Справа № 1-522/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2012 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого-судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

та адвоката : ОСОБА_4

потерпілого : ОСОБА_5

представника потерпілого : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником відділу інформаційних систем і технологій ПКТМ Черкаситеплокомуненерго, прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 6 листопада 2010 року близько 06:15 год., керуючи власним автомобілем «ВАЗ- 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині вул. Ільїна зі сторони вул. Леніна в напрямку вул. Б.Хмельницького в м. Черкаси, близько перехрестя з вул. Піонерська, порушуючи вимоги п.п. 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, рухався в межах населеного пункту, зі швидкістю понад 60 км/год., при цьому проявив неуважність, не належним чином стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, в момент виникнення небезпеки для його руху, яку він мав можливість об`єктивно виявити, та в момент виходу на проїзну частину вул. Ільїна пішохода ОСОБА_8 , 1929 р.н., який перетинав проїзну частину справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля та завчасно не відреагував на таку зміну, не зупинив керований ним транспортний засіб внаслідок чого скоїв наїзд на останнього. Від чого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 07:20 год. в приміщені Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги. Згідно висновку судово-медичного експерта №895/21 від 29.12.2010 року причиною смерті ОСОБА_8 є сполучена травма тулуба та нижніх кінцівок, яка супроводжувалась внутрішньою кровотечею з розвитком травматичного шоку.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 , знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, та пояснив, що 6.11.2010 року, близько 06:15 год. він керував автомобілем ВАЗ-21061 д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вул. Ільїна, в напрямку, від вул. Леніна до вул. Б.Хмельницького в м. Черкаси. На той момент крім нього в автомобілі нікого не було. Автомобіль перебував в технічно справному стані, не завантажений. Керуючи вказаним транспортним засобом рухався в лівій смузі руху, зі швидкістю приблизно 60 км/год., так як треба було виконати поворот ліворуч на вул. Піонерська, з увімкненим ближнім світлом фар. Наближаючись до вказаного перехрестя помітив дорожній знак, який забороняв поворот ліворуч, а тому він вирішив продовжувати рух прямо, при цьому не зменшуючи швидкості руху. В цей час освітлення на вулиці було вимкнено, пора доби була сумерки, тобто видимість була обмеженою. В цей момент він побачив на проїзній частині пішохода, який перетинав проїзну частину, справа на ліво, відносно напрямку руху автомобіля. Пішохід - чоловік похилого віку, одягнений в темний одяг і тому через це він не зміг помітити його заздалегідь, в руках у нього був пакет і вудочка. Пішохід перетинав проїзну частину в темпі швидкої ходи, на його думку за межами «Пішохідного переходу», який крім відповідного знаку на проїзній частині, не був визначений «зеброю». Виявивши пішохода, який наближався до його смуги руху та ніяким чином не реагував на автомобіль, що рухався, а тому він відразу застосував екстрене гальмування, але це не допомогло і він передньою частиною автомобіля скоїв наїзд на пішохода. При цьому безпосередньо перед наїздом, він відпустив важіль гальмів на якусь мить, так як на його думку цим він повинен був зменшити силу удару, а потім знову плавно натиснув на гальма. Після наїзду на пішохода автомобіль подолав ще деяку відстань до повної зупинки, після чого пішохід якого він збив, впав з капоту автомобіля на асфальтне покриття проїзної частини. Потім він відразу викликав швидку медичну допомогу та працівників ДАІ та залишився на місці події, потерпілий ще був в свідомості та намагався піднятися, а він сказав йому лежати і дочекатися «швидкої допомоги». Коли приїхала швидка допомога, то потерпілого повантажили в карету «швидкої допомоги», а він залишився чекати працівників ДАІ. Він був присутній при огляді місця події. До рідних потерпілого, після оформлення працівниками ДАІ відповідних документів, він разом з своїм зятем звертався з пропозицією надання допомоги при лікуванні, але рідні відмовились від допомоги. Також під час розгляду справи в суді він також намагався, шляхом пересилання коштів по пошті, надати допомогу рідним, але кошти йому поверталися назад, так як адресат відмовлявся отримати. Вину у вчиненому злочину визнає повністю та розкаюється у скоєному. Вважає, що причиною ДТП стало те, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки. Але на його думку, при винесенні вироку потрібно врахувати поведінку самого пішохода, який, не звертаючи ніякої уваги на дорожню обстановку, на те, що по проїзній частині рухається автомобіль, продовжував свій рух. Повністю згідний на відшкодування шкоди в розумних межах, але ніяких визначених сум відшкодування йому потерпіла сторона не говорила.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина повністю підтверджується матеріалами справи, які були досліджені в судовому засіданні:

- показами потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що йому 06.11.2010 року зателефонували мати, та повідомила, що його батько отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП, та знаходиться в лікарні. Прибувши до лікарні, він побачив, що батько був без свідомості та йому надавали необхідну медичну допомогу. В приміщенні лікарні до нього підходив, як потім з`ясувалося зять ОСОБА_7 , та пропонував допомогу, але вони відмовились, так як вважали, що це буде передчасним. Настоював в суді на суворій мірі покарання підсудному;

- показами свідка ОСОБА_9 , який показав, що він вранці 06.11.2010 року, за своєю адресою проживання, чекав коли приїде його тесть ОСОБА_7 , так як вони мали намір їхати в Чигиринський район за грибами. Коли він йому зателефонував, то тесть повідомив, що потрапив в ДТП, в якому збив людину, та вказав місце де це трапилось. Він відразу зателефонував своєму брату на поїхав на місце ДТП, де перебував лише його тесть, який сказав йому, що потерпілого відвезли до лікарні. Після чого вони з братом поїхали до лікарні, щоб запропонувати допомогу потерпілим, але на їх пропозицію потерпіла сторона їм відмовили. Потім вони поїхали на місце ДТП, де перебували до кінця огляду. Під час ДТП тесть знаходився в автомобілі один;

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка будучи допитана на досудовому слідстві, а в суді не була допитана, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, пояснила, що вона приживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , 1929 р.н. 06.11.2010 року, близько 06:15 год. її чоловік ОСОБА_8 зібрався та пішов на рибалку. Коли чоловік вийшов з квартири, то вона вийшла на балкон квартири, з якого видно вулицю ОСОБА_11 та бачила як чоловік перетинав проїзну частину по пішохідному переходу. Ходив він повільно, так як за п`ять років до цього він переніс інфаркт, та рухався за допомогою палиці. Проїзну частину та свого чоловіка, який перетинав дорогу, вона бачила добре. Коли її чоловік практично перейшов проїзну частину, то в той момент вона побачила, як на великій швидкості рухався легковий автомобіль світлого кольору та здійснив наїзд на її чоловіка. Від удару чоловік упав на капот автомобіля та автомобіль провіз його деяку відстань. Вона відразу вийшла на місце події та побачила, що її чоловік лежав на проїзній частині, в нього були тілесні ушкодження у вигляді пошкодження голови та скаржився на болі в лівій частині тулуба. В автомобілі на її думку було два чоловіки, за кермом знаходився чоловік віком приблизно 40-50 років, а на передньому пасажирському сидінні знаходився молодий хлопець. Потім вона попросила водія викликати швидку медичну допомогу, що він і зробив через деякий час та по приїзду швидкої медичної допомоги її чоловіка забрали до лікарні. Вона повернулася додому та повідомила свого сина ОСОБА_12 , про ДТП, повернувшись на місце події разом з працівниками міліції приїхала до 3-ї ЧМЛ. В лікарні її чоловіка помістили в реанімаційне відділення. 09.11.2010 року лікар повідомив, що її чоловік цього ж дня близько 07:00 год. помер;

- поясненнями експерта ОСОБА_13 , який пояснив, що по матеріалах справи, які були йому надані, він провів авто технічну експертизу та надав висновок, що водій автомобіля порушив правила дорожнього руху. Він рухався в населеному пункті з перевищенням максимально дозволеної швидкості транспортних засобів та діяв всупереч вимогам п.п. 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України. Пояснив, що в практиці буває так, що гальмівний шлях одного з коліс автомобіля бувають довшими, а іншого коротше, але швидкість руху вони вираховують по довшому шляху гальмування. Для оцінки дій пішохода та їх взаємозв`язку з виникненням ДТП спеціальних знань не потрібно;

- поясненнями експерта ОСОБА_14 , який пояснив, що він проводив експертизу технічного стану транспортного засобу, в результаті чого було встановлено, що гальмівна система автомобіля, яким керував ОСОБА_7 , на момент скоєння ДТП, перебувала в працездатному стані, а виявлене пошкодження гнучкого шлангу гальмівного механізму лівого переднього колеса з підтіканням гальмівної рідини, не впливало на ефективність гальмування під час ДТП. Пояснив, що є вірогідність того, що дане пошкодження могло виникнути, як під час самого ДТП, так і завчасно до цього;

- даними протоколу огляду місця ДТП, при якому була зафіксована обстановка на місці події з відображенням у ньому місця наїзду на пішохода, слідів тертя взуття потерпілого та наявність гальмівного шляху автомобіля, яким керував ОСОБА_7 та пошкоджень на автомобілі;

- результатами судово-медичної експертизи №895/21 від 29.12.2010 року, згідно висновків якої зазначено, що причиною смерті ОСОБА_8 є сполучена травма тулуба та нижніх кінцівок, яка супроводжувалась внутрішньою кровотечею з розвитком травматичного шоку;

- результатами експертизи технічного стану транспортного засобу №4/317, від 09.12.2010 року, згідно висновків якої зазначено, що до моменту ДТП, рульове керування, ходова частина та гальмівна система автомобіля ВАЗ-21061 н.з. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані. На момент огляду гальмова система автомобіля ВАЗ-21061 н.з. НОМЕР_1 перебуває в працездатному стані, але при цьому має технічні несправності у вигляді пошкодженого гнучкого шлангу_галшівного механізму лівого переднього колеса з підтіканням гальмової рідини. Пошкодження гнучкого шлангу гальмівного механізму лівого переднього колеса з підтіканням гальмової рідини водій міг виявити під час візуального огляду автомобіля перед виїздом;

- результатами судово-автотехнічної експертизи №4/021, від 31.01.2011 року, згідно висновків якої зазначено, що в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, у причинному зв`язку із виникненням ДТП, із технічної точки зору, знаходилося невідповідності дій водія автомобіля ВАЗ-21061 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог п.п. 12.3, 12.4, 18.1 ПДР України;

- результатами відтворення обстановки і обставин подій з підсудним ОСОБА_7 , в результаті яких останній показав, яким чином відбулося зіткнення, керованого ним автомобіля з потерпілим;

- висновками повторної судової авто-технічної експертизи № 1476-АТ/1537-ТТ від 22.08.2012 року, яка була проведена під час судового слідства по справі, згідно висновків якої зазначено, що в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, у причинному зв`язку із виникненням ДТП, із технічної точки зору, знаходилося невідповідності дій водія автомобіля ВАЗ-21061 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог п.п. 12.3, 12.4, 18.1 ПДР України.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю і кваліфікує його дії за ст. 286 ч. 2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
В якості пом`якшуючих вину обставин суд враховує щире каяття в скоєні злочину, намагання відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду, та те, що він скоїв злочин з необережності, є людиною пенсійного віку та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, обтяжуючих відповідальність підсудного суд не вбачає.

Враховуючи обставини, які пом`якшують вину підсудного та особу винного, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, скоїв злочин з необережності, щиро розкаявся в скоєному злочині, позитивно характеризується за місцем проживання та колишнім місцем роботи, а тому його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, не застосовуючи до нього додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також суд враховує, неодноразове намагання підсудного відшкодувати завдані збитки, як особисто, так і шляхом поштового переказу, але дані пропозиції були не прийняті потерпілою стороною, тим більше, що потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні заявляв, що він відмовиться від стягнення будь-якої матеріальної та моральної шкоди, якщо відносно ОСОБА_7 буде визначено покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Визначаючи міру покарання підсудному суд не може не врахувати ту обставину, що потерпілий ОСОБА_8 будучи людиною похилого віку, в темну пору доби був сам одягнений в темну одежу, проявив грубу неуважність та необережність, і не звертаючи ніякої уваги на те, що по проїзній частині дороги, яку він мав намір переходити, рухається автомобіль із включеним світлом фар, став переходити дорогу швидким кроком (наскільки це було можливо з урахуванням його фізичного стану), що на думку суду, вказує на те, що він, пересікаючи проїзну частину дороги, передбачав можливість настання негативних наслідків, але розраховував, що таких наслідків можливо не настане. Ця обставина в значній мірі сприяла виникненню даної дорожно-траспортної пригоди.

У зв`язку з викладеним суд критично оцінює покази потерпілої ОСОБА_10 яка вказує, що її чоловік переходив дорогу спокійно по пішохідному переходу та, що це була світла пора доби, а тому вона все чітко бачила з балкону своєї квартири. Згідно довідки з гастрономічної обсерваторії о 6 годині 14 хвилин почало розвиднятися, а сонце зійшло о 6 годині 48 хвилин, що викликає сумніви в об`єктивності показів потерпілої. Підсудний же вказує, що була темна пора доби та видимість обмежена. Інші будь-які докази в справі відсутні і добути їх немає можливості.

На підставі викладеного суд вважає за можливе застосувати відносно підсудного вимоги ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Що стосується цивільних позовів потерпілого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, то суд приходить до висновку що їх необхідно залишити без розгляду.

Приймаючи таке рішення, суд враховує ту обставину, що 19 травня 2010 року між ОСОБА_7 та страховою компанією НАСК «Оранта» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ВЕ № 1528353, а.с. 130), а тому страхова компанія повинна відшкодувати потерпілим певну шкоду як матеріальну так і моральну. На вимогу захисника підсудного до участі в справі була залучена вказана страхова компанія, але потерпіла сторона до них із заявою про відшкодування шкоди не зверталась, та не звернулась і протягом судового розгляду справи, а тому вони і не можуть визначитись із сумою відшкодування шкоди.

Оскільки вказаний цивільний позов та самий розрахунок суми відшкодування, пов`язаний з необхідністю проведення складних розрахунків цивільно-правового характеру, що не притаманно кримінальному процесу з урахуванням його специфіки та термінів, то його слід залишити без розгляду, роз`яснивши про право звернутися з таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Також суд враховує і ту обставину, при залишенні цивільних позовів без розгляду, що на момент закінчення розгляду справи потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_10 померла та замість неї суд визнав потерпілою її дочку ОСОБА_15 , яка не скористалась правом подачі цивільного позову в ході даного судового засідання.

Судові витрати підлягають до стягнення з підсудного за проведення експертиз в бюджет держави в сумі 1 238 грн. 40 коп..

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Цивільні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_10 залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілим про можливість звернутися з такими позовами в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення експертиз в бюджет держави в сумі 1 238 грн. 40 коп.

Речовий доказ по справі автомобіль «ВАЗ-21061» державний номерний знак НОМЕР_1 , що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1