Справа № 1-77/2007
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
лютого 2007
року. Вознесенський міськрайонний
суд Миколаївської області у складі:

головуючої -
судді Малюк Т.О.

при секретарі Кожухар О.М..

з участю
прокурора Буц Т.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, українця,
громадянина України, з повною вищою освітою, проживаючого у АДРЕСА_1, не працюючого, розлученого, в силу ст. 89
КК України не судимого,

- за
ст. 164 ч.
1 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням Вознесенського міського суду
Миколаївської області від 22.07.1992 року підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти
на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження у розмірі 1/6 частини
усіх видів його заробітку, починаючи з 14.07.1992 року і до її повноліття.

Не зважаючи на це та попередження державного виконавця,
підсудний ОСОБА_1 від сплати
аліментів злісно ухиляється, ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості населення не перебуває, ніякої матеріальної
допомоги на утримання доньки не надає, в її вихованні участі не приймає. У зв'язку з цим утворилася
заборгованість по аліментам станом на 01.12.2006 року у сумі 1827
грн. 03 коп.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та пояснив,
що він дійсно зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження. Аліменти не сплачує, оскільки не працює, так
як не може влаштуватися. На обліку у центрі зайнятості не перебуває. У даний
час має намір влаштуватися на роботу, регулярно
сплачувати аліменти та погасити заборгованість.

Винність підсудного підтверджується поясненнями
потерпілої ОСОБА_2, даними в
ході дізнання, де вона пояснила, що у 2004 році, з січня по травень 2005
року та у 2006
році підсудний не сплачував
аліменти на утримання доньки, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 1827 грн. 03 коп. Покарання просить йому обрати по закону.

Пояснення підсудного відповідають фактичним обставинам
справи і ним не оспорюються, тому у відповідності до ч. З ст. 299
КПК України суд вважає можливим не досліджувати інші докази, оскільки сторони проти
цього не заперечують.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що винність підсудного
ОСОБА_1 доведена у повному обсязі І його дії, які полягають у злісному ухиленні
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/,
правильно кваліфіковано за ст. 164
ч.1 КК України.

До обставин, які у відповідності до ст. 66
КК України пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд відносить визнання ним
своєї вини, а також те, що він є не судимим.

Обставин, які згідно зі ст. 67
КК України обтяжують покарання
підсудного ОСОБА_1, судом не виявлено.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує викладене, його посередню характеристику з місця проживання,
думку потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323,324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі строком на 1
/один/ рік. На підставі ст. 75
КК України засудженого ОСОБА_1 від
призначеного покарання звільнити, якщо він протягом двох років не вчинить
нового злочину і виконає передбачені п. п.
З та 4 ст.
76 КК
України обов'язки: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи; періодично з'являтися у ці органи на реєстрацію.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 15
діб з дня його проголошення.