Справа № 1-278/08
17 липня 2008 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді - Стеблини А.В.
з участю прокурора - Попсуйко Л.А.
потерпілих - ОСОБА_2., ОСОБА_3.
представника потерпілих - ОСОБА_4.
цивільного відповідача - ОСОБА_5.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за обвинуваченням ОСОБА_6у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 135 ч. 1 КК України, -
Органами досудового слідства ОСОБА_6. обвинувачується в тому, що він,
18.03.2005 року, керуючи автомобілем „Volkswagen
Jetta” державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався зі
сторони с. Півці по вул. Кільцевій у напрямку перехрестя з вул. 1 Травня м.
Рухаючись у вказаному напрямку, неподалік перехрестя вул. Кільцева-Лисенка,
ОСОБА_6. скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7., який вийшов на смугу для руху
автомобіля „Volkswagen Jetta” державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди (згідно висновку судово-медичної
експертизи № 415 від 14.04.05р.) ОСОБА_7. отримав тілесні ушкодження у вигляді
рани лівої лобної області, синця лівого стегна, закритої травми грудної клітки
з множинними переломами ребер по кільком лініям з розривами пристінкової плеври
зліва, що супроводжувались кровотечею в ліву плевральну порожнину (біля 600
мл), крововиливами в область коренів легень, закритої черепно-мозкової травми з
наявністю крововиливів в м'які покрови голови, під м'яку мозкову оболонку
тім'яних часток, в речовину головного мозку правої лобної частки, в шлуночки
головного мозку та перелом кісток черепа, закритої травми живота з масивним
крововиливом в заочеревний простір, закритого уламкового перелому лівого стегна
зі зміщенням уламків та наявністю крововиливу у м'які тканини в місці перелому.
В подальшому ОСОБА_6., своїми діями поставивши потерпілого ОСОБА_7. у
небезпечний для життя стан, не надав допомоги потерпілому, який внаслідок
отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень був
позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження та завідомо залишивши
останнього в небезпеці, з місця дорожньо-транспортної пригоди зник.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7. помер на
місці дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_6. органами досудового слідства кваліфіковано по ст. 135 ч. 1 КК
У судовому засіданні представник потерпілих заявив клопотання про
направлення справи на додаткове розслідування, мотивуючи це тим, що під час
судового розгляду справи була встановлена неправильність досудового слідства,
яка не може бути усунута в судовому засіданні.
Суд,
заслухавши думку учасників процесу та дослідивши всі надані докази по справі,
приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, оскільки
органом досудового слідства при розслідуванні справи допущена суттєва
неповнота, однобічність та неправильність такого слідства, які не можливо
усунути в ході судового розгляду, оскільки це потребує не лише виконання
процесуальних рішень, які віднесені до компетенції органів досудового слідства,
а й винесення відповідних процесуальних актів органу досудового слідства та
прокурора. Судом же досліджені всі обставини по справі, у тому обсязі доказів,
які було надано суду, в тому числі і учасниками судового розгляду безпосередньо
в такому, при чому суд не знаходить можливим шляхом судового доручення
перевірити і уточнити фактичні дані, одержані в ході судового слідства.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6. свою вину за пред'явленим
йому обвинуваченням по ст. 135 ч. 1 КК України не визнав та показала, що
18.03.2005 року, приблизно о 19 год. 20 хв., він керував автомобілем „Volkswagen Jetta” і рухався зі
сторони с. Півці по вул. Кільцевій в сторону вул. 1 Травня. На задньому
пасажирському сидінні знаходились його знайомі ОСОБА_8та ОСОБА_9. Рухаючись у
вказаному напрямку, він помітив з права від себе пішоходів, які рухались по
краю проїзної частини в попутному напрямку і не створювали йому ніяких
перешкод. Наближаючись до пішоходів він прийняв ліворуч. По зустрічній смузі
рухався вантажний автомобіль типа „фура”, і при роз'їзді з ним на його
автомобіль стрибнув потерпілий ОСОБА_7.
Він став гальмувати, але уникнути наїзду на пішохода не вдалося. Приблизно
через 20-30 метрів його автомобіль зупинився. Він вийшов з машини і пішов до
того місця, де відбулось зіткнення, щоб допомогти потерпілому. ОСОБА_8та
ОСОБА_9залишились в автомобілі. Підійшовши до того місця, він побачив
потерпілого, який лежав у обочини на спині. Він нахилився до потерпілого і став
нащупувати пульс на руці та шиї. Пульс у потерпілого не прощупувався, ніяких
стонів та дихання не було. При цьому був присутній ОСОБА_10. Він дуже злякався,
був в шоку і смутно все пам'ятає. Потім, він підвіз ОСОБА_8та ОСОБА_9до
перехрестя вул. Кільцева - 1 Травня, де висадив їх, а сам поїхав ставити
автомобіль до гаражу. Наступного дня він поїхав до ДАІ, де написав явку з повинною.
Свою вину визнає тільки в тому, що залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
Стосовно залишення потерпілого в небезпеці, як це зазначено в обвинуваченні, то
він своєї вини не визнає, оскільки впевнився, що потерпілий був без ознак
Свідок ОСОБА_8. у суді показав, 18.03.2005 року, у вечірній час, він разом
з ОСОБА_9. знаходились в автомобілі, яким керував підсудний. Перебували вони на
задньому пасажирському сидінні. В ході руху автомобіля вони розмовляли і за
дорожньою обстановкою не спостерігали. Рухаючись по вул. Кільцевій автомобіль
став гальмувати і він почув удар. Він не зрозумів, що то був за удар.
Автомобіль зупинився приблизно метрів за 20-30 до місця удару, підсудний вийшов
з машини і пішов до місця удару, а вони залишилися в салоні. Через заднє скло в
світлі фар проїжджаючих автомобілів він побачив, як підсудний нахилився до
людини, яка лежала на узбіччі дороги. Також, він бачив, що поруч з підсудним ще
стояла людина. Приблизно через 5 хв. підсудний повернувся до автомобіля і сказав,
що чоловік мертвий. Потім, підсудний сказав, що відвезе їх і буде розбиратися.
Підсудний підвіз їх до перехрестя вул.
Кільцева - 1 Травня і поїхав.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9. дав свідчення, аналогічні
свідчення свідка ОСОБА_8.
В ході судового засідання було з'ясовано, що органом досудового слідства не
встановлена суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України,
а саме наявності прямого умислу, оскільки завідоме залишення без допомоги
особи, повинно означати, що ОСОБА_6. усвідомлював, що ОСОБА_7. перебував у
небезпечному для життя стані, а він зобов'язаний і мав можливість надати йому
допомогу. Не дана оцінка і тій обставині, що після залишення підсудним місця
ДТП, біля ОСОБА_7. знаходився ОСОБА_10. та ще одна особа, які при необхідності
могли надати відповідну допомогу потерпілому.
Однак, як вбачається зі свідчень підсудного ОСОБА_6. у суді та на
досудовому слідстві в якості обвинуваченого (т. 2 а.с. 188-189), він
переконався, що потерпілий не подає ознак життя, після чого поїхав з місця
пригоди. Свідчення підсудного, також підтверджуються і показаннями допитаних у
суді свідків ОСОБА_9. та ОСОБА_8., які вказали, що після зіткнення ОСОБА_6.
вийшов з автомобіля, підійшов до лежачого на узбіччі дороги чоловіка, і
повернувшись до машини сказав їм, що там труп.
Згідно оголошеного у суді протоколу допита свідка ОСОБА_10., після того, як
він побачив загиблого ОСОБА_7. на узбіччі дороги, то в цей момент зі сторони
вул. 1 Травня заднім ходом під'їхав легковий автомобіль червоного кольору, і
водій спитав у нього „що сталося?”. Поряд з водієм на пасажирському сидінні
сиділа молода жінка. Він відповів їм, що вони мабуть вбили чоловіка. При цьому,
він побачив, що в машині розбите лобове скло справа і права передня фара. Після
того, як він їм відповів, двері автомобіля закрились і вони поїхали. Крім водія
та молодої жінки в автомобілі нікого не було. (т. 1 а.с. 93-97)
В ході досудового слідства не було з'ясовано, що за автомобіль під'їздив до
місця пригоди, і чи керував ним саме підсудний. Також, це питання не
з'ясовувалось слідчим і в ході очної ставки, яка проводилась між ОСОБА_10. та
ОСОБА_6. (т. 1 а.с. 112-114) Не було предметом дослідження і свідчення
ОСОБА_10. стосовно того, як він міг бачити в тих умовах механічні пошкодження
на автомобілі, які знаходилися на передній його частині, коли автомобіль він
З метою перевірки показань свідків ОСОБА_8. та ОСОБА_9. в частині того, що
вони бачили через заднє скло автомобіля на певній відстані та в тих умовах, стосовно
того, як підсудний підходив до загиблого і нахилявся до нього, необхідно в ході
додаткового розслідування за їх участю провести відтворення обстановки та
При проведенні додаткового розслідування необхідно усунути протиріччя в
свідченнях ОСОБА_10. та ОСОБА_6. щодо обставин залишення ОСОБА_7. в небезпеці і
дати цьому належну правову оцінку.
Підлягають перевірці і прийняття відповідного рішення твердження підсудного
про те, що при допиті його 08.05.2008 року в якості обвинуваченого на нього з
боку слідчого чинився психологічний тиск і він був вимушений визнати себе
винним в інкримінованому йому злочині.
Не дивлячись на те, що смерть ОСОБА_7. настала в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, досудовим слідством цьому не дано ніякого судження
і не прийнято рішення про наявність або відсутність в діях підсудного ОСОБА_6.
складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.
Крім того, в обвинувальному висновку вказано, що вина обвинуваченого
ОСОБА_11. підтверджується матеріалами кримінальної справи, а чомусь наводяться
докази вини ОСОБА_6.
В зв'язку з цим, слід з'ясувати, яке відношення до обвинувачення ОСОБА_6.
має якийсь ОСОБА_11.
Враховуючи, що органом досудового слідства не з'ясовані причини суттєвих
протиріч у доказах по справі, а також не усунені саме ці протиріччя, що є
винятковою компетенцією лише органів досудового слідства, оскільки це викликає
необхідність у проведенні слідчих дій та інших процесуальних рішень,
спрямованих на збирання нових доказів, з обов'язковим винесенням відповідних
постанов, а це неможливо виконати суду з дотриманням специфіки процесуальної
форми судового розгляду, досудове розслідування належить визнати неповним і
однобічним, в зв'язку з чим кримінальна справа підлягає направленню на
додаткове розслідування, в ході якого належить виконати все вище перераховане,
провести інші слідчі дії, в разі виникнення потреби в таких, і, в залежності
від встановлених результатів, вирішити питання по суті справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273, 281 КПК України, суд, -
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 135 ч. 1 КК України направити прокурору м. Чернігова для
організації проведення додаткового розслідування.
Міру запобіжного заходу
ОСОБА_6. залишити без змін -
підписку про невиїзд.
На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Чернігівської області.
Суддя