Справа № 581/315/15-к
Провадження № 1-кп/581/33/15
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2015 року смт.Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в смт. Липова Долина кримінальне провадження № 0000076, внесеного до ЄРДР 12 березня 2015 року по обвинуваченню неповнолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Негровець Міжгірського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, студента 3-го курсу ДПТНЗ «Синівський ПАЛ», неодруженого, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, інвалідності не маючого, раніше судимого вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 жовтня 2014 року за ст.185 ч.3 КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин (відбуто 31 година громадських робіт),

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.389 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 жовтня 2014 року неповнолітнього ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, і призначено покарання за цим законом у виді громадських робіт на строк сто годин.

14 листопада 2014 року старшим інспектором Липоводолинського РП Лебединського міжрайвідділу кримінально - виконавчої інспекції ОСОБА_7 у присутності матері ОСОБА_4 , неповнолітнього ОСОБА_6 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, при цьому його попереджено про те, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ст.389 ч.2 КК України його буде притягнено до кримінальної відповідальності, про що він склав відповідну підписку, яку засвідчив своїм підписом.

14 листопада 2014 року начальником Лебединського міжрайвідділу кримінально - виконавчої інспекції ОСОБА_8 відправлене направлення голові Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, згідно з яким засуджений ОСОБА_6 з 17 листопада 2014 року на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області повинен приступити до відбуття призначеного судом покарання у виді ста годин громадських робіт.

21 листопада 2014 року головою Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області підписане розпорядження № 22 про призначення наставника засудженому до виконання громадських робіт неповнолітнім ОСОБА_6 та № 23 про працевлаштування, починаючи з 21 листопада 2014 року, для відбування призначеного вироком суду покарання у вигляді 100 годин громадських робіт - ОСОБА_6 .

21 листопада 2014 року ОСОБА_6 ознайомлений з графіком виходу ним на роботу у листопаді 2014 року і цього ж дня приступив до відбування покарання. Згідно з графіком виходу на роботу засудженим до громадських робіт ОСОБА_6 , останній у листопаді 2014 року повинен був відпрацювати 12 год., при цьому згідно з даними, вказаними в табелі виходу на роботу в листопаді 2014 року, засудженим до виконання громадських робіт ОСОБА_6 , останній фактично відпрацював 10 год., а саме 28 листопада 2014 він, маючи реальну можливість виконувати громадські роботи, при цьому, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не з`явився для виконання громадських робіт до Синівської сільської ради, без поважних на те причин.

01 грудня 2014 року ОСОБА_6 ознайомлений з графіком виходу ним на роботу у грудні 2014 року і цього ж дня приступив до відбування покарання. Згідно з графіком виходу на роботу засудженим до громадських робіт ОСОБА_6 , останній у грудні 2014 року повинен був відпрацювати 46 год., при цьому згідно з даними, вказаними в табелі виходу на роботу в грудні 2014 року засудженим до виконання громадських робіт ОСОБА_6 , останній фактично відпрацював 10 годин. При цьому, 02,03,04,05,10,11,12,16,18,19,22,23,24,25,26,29,30 та 31 грудня 2014 року ОСОБА_6 , маючи реальну можливість виконувати громадські роботи, і, усвідомлюючи протиправність власних дій, не з`явився для виконання громадських робіт до Синівської сільської ради, без поважних на те причин та не відпрацював, передбачені графіком години громадських робіт.

19 січня 2015 року ОСОБА_6 ознайомлений з графіком виходу ним на роботу у січні 2015 року, але після ознайомлення самовільно залишив приміщення Синівської сільської ради та в той день не приступив до відбування покарання, згідно з графіком виходу на роботу у січні 2015 року ОСОБА_6 повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 12 числа і повинен був відпрацювати 30 годин, при цьому згідно з даними вказаними в табелі виходу на роботу в січні 2015 року засудженим до виконання громадських робіт ОСОБА_6 , останній фактично відпрацював 4 години. 12,13,14,15,16,19,20,22,23,26,28,29 та 30 січня 2015 року ОСОБА_6 , маючи реальну можливість виконувати громадські роботи, і, усвідомлюючи протиправність власних дій, не з`явився для виконання громадських робіт до Синівської сільської ради, без поважних на те причин та не відпрацював, передбачені графіком години громадських робіт.

03 лютого 2015 року ОСОБА_6 ознайомлений з графіком виходу ним на роботу у лютому 2015 року, але після ознайомлення не приступив до відбування покарання. Згідно з графіком виходу на роботу у лютому 2015 ОСОБА_6 мав приступити до відпрацювання громадських робіт з 02 числа і повинен був відпрацювати 40 год., при цьому згідно з даними вказаними в табелі виходу на роботу в лютому 2015 року засудженим до виконання громадських робіт ОСОБА_6 , останній фактично не відпрацював жодної години, а саме 02,03,04,05,06,09,10,11,12,13,16,17,18,19,20,23,24,25,26 та 27 лютого 2015 року ОСОБА_6 маючи реальну можливість виконувати громадські роботи і усвідомлюючи протиправність власних дій, не з`явився для виконання громадських робіт до Синівської сільської ради, без поважних на те причин та не відпрацював передбачені графіком години громадських робіт.

У березні 2015 року ОСОБА_6 не з`явився до Синівської сільської ради для виконання громадських робіт жодного разу та не ознайомився з графіком виходу на роботу у березні 2015 року.

16 січня, 20, 27 лютого та 06 березня 2015 неповнолітньому ОСОБА_6 у присутності матері начальником Лебединського міжрайвідділу кримінально виконавчої інспекції ОСОБА_8 виносились письмові попередження на підставі ч.1 ст.40 Кримінально виконавчого кодексу України і при цьому ОСОБА_6 попереджався про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він буде притягнений до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України, тобто правові наслідки невідбуття громадських робіт ОСОБА_6 усвідомлював. Після кожного попередження ОСОБА_6 письмово давав зобов`язання про те, що він буде виконувати громадські роботи, які йому були призначені вироком суду, але в подальшому умисно, без поважних на те причин, порушував раніше дані зобов`язання та продовжував ухилятись від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

ОСОБА_6 із загальної кількості 100 годин громадських робіт, фактично відпрацював лише 24 години, маючи при цьому реальну можливість виконувати громадські роботи, і усвідомлюючи протиправність власних дій.

Допитаний під час судового розгляду в присутності захисника та законного представника неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та суду показав про те, що його навчання та стан здоров`я перешкоджали відпрацювати призначене за вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 жовтня 2014 року покарання у виді громадських робіт протягом періоду часу з грудня 2014 року по березень 2015 року. Так, у грудні 2014 року він вдома виконував контрольні роботи, які необхідно було виконати йому за навчальним планом у ДПТНЗ «Синівський ПАЛ»; чотири дні у грудні 2014 року він хворів застудою, а всього в цьому місяці відпрацював 10 годин у вільний від навчання час (виносив сміття, відкидав сніг від будівель, підмітав біля сільради тощо); тиждень перед Новим роком у нього були зимові канікули, під час яких він відпочивав та читав книжки, займався самоосвітою вдома. У січні 2015 року він два дні хворів, а у лютому 2015 року він не відпрацював жодної години, бо це був сесійний період в ДПТНЗ «Синівський ПАЛ», а вже у березні 2015 року ОСОБА_7 та працівники Синівської сільради йому розповіли про те, що вже всі документи підготовлені слідчим Липоводолинського РВ та передані до суду, а тому відпрацьовувати громадські роботи вже потреби не має. Уточнив, що у Липоводолинське КВІ він з`являвся зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , де йому співробітники цієї служби роз`яснювали як будуть відбуватися громадські роботи, що буде визначений графік відробітку в Синівській сільраді по дві години в день у вільний від навчання час, а також наслідки невідбуття цього покарання; графік складався у сільраді і він його підписував лише у кінці кожного місяця, а не на їх початку. У період відробітку громадських робіт, наприкінці грудня 2014 року, у нього поламався мобільний телефон, а до цього він тричі телефонував до секретаря чи співробітника сільради і повідомляв, що не з`явиться на відробіток робіт. Підтвердив, що він не мав і не отримував документальних підтвердження звернень до лікарів на території Липоводолинського району Сумської області у вищевказаний час, питання про уточнення графіку відробітку через завантаженість у навчанні він ні перед майстром навчання, ні перед працівниками сільради він не порушував; у цей час за межі Липоводолинського району Сумської області на тривалий час не виїзджав, погодні умови в зимовий період на відробіток ним громадських робіт не впливали, у період відробітку громадських робіт успішність в навчанні у нього не погіршилась і зараз йому виплачується стипендія через те, що він успішно склав попередню сесію.

Окрім частково зізнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_6 , наданих в присутності захисника та його законного представника, факт вчинення останнім вищевказаного діяння підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

оголошеним вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 жовтня 2014 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин громадських робіт (вирок набрав законної сили та його звернуто до виконання в установленому порядку 07 листопада 2014 року);

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду показала про те, що з 01 вересня 2014 року вона працює класним керівником у групі ДПТНЗ «Синівський ПАЛ», де навчається ОСОБА_6 , а тому вона підтвердила те, що була обізнана про визнання вказаної особи винуватою у вчиненні крадіжки і необхідність відробітку ОСОБА_6 на виконання вироку суду 100 годин громадських робіт; встановлений графік відпрацювання громадських робіт повністю узгоджувався з навчальним планом і припадав саме на вільний від навчання час, пропусків занять з причин відбуття громадських робіт ним не допускалось. Особисто вона була обізнана про те, що працівник Синівської сільради ОСОБА_10 контролює відробіток громадських робіт ОСОБА_6 і тому, вона декілька разів прямо з гуртожитку випроваджувала ОСОБА_6 до цієї ради для відробітку годин після навчання (сільрада розташована недалеко від гуртожитку ліцею в с.Синівка), при цьому вона спостерігала те, що у ці дні неповнолітній обвинувачений інтенсивно не готувався до занять (не читав книжки тощо). Уточнила, що ОСОБА_6 є дуже спокійним підлітком, є слухняним (вчасно та якісно виконує її доручення по навчанню та організації самого навчального процесу, піддається виховному впливу), рідко проявляє позитивні емоції, висвітлює власну думку (позицію) по ряду питань, має середній бал успішності (7 із 10), на належному рівні засвоює навчальний матеріал, є безконфліктним, має охайний зовнішній вигляд, підтримує комунікативні зв`язки з однолітками, знаходячи спільну з ними мову, проте має потенціал для покращення навчального рівня, в певній мірі проявляє лінуватість, є фізично та розумово розвинутим учнем, відвідує гурток по гирьовому спорту при ліцеї. Пропусків занять протягом грудня 2014 року-березня 2015 року без поважних причин він не допускав, у грудні 2014 року ОСОБА_6 виконав вчасно три директорських контрольні роботи, з кінця грудня 2014 року і по 12 січня 2015 року вказаний обвинувачений перебував на зимових канікулах і за період часу з грудня 2014 року і по березень 2015 року він постійно відвідував зайняття, документальних підтверджень хвороби від медичних закладів на території Липоводолинського району Сумської області він не надавав (ні від Липоводолинської ЦРЛ, ні від ФАП Синівської сільради). Уточнила, що ОСОБА_6 як особистість є несформованим, переважно є замкнутою особою, однак розраховує на власні сили, проявляючи в такий спосіб впевненість у собі;

-показаннями свідка ОСОБА_7 , який в якості старшого інспектора Липоводолинського РП Лебединського міжрайонного відділу КВІ, займався виконанням вироку відносно ОСОБА_6 в частині відбуття громадських робіт. Так, 13 листопада 2014 року на адресу Липоводолинського КВІ від місцевого суду надійшло розпорядження про виконання вироку в частині громадських робіт, як покарання, відносно ОСОБА_6 . Після виконання вимог закону та відомчої інструкції в присутності матері неповнолітнього обвинуваченого ним були відібрані він засудженого підписка про ознайомлення з умовами і порядком відбування громадських робіт, та довідка із роз`ясненням наслідків неявки на відробіток громадських робіт, а також складено направлення до Синівської сільради по місцю навчання засудженого для організації безпосереднього відбуття покарання у виді громадських робіт, яке в подальшому посадовими особами сільради (головою та відповідальним працівником) було прийняте до виконання. Розпорядженням Синівського сільголови від 21 листопада 2014 року ОСОБА_6 в сільраді визначено наставника ОСОБА_11 . Останньою у листопаді 2014 року вперше був розроблений графік, який 21 листопада 2014 року доведений під розпис ОСОБА_6 (перед початком самого відробітку громадських робіт) і протягом цього місяця і поданою інформацією ОСОБА_6 із запланованих 12 годин громадських робіт відбув лише 10. У грудні 2014 року ОСОБА_11 вдруге розроблено графік, із запланованим відробітком 46 годин, проте було відбуто засудженим лише 10 годин, що підтверджено відповідною інформацією та табелями відробітку, складеними ОСОБА_11 , а графік відробітку під розпис доведено ОСОБА_6 ще 01 грудня 2014 року. У січні 2015 року втретє складено графік відробітку громадських робіт вказаним вище засудженим, і він із запланованих 30 годин фактично відробив лише 4 години, а графік відробітку доводився під розпис вказаній особі 19 січня 2015 року після закінчення зимових канікул у ДПТНЗ «Синівський ПАЛ», які тривали з 29 грудня 2014 року і по 11 січня 2015 року. У лютому 2015 року вчетверте ОСОБА_11 складено графік відробітку, згідно з яким ОСОБА_6 , повинен був відробити 40 годин, проте не відпрацьовано жодної години протягом місяця, хоча графік доведено до відома 03 лютого 2015 року; у березні 2015 року відповідальною особою сільради графік відробітку громадських робіт вже не складався. Уточнив, що одноразово у січні, у лютому 2015 року (двічі) начальником Липоводолинського КВІ виносились попередження відносно ОСОБА_6 про недопустимість порушення умов відбування вищевказаного покарання із роз`ясненням кримінально-правових наслідків таких дій по ст.40 ч.1 КВК України, ця інформація доводилась до відома неповнолітнього в присутності його матері; у березні 2015 року ОСОБА_6 не з`являвся на реєстрацію до КВІ і тому також проводилась роз`яснювальна робота з ним. У січні 2015 року проведена перевірка стану відробітку громадських робіт ОСОБА_6 на території Синівської сільради, під час якої і виявлені обставини неявки неповнолітнього на відпрацювання, після цього почалися активно вживатися вищевказані заходи по усуненню такої поведінки. Під час перевірки та в ході контролю за відбуванням покарання ОСОБА_6 даним свідком не виявлялося документальних підтверджень хвороби засудженого чи значної зайнятості у навчанні; графік відробітку узгоджувався із навчальним планом ОСОБА_11 і скарг не необхідність перенесення часу для відробітку від засудженого чи його законних представників до КВІ не надходило. З відібраних у ОСОБА_6 пояснень не проглядалося поважних причин неявки на відбуття громадських робіт з відповідним документальним підтвердженням (ні довідки від Липоводолинської ЦРЛ, ні від місцевого ФАПу через хворобу, ні від керівництва навчального закладу він до КВІ не подавав, гуртожиток ліцею розташований у декілька десятках метрів від Синівської сільради і він міг фізично з`являтися до цієї установи та повідомити про неможливість відробітку громадських робіт). Після неявиявлення будь-яких поважних причин невідбуття ОСОБА_6 громадських робіт начальником КВІ перед начальником Липоводолинського РВ УМВС України в Сумській області ініційовано подання про притягнення вказаної особи до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч.2 КК України. Підтвердив, що ним не було виявлено жодних порушень відомчих нормативно-правових актів з боку працівників Синівської сільради при організації відбування громадських робіт ОСОБА_6 на території вказаної вище сільради.

-показаннями свідка ОСОБА_11 , яка, в якості визначеного за розпорядженням Синівського сільголови ОСОБА_12 від 21 листопада 2014 року, наставника за неповнолітнім ОСОБА_6 , організовувала відбуття останнім громадських робіт на території Синівської сільради. Так, даний свідок суду показав про те, що ОСОБА_6 протягом грудня 2014 року- лютого 2015 року недобросовісно ставився до відробітку громадських робіт, не відробляв в повному обсязі ту кількість годин, яка визначалася нею у щомісячно розроблених графіках відробітку громадських робіт (на початку кожного місяця і після відповідних коригувань графік доводився до відома ОСОБА_6 під особистий розпис, а другий екземпляр передався в кінці кожного місяця до місцевої КВІ із відмітками про фактично відбуту кількість годин). Указані графіки відробітку нею особисто погоджувались із класним керівником ОСОБА_6 ОСОБА_9 , щоб відробіток громадських робіт відбувався у вільний від навчання час та тривалістю по дві години щодня з 14 по 16 години (це робилося з тією метою, щоб у зимовий період у темну пору дня неповнолітній не відбував громадські роботи) та з урахуванням часу двотижневих зимових канікул та припинення роботи ліцею протягом трьох днів у грудні 2014 року (це призводило до змін у графіках відробітку громадських робіт). У період неявки на відробіток вона декілька разів телефонувала ОСОБА_6 з метою з`ясування причин цього, уточнювала у класного керівника те, що у ці дні засуджений перебував на заняттях, тобто він не хворів, довідок про стан здоров`я чи про інші поважні причини неявки він їй не подавав, а під час бесід з ним з метою з`ясування дійсних причин неявок на відробіток, засуджений відповідав мовчанням. Також зазначила про те, що ОСОБА_6 жодного разу на наданий нею мобільний номер не телефонував і відповідно не повідомляв про дійсні причини своєї неявки на відпрацювання громадських робіт. Підтвердила, що станом на 28 квітня 2015 року у ОСОБА_6 залишилось невідпрацьовано 61 година громадських робіт із 100 годин призначених вироком суду, станом на 28 квітня 2015 року сукупно відбуто 39 годин. Уточнила, що до неї не надходило жодних заяв від засудженого чи його батьків, або його класного керівника з приводу перенесення часу відпрацювання громадських робіт через стан здоров`я засудженого тощо до неї взагалі не надходило, з усіма графіками відробітку ОСОБА_6 знайомився особисто до фактичного початку самого відробітку, а не після самого відробітку.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому розгляді докази в їх сукупності, суд вважає, що факт вчинення обвинуваченим вищевказаного злочину (кримінального правопорушення) доведено повністю, тому порушення неповнолітнім ОСОБА_6 порядку та умов відбування громадських робіт згідно зі встановленими графіками і невихід протягом більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин у періоду часу з 28 листопада 2014 року по 12 березня 2015 року, суд кваліфікує як ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, засудженим до цього виду покарання, тобто злочин, передбачений ст.389 ч.2 КК України.

В основу даного вироку суд покладає саме показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які ґрунтувалися та повністю узгоджувалися з оригіналами матеріалів особової справи неповнолітнього засудженого ОСОБА_6 , заведеної в Липоводолиському РП Лебединського міжрайонного КВІ, а також на показаннях свідка ОСОБА_9 , яка була обізнана про навчальний процес у засудженого та про його вільний від навчань час.

При цьому, суд не приймає в якості належних та допустимих доказів доведеності обвинувачення завірені співробітником прокуратури фотокопії з матеріалів особової справи обвинуваченого ОСОБА_6 , заведеної в Липоводолинському РП Лебединського міжрайонного КВІ, оскільки вони надані суду не в оригіналах і не в дублікатах, а також без підтвердження процесуального способу їх отримання (п.1 ч.2 ст.87, ст.99 ч.3, 159, 358 КПК України).

Не заслуговує на увагу довід обвинуваченого про те, що у матеріалах справи відсутні дані про проведення слідчих дій на стадії досудового розслідування слідчим, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування, оскільки вказані обставини за змістом вимог ч.1,2 ст. 87, 484 КПК України не тягнуть за собою визнання проведених слідчих і процесуальних дій процесуально недопустими і такими, що вчинені з істотним порушенням процесуального закону, а судовий розгляд даного провадження проведено саме у межах обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 31 березня 2015 року, із дотриманням принципу змагальності та презумпції невинуватості, забезпечення доведеності вини з безпосереднім дослідженням документів, показань свідків в судовому розгляді (ст.17 ч.3,22,23 КПК України). Також вищенаведені докази спростовують показання обвинуваченого в частині щодо часткового невизнання ним винуватості у пред`явленому обвинуваченні.

На думку суду, про прямий умисел на ухилення від відбування громадських робіт неповнолітнім ОСОБА_6 сукупно свідчать його усвідомлена і допущена ним протягом тривалого часу поведінка по нез`явленню до сільської ради на відробіток призначеного вище покарання в межах особисто доведених йому графіків і при роз`ясненні кримінально-правових наслідків такої бездіяльності і також при відсутності будь-яких фактичних перешкод для цього і при наявності достатнього вільного від навчання часу.

Також аналіз показань неповнолітнього обвинуваченого, наданих в судовому розгляді, з урахуванням показань безпосередньо допитаних трьох свідків щодо поведінки вказаної вище особи, на думку суду, сукупно свідчить про те, що ОСОБА_6 через неявки на відробіток громадських робіт фактично досягалася мета ухилення у такий спосіб від відбування призначеного вироком суду покарання.

При призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_6 обставинами, які його пом`якшують, судом розглядаються часткове визнання ним винуватості, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

При цьому, згідно з вимогами ст.ст.485,487 КПК України, суд також приймає на уваги додатково встановлені під час розгляду даної справи обставини, про те, що:

обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості у сімнадцятирічному віці, є фізично та розумово здоровим (тяжких хронічних захворювань не має, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра та інших лікарів не перебуває);

є врівноваженим та спокійним, перебуває в добрих стосунках з друзями та в сім`ї, проте є замкнутим та мовчазним;

сприймає критику старших осіб, батьків, відгукається на пропозиції останніх, отримує з 2015 року стипендію по місцю свого навчання розмірі 200-250 гривень;

виховувався у повній сім`ї, має старшого брата, батьки неповнолітнього є працевлаштовані, сім`я забезпечена житлом і веде домашнє господарство;

неповнолітній обвинуваченим під час його допиту в судовому розгляді підтвердив усвідомлення ним того, що він порушував умови відбуття громадських робіт без поважних причин;

наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального провадження судом не встановлено.

Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого неповнолітнім ОСОБА_6 (він у сімнадцятирічному віці вчинив злочин середньої тяжкості (кримінальне правопорушення) в розумінні ст.12 КК України, достатньо тривалий період часу, протягом якого не відбувалось обвинуваченим покарання у виді громадських робіт), його особу (позитивні характеристики по місцю проживання та навчання (скарг на його дії сільрада не отримувала, постійно відвідує зайняття, має середній бал успішності), є учнем ДТПНЗ «Синівський ПАЛ», має постійне місце проживання, раніше судимий за злочин проти власності, проте не є схильним до систематичного вчинення злочинів чи проступків), наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, які його обтяжують, а також наявність істотних обставин, які значно знижують ступінь суспільної небезпечності діяння (саме те, що неповнолітній станом на день ухвалення вироку відпрацював меншу частину громадських робіт тривалістю 39 годин, а з 08 по 28 квітня 2015 року сукупно відпрацював 15 годин), суд приходить до висновку про необхідність застосування вимог ст.69 ч.1 КК України при призначенні покарання за вчинений ним злочин, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції вказаної норми закону, а саме до громадських робіт (з дотриманням вимог ст.100 ч.1 КК України), оскільки такий вид покарання має забезпечити виправлення обвинуваченого в дусі дотримання законів України і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому, забезпечивши у такий спосіб виховний вплив на цю особу, не перериваючи навчального процесу і літніх канікул. Призначення штрафу як найменш суворого виду покарання суд розглядає недоцільним, оскільки розмір отримуваної стипендії не є достатнім для його сплати і це призведе до втрати значної кількості кишенькових грошей у цієї особи; арешт і позбавлення волі є достатньо суворими видами покарання, які не відповідають ступеню тяжкості вчиненого діяння; виправні роботи до неповнолітнього не можуть бути застосовані через непрацевлаштованість останнього. Разом із цим, остаточно призначити покарання неповнолітньому обвинуваченому слід за сукупністю вироків із застосуванням принципу часткового приєднання невідбутого покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком від 07 жовтня 2014 року (за попереднім вироком обвинуваченим не відбуто 61 година громадських робіт).

Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати у даному провадженні відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування та на стадії судового розгляду не обирався, а тому суд у відповідності з вимогами ч.1 ст. 331 КПК України не вправі з власної ініціативи обирати запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироку законної сили.

Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ст.389 ч.2 КК України, і призначити йому покарання за цим законом із застосуванням ст.69 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

На підставі ст.ст.71,72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 07 жовтня 2014 року у виді громадських робіт на строк двадцять годин і за сукупності вироків остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1