Справа № 146/529/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" липня 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 125 КК України,
11 грудня 2014 року біля 20:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку ОСОБА_5 , розташованого в АДРЕСА_2 в ході словесної суперечки, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс останній декілька ударів ногами та руками в область голови, тулуба та правої ноги, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця на границі тім`яних і потиличної ділянки, волосяної частини голови, синця на передній поверхні шиї, синця по передній поверхні правої гомілки в нижній третині, з переходом на тильну поверхню ступні, які згідно висновку експерта № 252 від 17.12.2014 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 12.12.2014 року біля 14:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Шевченка в с. Нетребівка Томашпільського району Вінницької області, неподалік стадіону Нетребівської ЗОШ, в ході виниклої словесної суперечки, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс правою рукою ОСОБА_6 декілька ударів в область обличчя та тулуба, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в слизову оболонку правої щоки та нижньої губи, синці по зовнішній поверхні правого плеча та по переднє зовнішній поверхні грудної клітки з права, які згідно висновку експерта № 253 від 17.12.2014 року за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, вважає як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом потерпілих. З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідження експертиз та характеризуючих даних.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що вказані події відбувалися в грудні 2014 року. Перебуваючи в будинку ОСОБА_5 у них виникла суперечка, в ході якої він почав наносити потерпілій удари руками та ногами по різних частинах тіла. Другого дня біля стадіону Нетребівської школи він зустрів ОСОБА_7 , якого підкликав до себе, а коли останній підійшов, наніс йому декілька ударів по обличчю та животі.
Потерпіла ОСОБА_5 суду вказала, що є співмешканкою обвинуваченого, з яким у них виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_4 накинувся на неї, повалив на диван та почав наносити удари руками в обличчя та по різних частинах тіла, а згодом кинув її на підлогу, де продовжив наносити удари ногами.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що повертаючись зі школи, біля стадіону він зустрів ОСОБА_4 , який покликав його до себе. Коли він підійшов, то останній почав безпричинно наносити йому удари по різних частинах тіла та в область голови.
Крім того вина ОСОБА_4 підтверджується висновками експертів № 252 від 17.12.2014 року та № 253 від 17.12.2014 року, згідно яких ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були нанесені легкі тілесні ушкодження
Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Тому, враховуючи зміст ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначені покарання дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, раніше судимий, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді громадських робіт.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 180 годин громадських робіт.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1