Справа № 310/7178/14-к
ВИРОК

Іменем України

17 листопада 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області
у складі
головуючого-судді Петягіна В.В.,

при секретарі:
Ледовськой А.В.,

за участі прокурора
Бондаренко В.В.,

захисника-адвоката
ОСОБА_1

потерпілих
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

законного представника
потерпілої ОСОБА_2 її матері ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бердянська
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0002315 від 02.06.2014р.
за обвинуваченням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Бердянськ Запорізької
області, з середньо-спеціальною
освітою, працюючого головним
технологом ТОВ «Берліка», одруженого,
має на утриманні трьох неповнолітніх
дітей, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, раніше не судимого, у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2014 року приблизно о 20 годині, водій
ОСОБА_5, керуючи технічно справним
автомобілем «Хюндай - Тюксон»
реєстраційний номер НОМЕР_1, перевозячи
в якості пасажира свою дружину ОСОБА_6
рухався по проїжджій частині головної
дороги вул. Мелітопольське шосе зі
сторони п. АКЗ у бік нерегульованого
перехрестя з пр. 12-Грудня та вул.
Орджонікідзе в м. Бердянську. На
вказаному перехресті головна дорога
зазначена дорожнім знаком « 2.3» та
табличкою « 7.8-напрямок головної
дороги» змінює свій напрямок та
проходить по пр. 12-Грудня, а також на
проїжджій частині мається дорожня
розмітка 1.13, якою позначається місце,
де водій повинен у разі потреби
зупинитися і дати дорогу транспортним
засобам, що рухаються по
перехрещуваній дорозі. Водій ОСОБА_5
проігнорував вимоги вказаних дорожніх
знаків та дорожньої розмітки, не
виконав вимог п. 16.12 Правил дорожнього
руху «На перехресті рівнозначних доріг
водій нерейкового транспортного
засобу зобов'язаний дати дорогу
транспортним засобам, що наближаються
праворуч. Цим правилом повинні
керуватися між собою і водії трамваїв.
На будь-якому нерегульованому
перехресті трамвай, незалежно від
напрямку його подальшого руху, має
перевагу перед нерейковими
транспортними засобами, що
наближаються до нього по рівнозначній
дорозі», та не надав перевагу в русі
мотоциклу реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_3, який рухався по
головній дорозі пр. 12-Грудня та
перевозив без мотошолому в якості
пасажира ОСОБА_2, в наслідок чого
трапився наїзд автомобіля на мотоцикл.

Згідно висновку судово - медичної
експертизи № 513 від 17.07.2014 року, у ОСОБА_2
в наслідок дорожньо-транспортної події
були заподіяні тілесні ушкодження:
рубець на голові, який утворився від
загоєння рани, мав місце закритий
лінійний перелом луски (чешуі)
скроневої кістки зліва із захопленням
верхівки піраміди скроневої кістки і
переходом на основу черепа, травма
супроводжувалась забоєм головного
мозку важкого ступеня з первинним
порушенням стовбурових структур.
Зазначені тілесні ушкодження в
сукупності кваліфікуються як тяжкі
тілесні ушкодження, за ознакою
небезпеки для життя.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 539 від 18.07.2014 року у ОСОБА_3
в наслідок дорожньо-транспортної події
було заподіяні тілесні ушкодження:
рубці в області лівого колінного
суглоба, які утворилися від загоєння
ран, травма супроводжувалась
ушкодженням лівого колінного суглоба,
гемартрозом (наявність в порожнині
суглоба крові). Зазначені ушкодження
кваліфікуються як тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку
судової-автотехнічної експертизи №
472/14 від 30.07.2014 року, водій автомобіля
«Хюндай-Тюксон» реєстраційний номер
НОМЕР_1 ОСОБА_5 в даній
дорожньо-транспортній ситуації
повинен був діяти у відповідності з
вимогами пп. 16.3 «У разі необхідності
надання переваги в русі транспортним
засобам, які рухаються по
перехрещуваній дорозі, водій повинен
зупинити транспортний засіб перед
дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією)
або 1.13, світлофором так, щоб бачити його
сигнали, а якщо вони відсутні - перед
краєм перехрещуваної проїзної частини,
не створюючи перешкод для руху
пішоходів», 16.12 « На перехресті
рівнозначних доріг водій нерейкового
транспортного засобу зобов'язаний дати
дорогу транспортним засобам, що
наближаються праворуч. Цим правилом
повинні керуватися між собою і водії
трамваїв. На будь-якому
нерегульованому перехресті трамвай,
незалежно від напрямку його подальшого
руху, має перевагу перед нерейковими
транспортними засобами, що
наближаються до нього по рівнозначній
дорозі», 16.12 2Якщо головна дорога на
перехресті змінює напрямок, водії
транспортних засобів, які рухаються по
ній, повинні керуватися між собою
правилами проїзду перехресть
рівнозначних доріг. Цим правилом
повинні керуватися між собою і водії,
які рухаються по другорядних дорогах»,
Правил дорожнього руху України.

В діях водія ОСОБА_5, є
невідповідності вимогам пп. 16.3, 16.12, 16.14
Правил дорожнього руху України, та
невідповідність вимогам п.16.12 Правил
дорожнього руху України знаходиться у
причинному зв'язку з наслідками події.
Водій автомобіля «Хюндай-Тюксон»
реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав
технічну можливість запобігти наїзду
на мотоцикл «ZS» реєстраційний номер
НОМЕР_2 при виконанні ним вимог п. 16.12
Правил дорожнього руху України.

Потерпіла ОСОБА_2 заявила цивільний
позов до ОСОБА_5 про стягнення
моральної шкоди у розмірі п'ятдесят
тисяч гривень. (а.с.59,60). При цьому
потерпіла ОСОБА_2 та її законний
представник ОСОБА_4 пояснили суду, що
після аварії ОСОБА_5 дуже допоміг у
лікуванні ОСОБА_2, але далі також будуть
необхідні гроші для продовження
лікування потерпілої, тому просили
задовольнити позов.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_5 себе винним по пред'явленому
обвинуваченню у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
визнав частково, пояснив, що дійсно
01.06.2014 року приблизно о 20 годині він
керував технічно справним автомобілем
«Хюндай - Тюксон» реєстраційний номер
НОМЕР_1 та рухався по проїжджій частині
вул. Мелітопольське шосе зі сторони п.
АКЗ у бік нерегульованого перехрестя з
пр. 12-Грудня та вул. Орджонікідзе в м.
Бердянську. На вказаному перехресті
він не надав перевагу в русі мотоциклу
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3, який рухався по
головній дорозі пр. 12-Грудня та
перевозив без мотошолому в якості
пасажира ОСОБА_2, в наслідок чого
трапився наїзд автомобіля на мотоцикл.
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали тілесні
ушкодження. Він згодний, що дане ДТП
виникло по його вині. Але він не згодний
з висновком експерту про наявність у
ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень в
наслідок аварії, так як раніше у ОСОБА_2
був струс головного мозку, тому тілесні
ушкодження могли бути пов'язані з тою
травмою. Він повністю допоміг
потерпілим з лікуванням, тому не визнає
позов про стягнення моральної шкоди.

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пояснили
суду, що 01.06.2014 року приблизно о 20 годині
ОСОБА_3 керував мотоциклом
реєстраційний номер НОМЕР_2, та рухався
по головній дорозі пр. 12-Грудня. ОСОБА_3
перевозив без мотошолому в якості
пасажира ОСОБА_2. На перехресті на них
наїхав автомобіль під керуванням
ОСОБА_5, в наслідок чого вони отримали
тілесні ушкодження. ОСОБА_3 претензій
матеріального характеру до ОСОБА_5 не
має. ОСОБА_3 був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
перевезення пасажиру без мотошолому.
ОСОБА_2 пояснила, що після аварії вона
прийшла у себе у реанімаційному
відділенні Бердянської лікарні.
Проходила курс лікування до 11-12 червня
2014 року, а потім лікувалася у
Запорізькій лікарні до 21.06.2014 року.
Зараз погано чує на ліве вухо, потрібно
продовжувати курс лікування, необхідні
гроші, тому просила задовольнити позов.
Раніше дійсно у школі була травма
голови, вона проходила лікування.

Окрім пояснень обвинуваченого та
потерпілих, винуватість ОСОБА_5 у
скоєнні злочину підтверджується:

- висновком експерта сектору
авто-технічної експертизі НДЕКЦ при
ГУМВС України в Запорізької області
ОСОБА_11, де зазначено що в діях водія
ОСОБА_5, є невідповідності вимогам пп.
16.3, 16.12, 16.14 Правил дорожнього руху
України, та невідповідність вимогам
п.16.12 Правил дорожнього руху України
знаходиться у причинному зв'язку з
наслідками події (а.с.64-72),

- протоколами огляду місця ДТП та
транспортних засобів, у яких
відображені наслідки ДТП та
пошкодження на транспортних засобах
(а.с.73-92),

- висновком судово-медичного
експерта ОСОБА_8. №513 від 17.07.2014 року,
згідно якого встановлено наявність у
ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень
(а.с.93,94),

Допитаний у якості судово-медичного
експерта ОСОБА_8, пояснив суду, що
дійсно він проводив обстеження ОСОБА_2
на підставі наданих йому оригіналів
медичних документів із Бердянської
міської лікарні та рентген знімків у
тому числі комп'ютерної томографії.
Експертиза проводилась з 09 до 17
липня.2014 року. Ним було встановлено, що
ОСОБА_2 в наслідок
дорожньо-транспортної події були
заподіяні тілесні ушкодження: рубець
на голові, мав місце закритий лінійний
перелом луски (чешуі) скроневої кістки
зліва із захопленням верхівки піраміди
скроневої кістки і переходом на основу
черепа, травма супроводжувалась забоєм
головного мозку важкого ступеня з
первинним порушенням стовбурових
структур. Зазначені тілесні ушкодження
в сукупності кваліфікуються як тяжкі
тілесні ушкодження, за ознакою
небезпеки для життя. Крім цього,
експерт пояснив, що якщо би йому одразу
надалі рентген знімки та знімки
комп'ютерної томографії то він одразу
прийшов до висновку про наявність
тяжких тілесних ушкоджень, так як було
встановлено наявність закритого
лінійного перелама луски (чешуі)
скроневої кістки зліва із захопленням
верхівки піраміди скроневої кістки і
переходом на основу черепа, а дане
тілесне ушкодження само по собі
відноситься до тяжких по ознаку
небезпеки життю.

У суді були оглянуті рентген знімки та
знімок комп'ютерної томографії
потерпілої ОСОБА_2 та було встановлено,
що дані знімки були зроблені після ДТП,
та не мають відношення до
черепно-мозкової травми ОСОБА_2 у 2011
році.

Свідок, лікар нейрохірург ОСОБА_9
пояснив суду, що 2.06.2014 року оглядав у
реанімаційному відділенні Бердянської
лікарні ОСОБА_2, яка була у важкому
стані, а також рентген знімки. Було
встановлено наявність забою головного
мозку з порушенням стовбурових
структур, а також перелам луски
скроневої кістки. Була призначена
комп'ютерна томографія, якою був
підтверджений перелам луски скроневої
кістки. ОСОБА_2 знаходилася в
оглушоному стані до 04.06.2014 року. Після
проведеного лікування, вона 12.06.2014 року
була направлена для продовження
лікування у Запорізьку лікарню, тому що
там кращі дитячі лікарі.

Свідок лікар-рентгенолог ОСОБА_10
пояснив суду, що проводив 02.06.2014 року
комп'ютерну томографію потерпілої
ОСОБА_2 та було встановлено перелам
луски скроневої кістки. Наявність або
відсутність порушення стовбурових
структур головного мозку даний від
дослідження встановити не може.

- висновком судово-медичного
експерта ОСОБА_8 №539 від 18.07.2014 року,
згідно якого встановлено наявність у
ОСОБА_3 середній тяжкості тілесних
ушкоджень (а.с.95,96),

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, приймаючи до уваги те,
що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює
фактичні обставини справи відносно
механізму скоєння ДТП, вірно розуміє
зміст обставин справи, відсутні
сумніви в добровільності його позиції,
суд за згодою учасників судового
розгляду в порядку, передбаченому ч.3
ст.349 КПК України, визнав недоцільним
дослідження доказів щодо обставин
скоєння ДТП, так як вони ніким не
оспорюються, і обмежився допитом
сторін кримінального провадження,
судово-медичного експерта,
свідків-лікарів та дослідженням
матеріалів, встановлення ступеня
тяжкості заподіяних тілесних
ушкоджень потерпілої ОСОБА_2

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_5 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю,
його дії вірно кваліфіковані за ч.2
ст.286 КК України, як порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілій ОСОБА_2 тяжке
тілесне ушкодження та потерпілому
ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесне
ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд ураховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного, а
також обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання,
згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире
каяття, добровільне відшкодування
заподіяної матеріальної шкоди,
наявність на утриманні трьох
малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання,
згідно ст. 67 КК України, немає.

З урахуванням обставин справи та особи
обвинуваченого ОСОБА_5, який раніше не
судимий, добровільно відшкодував
завдані збитки, має на утриманні трьох
малолітніх дітей, зважаючи на його
відношення до вчиненого, суд вважає
можливим призначити йому мінімальне
покарання, передбачене санкцією ст. 286
ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст.
75,76 КК України, поклавши на нього
наступні обов'язки: не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Раніше ОСОБА_5 притягувався до
відповідальності за ст. 286 ч.1 КК
України. Справа постановою суду від
16.03.2012 року була закрита у зв'язку з
примиренням сторін (а.с.137,138). Але
незважаючи на розглянуту справу,
ОСОБА_5 знову вчинив злочин,
передбачений ст. 286 ч.2 КК України, знову
від дій обвинуваченого постраждали
люди, тому суд вважає за необхідне
призначити ОСОБА_5 додаткове покарання
у вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами на строк один
рік.

Цивільний позов не підлягає
задоволенню, так як позивач просив
стягнути кошти для подальшого
лікування, що не відноситься до
моральної шкоди.

Процесуальні витрати на залучення
експертів на загальну суму 589,68 грн.
слід віднести за рахунок держави, на
підставі ст. 122 ч.2 КПК України, так як
експертиза проводилась у
спеціалізованій експертній установі.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК
України, та призначити йому покарання у
вигляді трьох років позбавлення волі, з
позбавленням права керувати
транспортними засобами на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_5 від відбуття призначеного
основного покарання, якщо він протягом
одного року іспитового строку не
вчинить нового злочину, виконає
покладені на нього відповідно до ст. 76
КК України обов'язки: не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Відмовити у задоволенні цивільного
позову ОСОБА_2 про стягнення моральної
шкоди.

Процесуальні витрати на залучення
експертів на загальну суму 589,68 грн.
слід віднести за рахунок держави

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити засудженому,
захиснику, прокурору та потерпілим.

Суддя
В.В.Петягін