Справа № 11-468 / 2007 року Головуючий в 1-й інстанції Фурик Ю.П.
Категорія ст. 185 ч.2,309 ч.2 КК
України Доповідач Ковтун В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007
року колегія судців Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

Головуючого Ковтуна В.П. суддів Дуфнік Л.М., Шершуна В.В. з участю прокурора Драча І.В. та захисника ОСОБА_4.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією помічника
прокурора м. Хмельницького на вирок Хмельницького міськрайсуду від 18 травня
2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
українця, громадянина України, з середньою освітою, на утриманні має
неповнолітню дитину, проживає в м. АДРЕСА_1, судимого
28.02.06 р. за ст. ст. 185ч.2, 309ч.2 КК України на 2 роки позбавлення з
іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

засуджено: за ст. 185 ч.2 КК
України на два роки позбавлення волі; за ст. 309 ч.2 КК України на два роки
позбавлення волі.

На підставі ст.
70 КК України шляхом часткового складання ОСОБА_1призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком на два роки шість місяців.

Відповідно до
ст.70 ч.4 КК України частково зараховано невідбуту частину покарання та
остаточно визначено йому покарання у вигляді двох років шести місяців
позбавлення волі.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з випробуваним
строком на три роки.

Згідно ст. 76 КК
України зобов'язано його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну свого місця проживання.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 . 1125 грн., ОСОБА_3. 1551 грн.
матеріальної шкоди та 423 грн. 70 коп. судових витрат.

Перебуває на підписці про невиїзд.

В строк відбуття покарання ОСОБА_1. зараховано час утримання його під
вартою з 09 жовтня 2006 року по 11 жовтня 2006 року включно, з 22
листопада 2006 року по 30 листопада 2006 року включено та з 14 березня 2007
року по 18 травня 2007 року включно.

Долю речових
доказів вирішено в порядку ст. 81 КПК України.

За вироком суду
ОСОБА_1засуджено за те, що він 30 січня 2006 року між 19 і 19.30 годинами біля
будинку АДРЕСА_3 шляхом пошкодження замка передніх дверей зі сторони водія за
допомогою ножиць, таємно викрав з автомобіля ЗАЗ" Таврія", належного
ОСОБА_3., автомагнітолу, папку з компакт-дисками та гроші, чим заподіяв
потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1551 грн.

2

У такий же спосіб того ж дня біля 21 год. неподалік будинку АДРЕСА_2таємно викрав з автомобіля ГАЗ , належного ОСОБА_2.
автомагнітолу, радіоприймач, радіостанцію , чим
заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1125 грн.

Крім того, 21 лютого 2006 року біля зупинки „Сілістра" по проспекту
Миру в м.Хмельницькому він носив про собі
виготовлений ним із зібраного в 2005 році маку наркотичний засіб - ацетильований опій, маса якого в перерахунку на суху
речовину становить 0,12 г, з яким і був затриманий працівниками міліції.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеність вини засудженого у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2
КК України, ставить питання про скасування вироку та постановления нового вироку з підстав призначення ОСОБА_1надто м'якого
покарання та безпідставного звільнення від нього
з випробуванням. На його думку суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винного, який в
минулому декілька разів засуджувався за аналогічні злочини,
ухилявся від явки до органів досудового слідства та суду у даній кримінальній справі, ці злочини він вчиняв в той
час, коли у місцевому суді завершувався розгляд іншої справи, у якій незадовго
було постановлено попередній вирок.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора на підтримання апеляції,
заперечення засудженого та захисника, які
заперечували проти апеляції та просили звільнити останнього від покарання за апеляцією, вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляції, колегія суддів судової палати знаходить, що
вона не підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1за викладених у вироку обставинах
ґрунтуються на зізнавальних показаннях самого
засудженого, на інших зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах, відповідають фактичним обставинам
справи, є обґрунтованим і ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_1суд вірно кваліфікував за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне
викрадення чужого майна, вчинене повторно та
ст. 309 ч.2 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту,
вчиненому повторно.

Проте питання щодо призначення ОСОБА_1покарання не досліджується, поскільки
він підлягає під дію Закону України від 19 квітня 2007
року „Про амністію". Він скоїв злочин середньої тяжкості, попередні судимості погашені, амністія щодо його
застосовувалась, але в 1996 році, має неповнолітню дитину,
батьківських прав щодо якої не позбавлений.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
судців судової

палати

УХВАЛИЛА:

Вирок Хмельницького міськрайсуду від
18 травня 2007
року щодо ОСОБА_1 залишити без
зміни.

На підставі
п."6" ст. 1 Закону України
від 19.04.07 р. „Про амністію" ОСОБА_1 звільнити від призначеного
покарання.