Справа № 1-13307
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня
2007 року м.
Тячів

Тячівський
районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого
судді Розман М.М.

при секретарі
Цех Г.М.

з участю
прокурора Рошинець В.А.

захисника
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів
кримінальну

справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с.
Сасово, Виноградівського
району, Закарпатської області , України ,
мешканця АДРЕСА_1,

громадянина України, з повною
загальною середньою освітою, не
працюючого, не одруженого,

раніше судимого вироком Виноградівського районного суду від 22 березня 1999
року за ст. 193

ч. З
ст.215-3 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) на один рік і шість місяців
позбавлення волі, вироком Тячівського
районного суду від 16 червня 1999 року за ст. 140 ч. 1 ст. 215-3 ч. 2 КК
України (в редакції 1960 року) на два роки позбавлення волі, вироком Тячівського районного суду від 21
грудня 2001 року за ст. 289 ч. 2 КК України на п'ять років позбавлення волі , вироком Виноградівського районного суду від 1
березня 2006 року за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років 2 місяці позбавлення
волі, 18.04.2006 року звільнений від
покарання за хворобою, згідно постанови
Ужгородського міськрайсуду на підставі ст. 84 КК України, 408 КПК України, вироком Хустського районного суду від 21
серпня 2006 року за ст..
289- ч.2 КК України на шість років позбавлення волі з конфіскацією майна
, у вчиненні злочину передбаченого
ст.289 ч.2 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
07.06.2006 року, близько 20 год 30 хв, в м. Тячів по вул. Свердлова, біля будинку № 28/а, з метою незаконного заволодіння транспортним
засобом, шляхом вільного доступу таємно
проник в салон автомобіля марки ВАЗ-2105 д.н. НОМЕР_1, вартістю 7057 гривень, який належить на правах індивідуальної
власності ОСОБА_3, де завівши двигун
автомобіля ключем, який знаходився в
замку запалювання автомобіля, незаконно
заволодів даним автомобілем та поїхав в напрямку м. Хуст, де був затриманий працівниками міліції
близько 21 год, чим заподіяв потерпілому
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 7057 гривень.

Підсудний
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, та пояснив,
що він тимчасово проживав в смт Тересва та працював в с Діброва на
пилорамі, а 7 червня він цілий день
знаходився в смт. Тересва. Потім він вирішив поїхати додому в м. Виноградів.
Близько 19 год він
почав зупиняти машини, щоб туди поїхати
попутним транспортом. В смт Буштині йому зупинився автомобіль білого кольору
, на якому він поїхав в напрямку м. Хуст.
Не доїжджаючи до кільцевої дороги м. Хуст водій вийшов з автомобіля, а він залишився в машині. Просидівши там десь
близько 5 хв. до нього підійшли працівники міліції та затримали його. Своє
прізвище він назвав неправильно , так як
не хотів нічого мати з працівниками міліції. Від даних на досудовому слідстві
показань відмовляється , оскільки він
оговорив себе під впливом слідчого ,
який його запевнив , що у зв'язку
з хворобою він засуджений не буду. Просить його виправдати.

Розглянувши
матеріали кримінальної справи , суд
вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у
вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні повністю доведена і
це стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні
наступними доказами.

Показаннями
потерпілого ОСОБА_3 в судовому
засіданні стверджено, що 7 червня 2006
року, близько 20 год 30 хв. він
знаходився вдома і йому на мобільний телефон зателефонував його колега з АЗС
ОСОБА_4, який сказав, що бачив як його автомобіль проїхав біля
заправки , яка знаходиться в м. Тячів
напроти ресторану «Оксана» та запитав його чому він не заходив на роботу. На це
він відповів, що знаходиться вдома і
його автомобіль знаходиться біля в'їзду в гараж і нікому його не давав. Після
цього , вийшовши на вулицю , побачив,
що автомобіля на місці не має. Потім він пішки пішов на АЗС до
ОСОБА_4, який йому повідомив, що бачив як його автомобіль проїхав в напрямку
смт Буштино і за кермом сидів чоловік худорлявої статури , одягнутий в рожеву або червону сорочку.
Цивільного позову не заявляє. Просить підсудного покарати згідно до вимог
закону.

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснив, що 07.06.2006 року
він працював на

АЗС в м. Тячів по вул. Червоноармійській,
а близько 20 год 30 хв
побачив як біля АЗС проїхав

в напрямку смт. Буштино автомобіль марки ВАЗ-2105, який належить його колезі з АЗС ОСОБА_3.Тоді
він йому зателефонував та запитав, чому
він не заїхав на АЗС , на

що ОСОБА_3 повідомив, що він можливо
помилився, так як він нікуди не їхав і
автомобіль

знаходиться біля будинку на вулиці. Через декілька хвилин Василь
зателефонував і повідомив ,

що дійсно біля будинку автомобіля не має і він йде до нього на роботу. В
подальшому , в

розмові , він пригадав, що його автомобілем керував невідомий йому
чоловік, худорлявої статури, одягнутий в рожеву або світлу одежу. Обличчя
він не роздивився і впізнати не може.

З письмового рапорту працівника міліції Шімон Б.З. встановлено , що 07.06.2006 року з

20.00 год. Він
чергував на маршруті Мукачево-Копаня і в цей час надійшло повідомлення від

чергового
ДПС , про заволодіння автомобілем
ВАЗ-2105 , н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3,
мешканцю м. Тячів. Автомобіль було затримано в м. Хусті
на об'їзній дорозі. Водій назвав себе ОСОБА_5.

(а.с. 4)

Факт
затримання автомобіля стверджується протоколом огляду та затримання транспортту
від 07.06.2006 року.

(ах. 5)

З даних
протоколу огляду місця події від 07.06.2007 року встановлено місце вчинення
злочину- ділянка дороги біля будинку №289 по вулиці Свердлова м. Тячів.

(ах. 6-8) Згідно
до висновку автотоварознавчої експертизи від 19.06.2006 року ринкова вартість
автомобіля марки ВАЗ-2105 , н.з НОМЕР_1
становить 7057 гривень.

(ах.
67-68) Суд не бере до уваги і вважає надуманою версію підсудного про те , що він їхав на даному автомобілі в якості
пасажира не знаючи про те , що ним
незаконно заволоділи, оскільки це
твердження суперечить зібраним по справі достовірним доказам , а також його ж особистим показанням , даним у присутності захисника під час
досудового слідства ( а.с.78 ) , де він
визнав фактичні обставини справи.

Таким
чином, оцінивши в сукупності зібрані по
справі наведені докази, які узгоджуються
щодо фактичних обставин справи та між собою,
суд вважає, що дії підсудного
слід кваліфікувати за ст. 289 ч.2 КК України як незаконне заволодіння
транспортним засобом, вчинене повторно
, виключивши з об'єму обвинувачення
перебування в стані алкогольного сп'яніння ,
як обставину , що матеріалами
кримінальної справи не стверджена.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, дані про особу
винного, який по місцю проживання
характеризується негативно.

Обставин
, що пом'якшують або обтяжують покарання
підсудного ОСОБА_1 суд не знайшов.

Враховуючи
наведене та беручи до уваги, що ОСОБА_1 раніше
неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів і після звільнення від
подальшого відбування покарання за останнім вироком знову вчинив умисний тяжкий
злочин , суд вважає, що його виправлення і попередження вчинення з
його боку інших злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства
, а тому щодо нього необхідно і доцільно
обрати покарання в виді позбавлення волі на певний строк.

Згідно
до довідки ЛКК Тячівського тубдиспансеру №123 від 01.08.2006 року ОСОБА_1
хворіє туберкульозом , легені у фазі
розпаду.

(а.с.100)

Наведена
обставина підтверджується також даними постанови Ужгородського міськрайсуду від
18 квітня 2006 року , за якою ОСОБА_1
було звільнено від подальшого відбування покарання.

(а.с.80)

Відповідно
до «Переліку особливо небезпечних ,
небезпечних інфекційних та паразитичних хвороб людини і носійства
збудників цих хвороб» , затвердженим
наказом МОЗ України №133 від 19 липня 1995 року туберкульоз є соціально
небезпечним захворюванням.

Беручи
до уваги , що ОСОБА_1 після його
звільнення від подальшого відбування покарання і до затримання не пройшов
повний курс лікування , суд вважає
, що на підставі ст.. 96 КК України до
нього слід застосувати примусове лікування від туберкульозу.

Цивільного
позову не заявлено.

Судових
витрат немає.

Речовий
доказ у справі: автомобіль марки ВАЗ-2105 д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого
ОСОБА_3, залишити йому як власнику.

Керуючись
ст..ст. 323-324 КПК України , суд ,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину ,
передбаченого ст. 289 ч.2 КК України і призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі на п'ять років і шість місяців з конфіскацією всього
майна , що є його власністю.

На
підставі ст..70 ч.4
КК України , шляхом часткового складання
покарань , призначеним за цим та вироком
Хустського районного суду від 21 серпня 2006 року , визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у
вигляді позбавлення волі на строк шість років і один місяць з конфіскацією
всього майна , що є його власністю.

Зарахувати
ОСОБА_1 в строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 8 червня 2006
року.

Запобіжний
захід відносно засудженого ОСОБА_1 до набуття вироком законної сили залишити
попередній - тримання під вартою.

Цивільного
позову не заявлено.

Судових витрат
немає.

Речовий
доказ у справі: автомобіль марки ВАЗ-2105 д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого
ОСОБА_3, залишити йому як власнику.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через
Тячівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення , а засудженим ОСОБА_1, який перебуває під вартою , - в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.