АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/894/14 Справа № 201/4268/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року м. Дніпропетровськ

м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року.

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України уродженка м. Кривий Ріг, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, останній раз:

-18 червня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнена від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з трирічним іспитовим строком,

засуджено за ст.185 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді одного року 1 місяця за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року і остаточно до відбування призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

На вирок суду обвинуваченою ОСОБА_6 подана апеляція:

-обвинувачена не оскаржує фактичні обставини справи, але вважає, що судом не враховано те, що вона визнала свою вину та щиро розкаялась, зробила належні висновки, має позитивні характеристики, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має неповнолітніх дітей, дійшла примирення з потерпілою, загрози для суспільства, як особистість, не представляє, тому призначене судом їй покарання є явно несправедливим у зв`язку з його суворістю. Просить змінити вирок суду, застосувати до неї ст. 69 КК України та Закон України «Про амністію у 2014 році».

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винною зате, що вона 25 березня 2014 року близько 07 год. перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю, таємно викрала майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , на загальну суму 1240 грн. Заволодівши чужим майном, обвинувачена з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вищезазначену суму.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила пом`якшити покарання та застосувати до неї Закон України «Про амністію 2014 року», прокурора, який вважає, що вирок суду необхідно залишити без змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення та юридична кваліфікація її дій за ст. 185 ч. 2 КК України колегією суддів не перевірялись, оскільки зазначене кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції за правилами ст. 349 ч. 3 КПК України.

Крім того, винність обвинуваченої ОСОБА_6 в скоєнні вказаного злочину та юридична кваліфікація нею скоєного в апеляційній скарзі не оскаржуються.

При призначенні покарання суд, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнала в повному обсязі та щиро розкаялася у скоєному, що суд відніс до пом`якшуючих покарання обставин.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Оскільки, судом призначене мінімальне покарання на підставі ст. 71 КК України, а підстави для застосування ст.69 КК України відсутні, колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині призначення покарання, та вважає його законним, обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги обвинуваченої безпідставні, задоволенню не підлягають.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження знаходиться клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 щодо застосування стосовно неї закону України «Про амністію 2014 року».

Відповідно до п. «в» ч.1 ЗУ «Про амністію 2014 року» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Тобто, на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» 19 квітня 2014 року, обвинувачена ОСОБА_6 , згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року (т.1 а.с.110), була позбавлена батьківських прав відносно її

малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, відповідно до п. «в» ст. 8 ЗУ «Про амністію 2014 року», амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного іспитового строку знову вчинили умисний злочин.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ЗУ «Про амністію 2014 року» не підлягає застосуванню до обвинуваченої ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, ст.ст. 1, 8 Закону України «Про амністію 2014 року», колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає чинності з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: