ун. № 759/8937/15-к пр. № 1-кп/759/559/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, українки, гр-ка України, з середньою освітою, не працює, інвалід ІІ групи, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , інші учасники представник потерпілого ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
02 квітня 2015 року о 17 год ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Епіцентр», розташованого в м. Києві по вул. Берковецькій, 6-в, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиць предмети сантехніки (клапани, фільтр магістральний, кран кульовий) загальною вартістю 2 970 грн 40 коп, які належить ТОВ «Епіцентр К». Далі ОСОБА_5 намагалася винести з приміщення магазину ці предмети, не розрахувавшись за неї. Проте, вчинивши всі дії, які вона, ОСОБА_5 , вважала за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході з магазину була затримана, а привласнене нею чуже майно повернуто власнику.

Допитана ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення нею злочину, пояснивши, що дійсно, 02 квітня 2015 року о 17 год намагалася вчинити таємне викрадення з приміщення магазину «Епіцентр», розташованого в м. Києві по вул. Берковецькій, 6-в приховані нею при собі предмети сантехніки (клапани, фільтр магістральний, кран кульовий), загальну вартість яких на суму 2 970 грн 40 коп не оспорювала, вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігав. Проте, вчинивши всі дії, які вона вважала за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході з магазину була затримана, а привласнене нею майно повернуто власнику.

Не дивлячись на повне визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні крадіжки, вона підтверджується, крім власне її показань, також й іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, як видно з протоколу огляду місця події, 02 квітня 2015 року о 17 год в приміщенні магазину «Епіцентр», розташованого в м. Києві по вул. Берковецькій, 6-в, у ОСОБА_5 було вилучено предмети сантехніки (клапани, фільтр магістральний, кран кульовий), вартість яких оцінена на 2 970 грн 40 коп, які належить ТОВ «Епіцентр К» і які остання намагалася винести з магазину не провівши за них оплату, це привласнене нею чуже майно повернуто власнику.

У судовому засіданні обвинувачена показала, що сприяла слідству добровільно, оскільки щиро каялася у вчиненому, а злочин вчинила через скрутне матеріальне становище.

Судом встановлено, що показання обвинуваченої підтверджені наведеними доказами, обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, а тому суд визнає показання обвинуваченої щирими і поряд з іншими доказами кладе в основу свого рішення.

У межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта наведені вище і встановлені судом дії обвинуваченої кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як такі, що вчинені повторно. При цьому в обвинувальному акті є посилання на те, що ОСОБА_5 судима 27 травня 2014 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на два роки, а 14 жовтня 2014 року звільнена від цього покарання на підставі акту амністії, крім того 28 листопада 2014 року слідчим відділом Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України притягнута до кримінальної відповідальності (оголошено про підозру).

Разом з тим, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_5 таку кваліфікуючу ознаку як повторність, оскільки у передбачений законом спосіб під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено наявність в останньої судимості за злочини, які могли уторити б таку поворотність (ст. 32 КК України), так само як і відсутні дані про вчинення обвинуваченою таких злочинів в межах обвинувачення за даним конкретним провадженням.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 02 квітня 2015 року вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а тому ці її дії в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України перекваліфіковує з ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винної, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, проте належних висновків для себе не зробила, також суд враховує вік обвинуваченої, її сімейний стан, дані про стан її здоров`я (хронічне захворювання) та наявність утриманця. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши їй мінімальне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, знаходить можливим звільнити її із застосуванням ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і в даному конкретному випадку як виняток достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази після набрання вироком законної сили використовувати за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_8