Справа № 500/6116/14-к
Провадження № 1-кп/500/69/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002615 від 03 червня 2013 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кам`янка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 19 липня 2014 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 152 ч. 1, 162 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ніч з 2 червня 2013 року на 3 червня 2013 року більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою здійснення статевого акту з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проник через вікно у будинок АДРЕСА_2 , де мешкає остання, та запропонував ОСОБА_9 вступити з ним у статеві зносини, на що вона відповіла відмовою. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося в насильницькому розведенні стегон ОСОБА_9 руками, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді чисельних (числом 13) синців внутрішніх поверхонь обох стегон, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, використовуючи безпорадний ТА престарілий стан потерпілої, який виразився в похилому віці ОСОБА_9 та неможливості чинити опір, скоїв насильницький статевий акт проти її волі.

Крім того, в ніч з 2 червня 2013 року на 3 червня 2013 року більш точний час в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно, всупереч волі законного володільця (користувача), проник через вікно у будинок АДРЕСА_2 , яким володів і користувався ОСОБА_6 без його дозволу, чим порушив недоторканість житла, де скоїв насильницький статевий акт з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проти її волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав і пояснив, що вказаних злочинів не скоював В будівлю за адресою будинок АДРЕСА_2 він не проникав, ніяких насильницьких дій відносно ОСОБА_9 не скоював. Він дійсно з вечора 2 червня 2013 року до ранку 3 червня 2013 року знаходився в будинку, який розташований напроти будинку ОСОБА_9 і який належить ОСОБА_10 , де і заночував. Але в будинок, в якому проживає ОСОБА_9 він не проникав, ніяких насильницьких дій відносно осінньої не скоював. Він не заперечує проти того, що в будинку був знайдений ремінь, який належить йому. Але як він там оказався він не знає. На його думку ОСОБА_9 могла сама занести ремінь до дому для того, щоб звинуватити його в скоєнні злочинів, які він не скоював. Крім того він на заперечує проти того, що ОСОБА_9 , по приїзду міліції за її викликом, впізнала його серед осіб, які знаходились у домі ОСОБА_11 , що, на його думку, підтверджує ту обставину, що потерпіла бажала заробити на ньому гроші, оскільки він давно знає ОСОБА_9 , неодноразово купував у неї цигарки, заборгував їй деяку суму (близько 300 400 грн.). Обвинувачений ОСОБА_4 також пояснив, що не мав фізичної здатності проникнути до дому ОСОБА_9 через вікно, оскільки, на його думку, він достатньо малого зрісту, був одягнутий в одежу та взуття, яке не позволяло йому це зробити.

Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини його винність підтверджується наступним дослідженими в судовому засіданні доказами.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_6 про те, що про обставини злочину йму стало відомо 3 червня 2013 року від ОСОБА_9 , яка є його бабкою. ОСОБА_12 розповіла йому, що в ніч з 2 на 3 червня 2013 року ОСОБА_4 проник до будинку де вона проживає ( АДРЕСА_2 ) та скоїв насильний статевий акт, застосовуючи фізичне насильство. Після того, як ОСОБА_13 залишив будинок він залишив там ремінь та окуляри. Зі слів бабки йому стало відомо, що коли ОСОБА_4 залишав будинок він пішов до будинку, до проживає ОСОБА_11 . Бабуся викликала міліцію та разом зі співробітниками міліції пройшла до дому ОСОБА_11 , де був затриманий ОСОБА_13 , на якого вона вказала, як на особу, як її зґвалтувала. ОСОБА_13 поник до будинку через вікно у кухні. Володарем будинку є він ( ОСОБА_6 ). Будинок належить йому на праві власності на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 22 квітня 2013 року. Право власності зареєстровано за ним 5 жовтня 2013 року. В домі він періодично проживав, користувався ним як власник. Він не мав знати про те, що у відношенні бабусі буде скоєний злочин і що до цього часу він має обов`язково зареєструвати право власності, оскільки для нього це не мало принципового значення і у зв`язку з занятістю він не мав часу це зробити. Дозволу ОСОБА_4 проникати до будинку, яким він користується (володіє) він не давав.

Поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 про те, що в ніч з 2 на 3 червня 2013 року вона чула, як до домоволодіння де проживає ОСОБА_9 хтось проник. 3 червня 2013 року ОСОБА_9 розповіла їй, що ОСОБА_4 проник до будинку та зґвалтував її, загрожуючи фізичним насильством. Вона показувала сінці на стегнах. ОСОБА_9 чітко вказувала на особу, яка вчинила злочин ОСОБА_4 .

Поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що 3 червня 2013 року ОСОБА_9 розповіла їй, що ОСОБА_4 проник до будинку та зґвалтував її, загрожуючи фізичним насильством. Вона показувала сінці на стегнах.

Поясненнями свідка ОСОБА_10 про те, що він, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 2 червня 2013 року знаходились у нього дома, розпивали спиртні напої, сп`яніли після чого біля 0 0 годин 30 хв. полягали спати. Хто де спав, що робив після чого він не знає. Зранку приїхали співробітники міліції. В їх присутності співробітників міліції ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_4 , як на особу , яка вчинила злочин, посилаючись на те, що він її зґвалтував.

Свідок ОСОБА_18 слідчий, який проводив досудове слідство і яка була допитана за клопотанням обвинувачення та захисту, пояснила, що 3 червня 2013 року проводилося пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_4 та ще трьох осіб. ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_19 , як особу, яка вчинила відносно неї злочин. Після впізнання ОСОБА_4 , не заперечував проти результатів впізнання, запитав ОСОБА_9 : «Що тапер я з тобою зобовязан одружитися?».

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що він входив до складу слідчої - оперативної групи та був 3 червня 2013 року на місці події за викликом ОСОБА_9 . Остання розповіла йому, що відносно неї скоєний злочин - зґвалтування. Вона описала особу, яка вчинила злочин, вказала на будинок, де він заходиться. Разом з іншими співробітниками міліції вони з ОСОБА_9 пройшли до дому, до проживає ОСОБА_10 , на який вказала ОСОБА_9 , як на будинок, де знаходитися винна особа. Серед осіб, які там знаходились і були у нетверезому стані, ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_4 , як на особу, яка вчинила відносно неї злочин.

Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_21 , який крім того пояснив, що при огляді вікна були виявлені сліди, які свідчать про те, що проникнення до дому потерпілої ОСОБА_9 було через вікно, на що вказували сліди захвату. Вилучити сліди не було можливості в зв`язку з тим, краска на вікні від часу була полущена і це не давало можливості зафіксувати сліди. З місця події - будинку де проживає ОСОБА_9 , були вилучені ремінь, окуляри та пачка з під цигарок.

Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_22 пояснив, що при огляді вікна були виявлені сліди, які свідчать про те, що проникнення до дому потерпілої ОСОБА_9 було через вікно. З місця події - будинку де проживає ОСОБА_9 , були вилучені ремінь, окуляри та пачка з під цигарок.

Протоколом огляду місця події від 3 червня 2013 року та фото таблицею до нього, згідно яких в будинку АДРЕСА_2 вилучені ремінь, окуляри, пачка з під цигарок.

Заявою ОСОБА_9 від 3 червня 2013 року про те, що відносно неї невідомою особою скоєний насильницький статевий акт, яку вона надала до відділення міліції телефоном о 6 годині 25 хв. 3 червня 2013 року.

Аналогічною заявою ОСОБА_9 від 3 червня 2013 року, яку вона писала особисто.

Заявою ОСОБА_9 від 3 червня 2013 року, яка написана нею особисто і в якій вона вказує на те, що насильственний статевий скоїв саме ОСОБА_4 .

Протоколом слідчого експерименту від 5 червня 2013 року та фото таблицею до нього, згідно яких ОСОБА_9 детально розповіла та показала за яких обставин відносно неї був скоєний злочин. При цьому вона вказала, що насильницький статевий акт відносно неї був скоєний саме ОСОБА_4 , якого вона до цього знала. ОСОБА_4 проник до дому в нічний час через вікно, покинув її дім біля 5 години 30 хв. через двір. Знаходячись в домі ОСОБА_4 під час скоєння злочину зняв ремінь, окуляри, які залишив біля ліжка де вона відпочивала, а також пачку від цигарок, які були вилучені під час огляду місця події. Під час слідчого експерименту вилучена спідниця, в якій була одягнута ОСОБА_9 під час скоєння відносно неї злочину.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 3 червня 2013 року, згідно якого в числі осіб, які були пред`явлені для впізнання ОСОБА_9 , вона впізнала та вказала на ОСОБА_4 , як на особу, яка вчинила відносно неї злочин зґвалтування.

Висновком судово медичного експерта № 233 від 20 червня 2013 року, згідно якого ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді чисельних (числом 13) синців внутрішніх поверхонь обох стегон, які могли бути спричинені пальцями рук при насильницькому розведені стегон і які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вони могли бути спричинені у період часу з 3 годин 3червня 2013 року.

Заявою ОСОБА_4 від 3 червня 2013 року, згідно якої від добровільно видав речі, я в яких він був одягнений 3 червня 2013 року.

Висновком експерта № 4068/4069/10 від 11 вересня 2013 року, згідно якого на одязі ОСОБА_4 в числі інших волокон нашарувань виявлені фрагменти волокон бавовни білого кольору, які переходять в червоний, які мають загальну родову приналежність з відповідним різновидом волокон, що входять в склад спідниці потерпілої ОСОБА_9 .

Згідно висновків експерта № 357 від 2 серпня 2013 року та № 375 від 12 серпня 20913 року в подньогтівому содержимому зрізок нігтьових пластин ОСОБА_4 виявлені епітеліальні клітини та виявлено білок людини, який може бути належите як самому ОСОБА_4 так і ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта № 672 від 2 вересня 2013 року на сонцезахисних окулярах та ремені виявлені піт, який може бути належати ОСОБА_4 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 22 квітня 2013 року згідно якого за ОСОБА_6 визнано право власності на будинок АДРЕСА_2 , яке набрало законної сили. На підставі цього рішення за ОСОБА_6 5 жовтня 2013 року зареєстровано право власності на вказаний будинок.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно висновку експертів-психіатрів ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання не страждав і не страждає і міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними.

Погодившись з таким висновком експертів-психіатрів, що проводили судово-психіатричну експертизу, суд визнає ОСОБА_4 осудним і відповідальним за скоєне.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.ст. 152 ч. 1, 162 ч. 1 КК України, оскільки він вчинив:

?зґвалтування, тобто статеві відносини із застосуванням фізичного насильства та використанням безпорадного стану потерпілої - злочин, передбачений ст. 152 ч. 1 КК України,

?незаконне проникнення до житла особи - злочин, передбачений ст. 162 ч. 1 КК України.

Даючи оцінку свідченням підсудного про його непричетність до вчинення злочинів, які йому інкримінуються, суд приходить до висновку, що вони дані відповідно до обраної їм форми захисту заперечувати скоєне і спростовуються дослідженими судом доказами (змістом протоколу відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, протоколом пред`явлення особи ( ОСОБА_4 ) для впізнання, поясненнями свідків), в процесі яких обставини справи співпадають з обставинами скоєння злочину і співпадають з фактичними обставинами справи.

В порядку ст. 358 ч. 1 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, були оголошені протоколи допиту потерплої ОСОБА_9 з урахуванням того, що вона під час досудового розслідування та розшуку обвинуваченого померла, які не можуть бути визнані судом як докази, але зміст цих пояснень ОСОБА_9 повністю співпадає з обставинами, які були встановлені в судовому засіданні, як того що стосується часу скоєння злочину, особи, яка його скоїла, обставин впізнання цієї особи.

Перевірка пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 в суді, їх аналіз і зіставлення з іншими доказами, у тому числі свідченнями потерпілого, свідків, висновками експерта свідчать про неспроможність заяви ОСОБА_4 про його непричетність до злочину.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілим, свідками. Даних про яку-небудь їх зацікавленість в результаті справи не встановлено, їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам, відомості про яких містяться в інших зібраних у справі доказах.

Посилання обвинуваченого на пояснення свідка ОСОБА_23 про те, що те, що він декілька разів знаходився у її подвір`ї біля 4 годин 3 червня 2013 року судом до уваги прийняти не можуть, оскільки ці пояснення не відносяться до часу та місця скоєння злочину, в якому його обвинувачують. Крім того, ці обставини не стосуються часу та місця скоєння злочину, які були встановлені в ході судового розгляду.

При цьому суд приймає до уваги вказані пояснення свідка ОСОБА_24 про те, що ОСОБА_4 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вів себе неадекватно, не мав змоги пояснити характер дій, які він здійснює, що співвідноситься з даними щодо стану обвинуваченого, які були встановлені в ході судового розгляду поясненнями свідків.

Посилання сторони захисту та обвинуваченого на те, що ОСОБА_6 на підставі рішення суду став зареєстрованим власником будинку АДРЕСА_2 лише 5 жовтня 2013 року (тобто після скоєння злочину відносно ОСОБА_9 ), як доказ того, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, судом до уваги прийнято бути не може з наступних підстав.

Згідно диспозиції ст. 162 ч. 1 КК України незаконним є будь-яке проникнення до житла (не об`єкту права власності, яким постраждала особа може і не володіти, а лише наймати, користуватися з дозволу власника і тощо) всупереч чинному законодавству, без згоди власника (користувача) житла на такі дії. Під житлом, згідно діючого законодавства, належить жиле приміщення, яке належить до житлового фонду і є придатним для постійного проживання. Не має значення проміжок часу протягом якого особа проживає в даному приміщенні, користується ним.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчинених злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, які обтяжують і пом`якшувальні покарання.

До числа обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, скоєння злочину щодо особи похилого віку.

Обставин, які б згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено не було.

З урахуванням встановлених обставин, тяжкості вчинених злочинів, суд вважає, що таке покарання як позбавлення волі повністю досягне мети його застосування, а тому суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 152 КК України.

Вказані обставини справи дають підстави суду визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в силу ст.ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у справі, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним за ст.ст. 152 ч. 1, 162 ч. 1 КК України і призначити йому покарання:

?за ст. 152 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки в карно-виконавчій установі закритого типу,

?за ст. 162 ч. 1 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Згідно ст. 70, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки в карно-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.

Термін відбуття покарання обчислювати з урахуванням строку тримання під вартою під час досудового тримання під вартою з 18 липня 2014 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання три доби утримання під вартою у зв`язку із цією кримінальною справою з 03 червня 2013 року по 05 червня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 6066 грн. 70 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1