Справа №1-120 2007р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року Сумський районний суд Сумської області в складі
головуючого судді Клочко Б.М., при секретарі Скринник
Ю.О., з участю прокурора Мокренка Ю.М., адвоката ОСОБА_1, законного
представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця м Тернопіль Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого,
невійськовозобов'язаного, з неповною середньою освітою, учня Хотіньської ЗОШ 1-3
ступенів, мешканця АДРЕСА_1, раніше несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3 13.02.2007 року, близько 18-00 години прийшов в будинок
ОСОБА_4, що розташований за АДРЕСА_2, в гості до його неповнолітнього сина ОСОБА_5. Перебуваючи у
вказаному будинку ОСОБА_3 побачив мобільний телефон „NOKIA 3250", що належав ОСОБА_4 і
вирішив його викрасти. Приблизно о 22-00 годині, ОСОБА_3 з метою крадіжки
чужого майна, скориставшись тим що ОСОБА_5 відволікся
комп'ютерною грою та відсутністю його батьків, шляхом вільного доступу,
непомітно взяв вказаний мобільний телефон з
дивану, що розташований в залі, та сховавши телефон в кишені своєї куртки непомітно виніс його з вказаного
будинку. Таким чином ОСОБА_3 таємно викрав майно ОСОБА_4, переліком та
вартістю:

·
мобільний телефон „NOKIA 3250",
вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи -1545грн,

·
SIM-карту «Діджус» до мобільного телефону, вартістю згідно довідки
- 25грн,

·
15 коп., що знаходилися на рахунку SIM-карти «Діджус», а всього вказаного майна на загальну суму 1570 грн. 15 коп..

Викраденим майном ОСОБА_3
розпорядилися на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою
вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК
України визнав повністю та суду пояснив, що 13.02.2007 року, близько 18-00годин, він прийшов в гості додому до свого приятеля
ОСОБА_5, який мешкає за АДРЕСА_2. Батьки ОСОБА_5 на той час знаходилися в Російській Федерації на заробітках. Коли він
прийшов в гості до ОСОБА_5 то у нього вже були ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
сиділи в залі за комп'ютером і грали в гру. Він поклав свою куртку на диван, що
знаходиться в залі. В цей час він в руках ОСОБА_5 побачив мобільний телефон „NOKIA-3250".
Він взяв у ОСОБА_5 мобільний телефон щоб погратися і послухати музику. Приблизно через годину ОСОБА_5 забрав у
нього телефон і почав слухати музику сам. Приблизно о 20-00 годині
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 пішли додому, а він сів за комп'ютер грати в гру. Потім до нього приєднався ОСОБА_5 і вони стали з ним грати
вдвох. Він побачив, що

2

перед тим як приєднатися до гри ОСОБА_5 поклав мобільний
телефон на диван. Під час гри на комп*ютері він вирішив викрасти мобільний телефон і
привласнити його собі, а в подальшому продати його. Приблизно о 21 год. 30 хв., він під
приводом того що хоче вийти на вулицю покурити,
запропонував ОСОБА_5 зробити перерву. Після цього ОСОБА_5 залишився біля комп'ютера,
а він пішов на подвір'я. Проходячи мимо дивану він непомітно взяв мобільний телефон з дивану і в руці виніс його на подвір'я.
Коли вийшов з будинку на крильце він поставив телефон в режим „без звуку",
на той випадок, що якщо ОСОБА_5 будуть телефонувати щоб він не зміг
почути дзвінки і не помітив телефон. Після цього він поклав вказаний телефон у
лівому кутку крильця і щоб не було помітно
прикрив його тарілкою з горшком для квітів, які стояли у тому місці. Він
збирався забрати телефон з собою коли буду повертатися додому. Після цього він
повернувся в будинок і продовжив комп'ютерну гру з ОСОБА_5. Приблизно через 10
хвилин на мобільний телефон ОСОБА_8, який лежав на комп'ютерному столі,
подзвонила їх мати. Під час розмови між ОСОБА_5 і його матір'ю він почув що
остання сказала: „Чому ти не береш свій
телефон? Я вже давно дзвоню, а ти не підходиш." Він щоб не викликати
підозри, вийшов знову на крильце і
взяв схований телефон. Після цього, повернувшись в кімнату він підкинув
мобільний телефон на диван, а сам сів за комп'ютерний стіл. В цей час
ОСОБА_5 закінчив розмову з матір'ю і обернувшись глянув на диван. Коли ОСОБА_5
побачив телефон на дивані то вони продовжив гру на комп'ютері. Приблизно через
10 хвилин, це вже було о 22 годині, він сказав ОСОБА_5 що йому потрібно йти додому. При цьому він не відмовився від
крадіжки і вирішив викрасти телефон
під час того коли ОСОБА_5 відволічеться під час запису комп'ютерної гри для її
збереження. Він підійшов до дивану і вдягнув свою куртку. В цей час він
скористався тим, що ОСОБА_5
відволікся, а ОСОБА_8 спав на іншому кінці дивану. Він непомітно взяв в свою
праву руку з дивану мобільний телефон „NOKIA-3250",
після чого зайшов на кухню де поклав викрадений мобільний телефон в кишеню
своєї куртки. Він взувся та став очікувати на те, що ОСОБА_5 проведе його на
подвір'я. ОСОБА_5 крикнув йому з кімнати щоб він йшов додому сам. Після цього він вийшов з будинку на вулицю і
пішов додому, при цьому він з собою виніс викрадений мобільний телефон.
Вказаний телефон він до 15.02.2007 року зберігав в своїй кімнаті. Його матері
на той час вдома не було, оскільки по своїх справах їздила до м. Хмельницьк.
Вранці 15.02.2007 року він поїхав в м. Суми і на центральному ринку
незнайомому чоловіку продав викрадений
мобільний телефон за 200 гривень. Про те що він скоїв крадіжку телефону нікому
не розповідав, у тому числі своїй матері і чоловіку якому продав телефон.
Грошима від продажу викраденого телефону він в подальшому розпорядився на
власний розсуд, а саме роздав борги та витратив на свої потреби.

Крім того вина підсудного стверджуєтся:

· заявою та повідомленням про злочин /ар.с. 3; 5 /

· протоколом
явки з повинною ОСОБА_3 /ар.с. 12 /

· висновком товарознавчої експертизи /ар.с. 23-25 /

· довідкою про вартість викраденого /ар.с. 31 /

Аналізуючи в
сукупності добуті і вивчені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина
підсудного в інкримінованому йому злочині доказана повністю.

Дії
підсудного суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України, так як він вчинив таємне
викрадення чужого майна.

В ході судового
слідства від педагогічного колективу Хотінської ЗОШ 1-3 ступенів надійшло
письмове клопотання про передачу ОСОБА_3 на поруки педаго
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає клопотання педагогічного
колективу обгрунтованим, а тому маються підстави для звільнення ОСОБА_3 від
кримінальної відповідальності з передачею його на поруки педагогічного
колективу.

У відповідності зі ст. 47 ЮС України, ст. 10 КПК України, особу яка вперше
вчинила злочин невеликої або середньої
тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу
підприємства, установи, організації за їхнім клопотанням, за умови що вона
протягом року з дня її передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного
характеру та не порушуватиме громадського порядку.

ОСОБА_3 обвинувачується у злочині, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, злочин вчинив вперше, позитивно
характеризується за місцем проживання та навчання,
виховується в неповній сім*ї, щиро кається у вчиненому, добровільно відшкодував
заподіяні збитки, проти звільнення від
кримінальної відповідальності з передачею його на поруки не заперечує, а тому з врахуванням зазначених обставин, суд вважає,
за необхідне задоволити клопотання педагогічного
колективу Хотінської ЗОШ 1-3 ступенів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47 КК України, ст. 10 КПК
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, який притягується до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 185 ч.1 КК України звільнити від
кримінальної відповідальності з передачею його на
поруки педагогічного колективу Хотінської ЗОШ 1-3 ступенів, а
кримінальну справу відносно нього - закрити.

Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом 7 діб з дня її
винесення.