справа № 164/792/15-к
п/с 1-в/164/141/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2015 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Маневицької ВК № 42 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:
1) 9 липня 2007 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 26 червня 2007 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185 КК України. Від відбування покарання звільнений на підставі п. «а» ч. 1 Закону України «Про амністію»;
3) 4 листопада 2008 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 7 грудня 2010 року умовно достроково на 9 місяців 16 днів;
засудженого 7 травня 2014 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 128, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,
про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», -
В С Т А Н О В И В:
6 липня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що оскільки, на його думку, є всі законні підстави для застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», просив звільнити його від подальшого відбування покарання.
Заслухавши пояснення засудженого, який просить звільнити його від відбування покарання відповідно до Закону України «Про амністію», думку представника адміністрації Маневицької виправної колонії УДПтС України у Волинській області № 42, який подання не підтримав, висновок прокурора, який заперечував щодо звільнення даного засудженого згідно Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.
Статтею 85 КК України передбачено, що на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.
На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, тобто станом на 19 квітня 2014 року, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі відбув 1 місяць 12 днів, до кінця строку відбування залишилося 3 роки 1 місяць 18 днів.
Проте, в судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2007 року Садгірським районним судом м. Чернівці ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Від відбування покарання звільнений на підставі п. «а» ч. 1 Закону України «Про амністію» (а.с. 12-13 особової справи № 118-К-14).
Пунктом «е» статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Враховуючи, те, що до засудженого протягом останніх десяти років уже було застосовано Закон України «Про амністію», суд приходить висновку про відмову в задоволенні подання.
Керуючись ст. 85 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні»,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1