вранці приїхав до ОСОБА_1 додому з
метою позбирати горіхи. В той день
погода була сира, після дощу. ОСОБА_1
запропонував поїхати в бік ПМК,
позбирати горіхи, вони взяли сумки та
попрямували до будівлі ПМК, яка
знаходиться на виїзді з м. Новий Буг.
Приїхавши на місце побачили, що горіхів
практично не було і вирішили
подивитися у вікна будівлі ПМК,
оскільки ОСОБА_1 йому розповідав, що
бачив там раніше сейф, але він дуже
важкий і їм його не понести. Він
відповів, що необхідно подивитися на
цей сейф. Вони підійшли до будівлі ПМК,
вікна якого були забити дошками і
почали роздивлятися, що знаходиться в
середині, побачили два сейфа, один
великий по розміру, іншим менший,
вирішили, що вони вдвох не зможуть
підняти сейф. Вони намагалися руками
відірвати на вікнах дошки, але нічого
не виходило, тоді вирішили поїхати за
інструментом додому до ОСОБА_1. Вдома у
ОСОБА_1 вони взяли гвоздодьор і
попрямували до будівлі ПМК. Прибувши на
місце вони ОСОБА_1 відірвав одну дошку,
а інша впала сама, проникли у середину,
там були розкидані папери, вони почали
роздивлятися що написано в цих паперах,
оскільки їм було дуже цікаво. Потім
вони підійшли до сейфа, підняли його,
щоб оцінити скільки він важить. В
процесі розмови вони вирішили, що
необхідно знайти транспорт на якому
можливо вивезти сейф з даної будівлі.
ОСОБА_1 повідомив йому, що в нього таких
знайомив, які б мали машину немає. Тоді
він повідомив ОСОБА_1, що в нього є
знайомий таксист - ОСОБА_3 і в нього
можна спитати, чи погодиться він
здійснити дане перевезення. Тоді вони
сейф під двинули до вікна, через яке
проникали в середину будівлі, щоб
зручніше було його забрати коли прийде
час. Вони вилізли з вікна і вирішили
приложити дошки до вікна, щоб не було
видно, що в приміщенні хтось був. Сівши
на його мопед вони приїхали додому до
ОСОБА_3, однак його не було вдома, вийшла
жінка та запропонувала зателефонувати
до її чоловіка, на що він погодився.
Переговоривши по телефону зі ОСОБА_3
вони домовилися, що останній під'їде і
вони поїдуть за металом, який потім
відвезуть до пункту прийому
металобрухту. Через хвилин 15 приїхав
ОСОБА_3 до свого будинку, викотив
причеп, причепив до автомобіля, в
автомобіль до нього сів ОСОБА_1 і вони
вирушили до будівлі ПМК. Прибувши на
місце, вони зупинили машину в 30 метрах
від даної будівлі на він попросив водія
розвернутися. Вона знову через вікно
проникли до приміщення будівлі ПМК,
звідки перекинули через вікно сейф і
кантували його по землі до машини.
Водій з машини не виходив, він відкрив
причеп і вони положили сейф, в розмові з
ОСОБА_1 вони вирішили відвезти сейф до
пункту прийому металобрухту на АДРЕСА_4
в м. Новий Буг. ОСОБА_1 знову сів в машину
до таксиста, а він їхав на мопеді
попереду і вказував дорогу. Приїхавши
на АДРЕСА_4, де здійснюють прийом
металобрухту, вони витягли сейф з
причепа і занесли у двір господині
ОСОБА_4, яка погодилася його придбати.
Сейф поставили на ваги, зважили,
дізналися що він важить 200 кг.,
вирахували по 1,30грн. або 1,35 грн. точно
не пам'ятає за 1 кг, отримали 265 гривень
та вийшли з двору. Гроші особисто він
отримував, з яких 90 гривень віддав
водію таксі, з яких 50 гривень за
перевезення сейфу, а 40 гривень
особистого боргу. Залишок вони
розподілили порівну. Ми з ОСОБА_1 сіли
на мопед та поїхали до нього додому, де
він вийшов і пішов у двір. Після того, як
вони пообідали кожен у себе вдома, він
вирішив знову приїхати до ОСОБА_1 для
того, що повернутися до приміщення ПМК,
звідки викрасти чавунну батарею.
Повернувшись до приміщення ПМК, вони
через вікно проникли у середину, звідки
взяли чавунну батарею, яку потім здали
на металобрухт, за що отримали 70
гривень, які також поділили порівну між
собою. Батарею вони перевозили на
мопеді. Коли вони перевозили батарею,
він зі свого мопеду за будівлею ПМК
виложив насос, оскільки той заважав
розмістити батарею на мопеді, а після
того як вони продали батарею він
вирішив повернутися до будівлі ПМК за
насосом. Прибувши до будівлі ПМК він
разом з ОСОБА_1 забрали насос і вирішили
знову проникнути у будівлю, з метою
закрити відчинені ними двері в
середині приміщення. Коли вони
проникли в середину будівлі через
вікно, їх побачив сторож, який почав
кричати та звати інших, він
зателефонував директору ПМК, який
відразу приїхав та викликав міліцію.
Просить суд строго його не карати.

Вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
скоєні злочину, передбаченому ст. 185 ч. 3
КК України, крім їх особистих свідчень,
знайшла своє підтвердження
свідченнями свідка ОСОБА_5, який суду
пояснив, що він підсудних не знає,
знайом лише з батьками ОСОБА_1 та рідним
братом ОСОБА_2 04.10.2012р. він знаходився
вдома, коли йому на мобільний телефон
зателефонував сторож, який охороняє
приміщення ПМК-138 та повідомив, що в
приміщення будівлі зі сторони городів
знаходяться сторонні особи. Він ображу
приїхав на місце, де викликав міліцію.
Через деякий час приїхала міліція і з
будівлі вивели двох молодих людей, як
він пізніше дізнався це були ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 Він з одним з оперуповноважених
зайшли до будівлі подивитися, що саме
зникло, він присвітив ліхтарем і ми
побачили, що зникла чавунна батарея на 7
секцій і сейф. Наступного дня батарею
та сейф йому повернули. Охоронці ПМК
повинні працювали цілодобово, оскільки
територія ПМК становить 3,5 га.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що до
скоєння даного злочину він раніше не
був знайомий з підсудними. 04 жовтня 2012р.
він заступив на зміну в 16.00 год. через
приблизно годину - півтори він на
велосипеді об'їжав будівлю ПМК і зі
сторони городів побачив, що біля
будівлі знаходиться мопед, вікно в
будівлі відкрито і в середині
приміщення перебуває чоловік. Двері в
середині приміщення також були вибиті,
через які зайшов ще один чоловік. Він
одразу повідомив директору ПМК по
мобільному телефону, а коли приїхав
директор тоді викликали міліцію.
Директор йому повідомив про те, що саме
зникло з приміщення, це сейф та чавунна
батарея.

Крім того, вина підсудних ОСОБА_1
та ОСОБА_2 знайшла своє підтвердження
оголошеними свідченнями свідків
ОСОБА_4 (арк. спр. 37-41), ОСОБА_3 (арк. спр.
57-58), ОСОБА_7 (арк. спр. 61), протоколом
огляду місця події (арк. спр. 3),
протоколом добровільної видачі (арк.
спр. 6), протоколом огляду металевого
сейфу та фото таблицею до нього (арк.
спр. 29-34), речовим доказом (арк. спр. 35),
протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (арк. спр. 110-112) та іншими
матеріалами справи (арк. спр. 24-25, 38-41,
55-56,102-103).

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
вчинені злочину передбаченого ст. 185 ч. 3
КК України доказана і їх дії, тобто
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), за попередньою змовою
групою осіб, поєднана з проникненням в
приміщення, повторно - кваліфіковані
правильно.

Цивільний позов по справі не
заявлений.

При визначені виду та міри
покарання підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2
суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудних. Суд вважає,
що скоєний підсудними злочин
відноситься до категорії тяжких.

Підсудний ОСОБА_2 за місцем
проживання характеризується добре,
перебуває на обліку у лікаря нарколога
з 08.10.2012р.

Підсудний ОСОБА_1 за місцем
проживання характеризується добре,
перебуває на обліку у лікаря нарколога
з 19.09.2012р..

Обставин, що пом'якшують
покарання підсудному ОСОБА_1 судом не
встановлено.

Обставиною, що пом'якшує
покарання підсудному ОСОБА_2 є щире
каяття у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує
покарання підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
рецидив.

Враховуючи особи підсудних,
обставини, при яких ними було скоєно
злочин, суд приходить до висновку, що їх
виправлення і перевиховання можливе
лише в місцях позбавлення волі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК
України і призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 3
роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України
ОСОБА_1 до покарання призначеного за
цим вироком за сукупністю злочинів
зарахувати покарання відбуте частково
за вироком Новобузького районного суду
Миколаївської області від 09.10.2012р.,
остаточно призначив покарання за
правилами ст. 72 КК України у вигляді 3
років і 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
вираховувати з моменту приведення
вироку до виконання, зарахувавши у
строк покарання строк знаходження його
під вартою з 06.12.2012р..

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК
України і призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 3
роки.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_2 до набуття вироком законної
сили залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

Строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_2 вираховувати з
моменту приведення вироку до
виконання.

Речові докази по кримінальній
справі №12190226, згідно постанови про
визнання та приєднання до справи
речових доказів від 11.10.2012р., а саме:
металевий сейф та чавунну батарею на 7
секцій та які знаходяться на
відповідному зберіганні в ТДВ БВК
ПМК-138 в особі директора ОСОБА_5 -
повернути останньому за належністю.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О.
Васильченко