Справа № 1-425/10
Провадження № 1-425/10
В И Р О К

іменем України

09.08.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Орищенко Є.В.

за участю прокурора Балійчука Р.І.

потерпілого ОСОБА_1

законного представника потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, не має судимості згідно ст. 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

17.02.2010 року близько 00 години 00 хвилин ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно стиснув своєю лівою рукою кисть лівої руки ОСОБА_1 та утримуючи її, відштовхнув останнього в сторону, чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді перелому дистального відділу п'ятої п'ясткової кістки лівої кисті, які згідно висновку експерта № 110/Д від 07.05.2010 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння необхідний термін більше 21 дня.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив суду, що проживає зі своєю мамою ОСОБА_4, сестрою ОСОБА_2 та племінником ОСОБА_1.

В ніч з 16 на 17 лютого 2010 року він, його мама, сестра та племінник перебували в квартирі. Близько 00-00 год. у нього закінчилися цигарки, тому вирішив піти до кімнати сестри, попросити у неї цигарки. Він увійшов до кімнати сестри, увімкнув світло. В цей час сестра лежала на дивані, а племінник сидів біля комп'ютера. Увійшовши до кімнати, він попросив у сестри цигарки, але вона йому сказали, що у неї немає. На грунті цього між ним та сестрою виникла сварка, він намагався увійти до кімнати, сестра його не пускала. В цю сварку між ним і сестрою втрутився його племінник і мати. Мати з коридору квартири намагалася його заспокоїти і просила, щоб він пішов з кімнати. Племінник його бив кулаками в нижню частину живота, щоб допомогти своїй матері вигнати його з їх кімнати. Сварка тривала декілька хвилин, потім він вирішив піти на вулицю. Походивши по вулиці, він повернувся до своєї кімнати. В кімнаті відпочивала його мати. Сестри з племінником не було. Наступного ранку мати його повідомила, що сестра з племінником пішли до лікарні, так як у останнього болить рука. Через деякий час він побачив ОСОБА_1 з гіпсом на руці. Про те, що він нібито зламав руку своєму племіннику, він дізнався від сестри. Не памятає чи хватав він потерпілого за руку чи ні, оскільки був в стані алкогольного спяніння, тому що до сварки із сестрою вживав горілку, скільки саме вжив не памятає.

Просить суворо його не наказувати, не позбавляти волі.

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що проживає разом зі своєю мамою ОСОБА_2, бабусею ОСОБА_4, та дядьком ОСОБА_3,

17.02.2010 року близько 00-00 години до них в кімнату, де він спав зі своєю мамою, зайшов його дядько і увімкнув світло, почав кричати від чого вони прокинулися. Дядько був дуже п'яний і від нього несло перегаром. У мами дядько вимагав, щоб вона дала йому цигарки, але вона йому не давала. Мама почала виганяти дядька з кімнати, але той не хотів виходити. До них прийшла бабуся і вони разом почали заспокоювати дядька. Потім він (потерпілий) почав заступатися за свою маму, бо дядько її ображав. В цей момент дядько схопив його своєю лівою рукою за кисть лівої руки і відкинув в сторону. Після цього дядько пішов, а мама його відвела до сусідки ОСОБА_5 в кв. 69 їх будинку. Коли вони йшли до сусідки рука боліла і опухла. Наступного дня мама прийшла з роботи і відвела його до лікарні, бо рука дуже боліла і опухла. В лікарні сказали, що рука зламана, наклали гіпс.

Просить призначити підсудному покарання з випробуванням.

Законний представник потерпілого ОСОБА_2 пояснила суду, що проживає разом зі своїм сином, ОСОБА_1, матір'ю ОСОБА_4 та рідним братом ОСОБА_3.

17.02.2010 року вона разом зі своїм сином відпочивала у своїй кімнаті. Близько 00-00 години в їх кімнату увірвався підсудний,який знаходився в стані алкогольного спяніння, увімкнув світло та почав кричати. Від його криків вони з сином прокинулися. ОСОБА_3 почав сваритися з нею і вимагав, щоб вона дала йому цигарки. Між ними завязалася сварка, в процесі якої вона виганяла підсудного з кімнати. У сварку втрутився її син ОСОБА_6 та її мама ОСОБА_4 Коли вони вийшли вже в коридор квартири, син почав заступатися за неї, в результаті чого, ОСОБА_3 взяв сина своєю лівою рукою за кисть лівої руки і відкинув в сторону. Після цього вона швиденько взяла свого сина і вони пішли на гору до сусідки ОСОБА_5 у кв. 69. Коли вони їхали в ліфті на 9 поверх, то ОСОБА_1 показав їй руку, яка вже трохи опухла. Вранці наступного дня близько 8 год. вона зайшла до сусідки, щоб побачити сина, але він ще спав. Вона поїхала на роботу. Приїхавши з роботи о 14 год. 30 хв., вона відразу пішла у кв. 69 до сина і побачила що у нього сильно опухла ліва рука. Після цього, вони відразу поїхали до БЦРЛ, де зробили рентген. Після рентгену їм повідомили, що у ОСОБА_1 зламана рука, наклали гіпс. Стверджує, що брат зловживає алкоголем, тому сварки у них виникають дуже часто, він знущається з сина, ображає його.

Просить призначити підсудному покарання з випробуванням.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_2, онуком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_7.

В ніч з 16 на 17.02.2010 р. вони всі знаходилися в квартирі. Вона разом зі своїм сином відпочивала в одній кімнаті, а донька з онуком в іншій. Близько 00-00 год. у сина закінчилися цигарки і він пішов до кімнати сестри. Син почав стукати в двері і намагався увійти до кімнати сестри, щоб в неї попросити цигарки. Остання намагалася не пускати і заспокоїти його, але нічого не хотів слухати, так як був п'яний. Вона також почала заспокоювала сина. В якийсь момент у сварку встряв її онук ОСОБА_1, що саме трапилося в цей момент вона не бачила. Коли сварка трохи стихла, її донька взяла свого сина ОСОБА_6 і відвела його ночувати до сусідів. А сама через деякий час повернулася у їх квартиру. Вранці донька поїхала на роботу, онука не приводила до них. Повернувшись з роботи, дочка повідомила, що у ОСОБА_1 болить рука. Після цього вони поїхали до лікарні де онуку наклали гіпс. Як саме зламав руку підсудний її онуку ОСОБА_1 вона не бачила.

Винність підсудного у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

· рапортом оперативного чергового РВ від 17.02.2010 року відповідно до якого 17.02.2010 року о 16 годині до районного відділу надійшло повідомлення по телефону від чергового лікаря БЦРЛ про надання меддопомоги з приводу закритого перелому у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,який пояснив, що тілесні ушкодження йому наніс дядько (а.с.10);

· висновком експерта № 110/Д від 07.05.2010 року відповідно до якої згідно наданої медичної документації та висновку консультанта-ренгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_1 мався перелом дистального відділу пятої пясткової кістки лівої кисті. Описаний перелом утворився від дії тупого предмету, можливо при стисканні кисті потерпілого рукою сторонньої особи, як показав ОСОБА_1 під час відтворення обстановки та обставин події 27.04.2010 року, та за давністю відповідає терміну вказаному у постанові. Перелом пясткової кістки відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його загоєння необхідний термін більше 21 дня (а.с.33);

· протоколом відтворення обстановки та обставин події від 27.04.2010 року за участю потерпілого, законного представника потерпілого, спеціаліста. Під час проведення відтворення потерпілий детально розповів та показав, яким чином підсудний 17.02.2010 року наніс йому тілесне ушкодження (а.с.33-37).

·

Згідно акту амбулаторної судово-наркологічної експертизи № 175 від 26.05.2010 року ОСОБА_3 страждає на хронічний алкоголізм 2 ступеню, потребує заходів медичного характеру, передбачених КК України обовязкового лікування від вказаного захворювання, таке лікування йому не протипоказане (а.с.34-35).

Суд визнає, що потерпілий, законний представник потерпілого, свідок, частково підсудний, давали суду правдиві показання, які підтверджуються іншими, дослідженими в процесі судового слідства, доказами та не суперечать фактичним обставинам справи.

Оцінюючи показання підсудного в частині невизнання ним своєї вини, те, що він не памятає чи хватав потерпілого за руку чи ні, суд визнає їх неправдивими направленими на ухилення від кримінальної відповідальності, які спростовуються показаннями потерпілого, законного представника, висновком експерта.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі та досліджені у судовому засіданні, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного.

При призначенні покарання, суд бере до уваги, що вчинений злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, підсудний за місцем проживання характеризується негативно, хворіє на алкоголізм та потребує лікування від даного захворювання, не працює, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу хронічного алкоголізму з 03.03.2003 року, від лікування ухиляється, не має судимості згідно ст.89 КК України, обставин, що помякшують покарання підсудного, не встановлено, обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння, та призначає покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті 122 ч.1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя : С.В.Хрипун