АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/774/976/13 Слідчий суддя - Мазуренко В.В.
Категорія: ст. 173 КПК України Суддя - доповідач - Коваленко Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача: Коваленко Н.В.,

суддів: Джерелейко О.Є., Кононенко О.М.

за участю:

секретаря: Лісіна С.В.,

прокурора: Постолова М.Ю.,

адвоката: Болотіна А.Є.,

слідчого: Лакіза Ю.А.

розглянувши 04 жовтня 2013 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ Інгулецького РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, поданого в межах кримінального провадження №0000572, за ч.1 ст.190 КК України та накладено арешт на майно, а саме: квартири - однокімнатну, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та двокімнатну, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що зареєстровані на ОСОБА_2.; грошові кошти, що знаходяться в філії Дзержинського відділення № 7806 ВАТ "Ощадбанк" на відкритих рахунках: № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, на загальну суму 21988 грн. 23 коп.; грошові кошти, що знаходяться в ПАТ "Укрсоцбанк", на відкритих рахунках № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6, на загальну суму 183 505 грн.; грошові кошти, які знаходяться в ПАТ "КБ "Південкомбанк" на відкритому рахунку № НОМЕР_7 на суму 10 000 грн.

В обґрунтування постановленої ухвали, слідчий суддя вказав на те, що у слідчого органу внутрішніх справ при заявлені клопотання була обґрунтована підозра вважати, що майном, на яке останній просив накласти арешт, можуть злочинним шляхом, заволодіти ОСОБА_1. та ОСОБА_3., які не мають на нього права, а також врахував те, що в рамках даного кримінального провадження було заявлено цивільний позов, предметом якого є дане майно. Разом з тим, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри вважати, що ОСОБА_1. та ОСОБА_3. можуть продати це майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді. Мотивуючи вимоги, заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з допущенням істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. При цьому, ОСОБА_1. вказує, що слідчим суддею не було враховано відсутність повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження та підтвердження факту належності на праві власності арештованого майна померлому ОСОБА_2.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи адвоката, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає, що скарга задоволенню не підлягає, пояснення слідчого, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При розгляді клопотання слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 173 КПК України вислухав думку учасників процесу, дослідив матеріали клопотання і кримінального провадження та дійшов вмотивованого висновку про необхідність його задоволення.

Апеляційним переглядом встановлено, що як в клопотанні слідчого так і в ухвалі слідчого судді зазначені та належним чином обґрунтовані правові підстави для накладення арешту на вказане в клопотанні нерухоме майно - квартири та грошові кошти, що належать ОСОБА_2. Крім того, в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, що вказують на його відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, в частині визначення того, що на вказане майно було спрямовано кримінальне правопорушення. Разом з тим доведено необхідність накладення арешту на зазначене майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна як речового доказу, що може перешкоджати кримінальному провадженню в подальшому. Вказане майно, також може забезпечити заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні у разі його задоволення.

Доводи заявника в апеляційній скарзі в частині, що майно, на яке накладено арешт належить померлій особі, а тому відсутні правові підстави щодо накладення арешту не спростовують вищевказаних висновків і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Також спростовуються наданими суду апеляційної інстанції матеріалами доводи заявника ОСОБА_1. про відсутність повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що за наслідками розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею були дотримані вимоги ст.ст. 172, 173 КПК України, доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов до законного, вмотивованого та обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 серпня 2013 року про арешт майна - залишити без змін.

Судді: